sou · GWB385 · 2008-10-15 00:00:00 — Straff i proportion till brottets allvar Straff i proportion till brottets allvar SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Regeringen beslutade att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att överväga och föreslå förändringar i straff- lagstiftningen i syfte att åstadkomma en straffmätning som markerar en skärpt syn på allvarliga våldsbrott samt att överväga förändringar som ger en större spännvidd vid straffmätningen för brott i all- mänhet när det har funnits försvårande och förmildrande omstän- digheter. I uppdraget ingick även att överväga hur påföljdsfrågor och frågor om särskild rättsverkan av brott kan ges ökad uppmärk- samhet i brottmålsprocessen i syfte att bidra till en ökad förut- sebarhet och större enhetlighet i rättstillämpningen (dir. 2007:48). Som särskild utredare anställdes rätts- och expeditionschefen, numera riksåklagaren, . Genom beslut övergick anställning i ett förordnande som särskild utredare, med verkan . Som experter att biträda utredningen förordnades generaldirektören , professorn , professorn , rättssakkunnige , advo- katen , chefsrådmannen , överåklagaren , chefsjuristen och hovrättslagmannen . Genom beslut den 5 decem- ber 2007 entledigades , med verkan , och i hans ställe förordnades rättssakkunnige , med verkan . Som sekreterare anställdes hov- rättsassessorn . Utredningen har antagit namnet . Enligt utredningens ursprungliga direktiv skulle uppdraget redo- visas . Genom tilläggsdirektiv som beslutades (dir. 2007:137) fick utredningen i uppdrag att med förtur i ett delbetänkande se över straffskalan för mord, i syfte att skapa utrymme för en mer nyanserad straffmätning och däri- genom också en höjd straffnivå för detta brott. förlängdes tiden för redovisning av utredningens uppdrag i övrigt till . Straffskalan för mord (SOU 2007:90). Genom tilläggsdirektiv som beslutades (dir. 2008:78) förlängdes tiden för slutredovisning av uppdraget till . Utredningen överlämnar härmed slutbetänkandet Straff i propor- tion till brottets allvar (SOU 2008:85). Experterna har i allt väsent- ligt ställt sig bakom utredningens överväganden och förslag. Betänk- andet har därför formulerats i vi-form. Experterna och har avgett ett särskilt yttrande. Utredningens uppdrag är med detta slutfört. Förslag till ändring i .................................... Förslag till ändring i ........................................... Uppdraget och dess genomförande .............................. Utredningens ursprungliga direktiv ............................ 1.2.2 Delbetänkandet Straffskalan för mord........................ 1.3.1 Allmänt om inriktningen på vårt arbete...................... Begreppet allvarliga våldsbrott..................................... Straffsystemet i historiskt perspektiv ..................................... Kort historisk tillbakablick........................................... Straffskalorna för allvarliga våldsbrott.................................... Straffmätning och påföljdsval m.m. ........................................ Allmänt om straffmätning............................................ Återfall i brott ............................................................... Särskild rättsverkan av brott.................................................... 2.5.4 Utvisning på grund av brott ......................................... 2.5.5 Skiljande av riksdagsledamöter och andra uppdragstagare från uppdraget........................... 2.5.7 Avgift enligt lagen (1994:419) Verkställighet av fängelsestraff................................................ Verkställighet i anstalt .................................................. med elektronisk kontroll .............................................. Rättegången i brottmål .......................................................... 2.7.5 Påföljd och särskild rättsverkan i högre rätt ............. Överväganden om straffskalor och straffmätning ............... Brottsförebyggande rådets arbetsgrupp rörande Departementspromemorian (Ds Ju 1986:1) Grov misshandel och grov stöld ................................ Kommittén om straffansvar för organiserad brottslighet, m.m. ....................................................... Kommittén mot barnmisshandel............................... Kommittén om hot och våld mot förtroendevalda .. 3.2.11 Departementspromemorian (Ds 2007:31) Skärpt straff för vållande till annans död .................. Överväganden om processuella frågor ................................. Beredningen för rättsväsendets utveckling (BRU) .. Riksåklagarens arbetsgrupp om effektivare hantering av stora och komplicerade brottmål ......... Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär........... Underlag och felkällor ........................................................... Nationella trygghetsundersökningen (NTU) .......... Undersökningen av levnadsförhållanden ()...... om dödligt våld ........................................................... 4.4.1 Våld på allmän plats .................................................... Våld mellan närstående ............................................... Våld i arbetslivet.......................................................... Våld mot barn.............................................................. Utvecklingen av straffmätningspraxis................................... 5.2.3 hot, grovt brott ................................................ 5.2.4 Rån och grovt rån........................................................ Påföljder enligt kriminalstatistiken ....................................... 5.4.1 Misshandel och grov misshandel................................ 5.4.4 Rån och grovt rån........................................................ Straffmätning i några andra europeiska länder ............. Strafflagstiftningen i de nordiska länderna ........................... 6.3 Strafflagstiftningen i några andra europeiska länder............ 6.4Sammanställning av svar på förfrågningar om straffnivån för allvarliga våldsbrott ....................................... De nordiska länderna.................................................. Skälen för en höjd straffnivå för allvarliga våldsbrott.......... Överväganden och förslag.......................................... En höjd straffnivå för allvarliga våldsbrott........................... 8.2.1 Hur bör en höjd straffnivå för allvarliga 8.2.2 Vilka brottstyper bör en reform inriktas på?............ Straffvärdet vid allvarliga våldsbrott ..................................... enligt 29 kap. 1 § BrB ................................................. 8.3.2 Försvårande omständigheter vid bedömningen av 8.3.3 Förmildrande omständigheter vid bedömningen Straffskalorna för allvarliga våldsbrott.................................. Återfall i brott ........................................................................ 8.5.2 Den nuvarande regleringen om återfall i 29 kap. 4 § BrB bör ses över ..................................... 8.5.3 Betydelsen av tidigare brottslighet 8.5.4 Utformningen av en ny reglering............................... Effekten av våra förslag till ändringar i ........... Åklagaren och påföljdsfrågan..................................... 8.8.3 Rättens bundenhet till åklagarens uppfattning 8.8.4 Ett förslag till påföljd.................................................. 8.8.5 När ska åklagaren lämna förslaget till påföljd? 8.8.6 Ändring av förslaget till påföljd ................................. 8.8.7 Påföljdsfrågan i högre rätt .......................................... 8.8.8Särskilt om mål som avgörs efter en huvud- förhandling där den tilltalade inte har varit Särskilt om mål som avgörs utan 8.8.10 Målsäganden och påföljdsfrågan ................................ 8.8.11 Särskild rättsverkan av brott....................................... 8.8.12 Domens innehåll ......................................................... 8.8.13 Den vidare utvecklingen när det gäller påföljds- frågans hantering i brottmålsprocessen..................... Kostnads- och konsekvensanalys................................ 9.2.1 Konsekvenser för staten............................................. 9.2.2 Konsekvenser för företag eller andra enskilda.......... Andra konsekvenser som anges i kommittéförordningen .. Konsekvenser för påföljdssystemet i övrigt m.m. ............... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. 10.2.1 Ändringarna i ................................. 10.2.2 Ändringarna i ........................................ Förslaget till lag om ändring i .................. Förslaget till lag om ändring i ......................... Utlåtande av och ............. Förfrågan om utländsk rätt ................................................... lag (1964:163) om införande av lagen (1994:451) om intensivövervakning lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt förordningen (1974:248) om kriminalvård lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare lagen (1988:870) om vård av missbrukare lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga Nytt juridiskt arkiv, avdelning I Nytt juridiskt arkiv, avdelning II Regeringens proposition () Våra förslag i detta betänkande innebär i korthet följande: Straffen för allvarliga våldsbrott skärps genom att det vid straff- mätningen särskilt ska beaktas om ett brott har inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person Straffskalorna för grov misshandel och för utpressning, grovt brott, ändras När straffet mäts ut ska rätten ta större hänsyn till om det finns försvårande eller förmildrande omständigheter Återfall i brott ska leda till strängare straff på ett mer konsekvent sätt än tidigare I rättegången ska åklagaren alltid lägga fram ett fullständigt för- slag till påföljd för brottet huvudsakliga uppgift har varit att föreslå ändringar i lagstiftningen som syftar till att åstadkomma en skärpt syn på allvarliga våldsbrott. Utredningen har också haft i uppdrag att överväga förändringar som ger en större spännvidd vid straff- mätningen för brott i allmänhet, så att olika försvårande och för- mildrande omständigheter beaktas i större utsträckning än vad som är fallet . I denna del av uppdraget har ingått att överväga betyd- elsen av flerfaldig brottslighet (att gärningsmannen har gjort sig skyl- dig till flera brott) och återfall i brott (att gärningsmannen har dömts för brott). Slutligen har utredningen haft i uppdrag att överväga hur frågor om påföljd för brott och särskild rättsverkan av brott, som t.ex. utvisning och förverkande av egendom som har an- vänts vid brott, kan ges större uppmärksamhet i brottmålsprocessen, för att på så sätt öka förutsebarheten och enhetligheten i rättstillämp- ningen. I det sammanhanget har vi haft att pröva om åklagarens roll kan förändras, t.ex. genom att åklagaren åläggs att framställa preci- serade yrkanden om påföljd och särskild rättsverkan. Sedan utredningen genom tilläggsdirektiv fått i uppdrag att med förtur se över straffskalan för mord, överlämnades delbetänkandet Straffskalan för mord (SOU 2007:90), där vi bl.a. föreslog att straffskalan för mord, som är fängelse eller på livstid, ska utvidgas till att omfatta fängelse i lägst tio och högst eller på livstid. I detta slutbetänkande behandlar vi övriga frågor som omfattas av vårt uppdrag. Skälen för en höjd straffnivå för allvarliga våldsbrott Enligt direktiven ska vi vid våra överväganden utgå från de principer på vilka vårt nuvarande straffsystem vilar, bl.a. proportionalitets- och ekvivalensprinciperna. Dessa kan beskrivas så att straffet ska stå i proportion till brottets allvar, så att svårare brott bestraffas strängare än mindre allvarliga brott och att lika allvarliga brott be- straffas lika strängt. Straffet ska alltså spegla hur allvarligt samhället ser på den brottsliga gärningen. Vi har övervägt behovet av att skärpa straffen för allvarliga vålds- brott från dessa utgångspunkter. Det innebär att vi har jämfört straffen för allvarliga våldsbrott med straffen för andra brott. Vi har däremot inte i första hand tagit hänsyn till hur skärpta straff för våldsbrott skulle kunna påverka förekomsten av sådan brottslighet. Det är erfarenhetsmässigt mycket svårt att åstadkomma några mät- bara sådana resultat enbart genom att ändra straffnivån för en viss typ av brott. Syftet med vårt arbete har alltså primärt varit att se till att den som gör sig skyldig till ett våldsbrott döms till ett straff som står i proportion till hur allvarligt samhället ser på brottet. Vi har från dessa utgångspunkter funnit att de allvarliga vålds- brotten är undervärderade i förhållande till andra brott när det gäller straffnivån. Detta gäller generellt men är särskilt uttalat i fråga om grov misshandel. Främst två förändringar i samhället talar enligt vår mening för att allvarliga våldsbrott bör bedömas strängare än vad som är fallet , nämligen -att acceptansen för våld i samhället successivt har minskat -att en ökad välfärd har lett till att våldsbrott utgör ett relativt sett större hot mot den enskildes trygghet, sett i förhållande till annan brottslighet. Ytterligare skäl som kan anföras för en strängare syn på allvarliga våldsbrott är att sådana brott kan medföra mycket allvarliga psyk- iska konsekvenser för brottsoffret samt att våldsbrottsligheten också framkallar rädsla och osäkerhet hos en vidare krets personer, vilket inskränker friheten att röra sig fritt i samhället. Rädslan för att drabbas av allvarliga våldsbrott kan dessutom utnyttjas av krimi- nella grupper för att befästa sin ställning och för att begå utpress- ningsbrott. Sammantaget innebär detta att allvarliga våldsbrott bör betraktas som mer förkastliga och att det därför finns anled- ning att höja straffen för sådan brottslighet. Vi har däremot inte funnit underlag för att kunna dra slutsatsen att det begås fler allvarliga våldsbrott . Antalet an- mälda våldsbrott har visserligen ökat kraftigt under en rad av år, vilket skulle kunna vara en indikation på att våldsbrottsligheten har ökat. Andra sätt att mäta brottsutvecklingen, som t.ex. statistiska undersökningar av utsattheten för brott, ger dock inte något stöd för att det faktiskt begås fler våldsbrott. Det kan därför antas att det ökade antalet anmälda våldsbrott i vart fall delvis beror på en ökad benägenhet att anmäla sådan brottslighet till polisen. Att anmäl- ningsbenägenheten har ökat kan i sin tur förklaras med att vålds- brottsligheten har kommit att uppmärksammas mer och att acceptansen för våld har minskat i samhället. Vi har även studerat straffnivåerna för allvarliga våldbrott i några jämförbara länder. Vår slutsats är att dessa i praktiken inte skiljer sig på ett så avgörande sätt från de straffnivåer som vi har i att detta i sig är ett skäl för straffskärpning. Vid denna bedömning har vi även tagit hänsyn till att reglerna för villkorlig frigivning i många länder är mer generösa än vad de är i . En större spännvidd vid straffmätningen Straffskalorna för våldsbrott är i allmänhet vida och ger utrymme för att döma ut straff som är förhållandevis stränga. De påföljder som döms ut för allvarliga våldsbrott, liksom för flera andra brotts- typer, ligger dock i stor utsträckning mycket nära minimum i straff- skalan. Enligt vår bedömning kan det, oberoende av vilken straffnivå som är den riktiga, innebära nackdelar om straffet regelmässigt ligger nära straffskalans minimum. Detta kan tolkas som att domstolen har sett milt på gärningen, trots att brottet i själva verket har bedömts som ett normalfall. Dessutom blir det med en sådan tillämpning svårt att göra skillnad mellan normalfallen och de fall där det har förelegat någon förmildrande omständighet, vilket leder till att det för ett väsentligt allvarligare brott kan dömas ut en påföljd som är bara marginellt strängare än den som döms ut för ett mindre allvarligt brott. Vår utgångspunkt har varit att försvårande och förmildrande omständigheter ska beaktas mer vid straffmätningen, vilket bör leda till att de straff som döms ut sprids ut bättre över den tillämpliga straffskalan. Detta gäller inte bara för allvarliga våldsbrott, utan generellt för samtliga brottstyper. Det förhållandet att det begås betydligt fler mindre allvarliga brott än brott som är mer allvarliga innebär dock att den nedre delen av straffskalan alltid kommer att utnyttjas i större utsträckning än den övre. I samband med att vi har övervägt förändringar som syftar till att öka spännvidden vid straffmätningen har vi även övervägt betyd- elsen av återfall i brott. Vi har därvid funnit att det bör finnas möj- lighet att i vissa situationer döma ut ett strängare straff för den som har gjort sig skyldig till brott. De skäl som enligt vår bedöm- ning talar för en sådan ordning är bl.a. dels att skärpta straff vid återfall i brott förekommer i de flesta rättsordningar och uppfattas som rättvist, dels att det finns ett behov av att kunna visa att sam- hällets tolerans för det brottsliga beteendet minskar allteftersom detta upprepas. Våra förslag till ändringar i Mot bakgrund av vad vi nu har anfört föreslår vi ett antal ändringar i . Straffvärdet för allvarliga våldsbrott I 29 kap. 1 § BrB föreskrivs att straff ska bestämmas inom ramen för den tillämpliga straffskalan efter brottets eller den samlade brotts- lighetens straffvärde. Vid bedömningen av straffvärdet ska särskilt beaktas den skada, kränkning eller fara som gärningen har inneburit, vad den tilltalade har insett eller borde ha insett om detta samt de avsikter eller motiv som han eller hon har haft. Med straffvärde avses brottets svårhet i förhållande till andra brott, eller med andra ord hur allvarligt brottet är. De skäl som vi har funnit för en skärpt syn på allvarliga våldsbrott kan sammanfattas så att den skada, kränkning eller fara som ett allvarligt våldsbrott innebär bör värderas högre än vad som är fallet . Vi föreslår att detta kommer till uttryck genom att det i ett tillägg till 29 kap. 1 § BrB föreskrivs att det vid bedömningen av straffvärdet särskilt ska be- aktas om gärningen har inneburit ett allvarligt angrepp på någons liv, hälsa eller trygghet till person. Ändringen syftar till att höja straff- nivån för allvarliga våldsbrott generellt, men tar särskilt sikte på de brottstyper där straffet ofta bestäms nära straffskalans mini- mum. Försvårande och förmildrande omständigheter I 29 kap. 2 och 3 §§ BrB räknas ett antal omständigheter upp, som särskilt ska beaktas som försvårande respektive förmildrande vid bedömningen av brottets straffvärde. Enligt vad vi har erfarit tillämpas dessa bestämmelser i mycket begränsad omfattning. Ett skäl till detta kan vara att flera av de försvårande och förmildrande omstän- digheterna är försedda med förstärkningsord, som måste vara upp- fyllda för att de ska kunna tillämpas. Vi föreslår att de flesta av förstärkningsorden tas bort eller förändras, så att bestämmelserna blir tillämpliga i större utsträckning och därmed kan få ett ökat genomslag vid straffmätningen. Brott som har utövats systematiskt eller i organiserad form eller föregåtts av särskild planering I 29 kap. 2 § 6 BrB anges att det såsom en försvårande omstän- dighet vid bedömningen av straffvärdet särskilt ska beaktas att brottet har utgjort ett led i en brottslig verksamhet som har varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltalade har spelat en betydande roll. Vi har funnit att denna bestämmelse är väl snävt formulerad och föreslår därför att den utvidgas, så att systematisk och organiserad brottslighet samt brottslighet som har föregåtts av särskild planering generellt sett åsätts ett högre straffvärde än enstaka, helt oplanerade brott. Förslaget innebär att det såsom en försvårande omständighet särskilt ska beaktas om brottet har utgjort ett led i en brottslighet som har utövats systematiskt eller i organiserad form, eller om brottet har föregåtts av särskild planering. Straffskalan för grov misshandel Enligt vår bedömning är grov misshandel det brott för vilket det framstår som mest angeläget att höja straffnivån. Straffskalan för detta brott är mycket vid, fängelse i lägst ett och högst . De straff som döms ut för grov misshandel ligger emellertid till över- vägande del i den allra nedersta delen av straffskalan, upp till fäng- else . Enligt vår bedömning kan en större spännvidd vid straffmät- ningen för grov misshandel åstadkommas om straffskalan delas upp i två, så att det, på motsvarande sätt som när det gäller t.ex. rån och våldtäkt, föreskrivs en särskild straffskala för de allvarligaste fallen av misshandel. Vi föreslår därför att straffskalan för grov misshandel begränsas till fängelse i lägst ett och högst , som det införs en ny straffskala, fängelse i lägst fyra och högst , för brott som är att anse som synnerligen grova. Vid bedömningen av huruvida ett misshandelsbrott är att anse som synnerligen grovt ska särskilt be- aktas om gärningen har orsakat synnerligen stort lidande eller be- stående svåra kroppsskador, eller om gärningsmannen annars har visat synnerligen stor hänsynslöshet. Straffet för utpressning är fängelse i högst eller, om brottet är ringa, böter. Är brottet grovt döms till fängelse i lägst och högst . har uppmärksammats att utpressning är ett brott som ofta begås inom ramen för organiserad brottslighet. Inte sällan förekommer hot om mycket allvarligt våld i samband med sådana utpressningsbrott. I och med att minimistraffet för utpressning, grovt brott, är så lågt som fängelse kan det i vissa fall vara svårt att döma ut straff som speglar utpressningsbrottets allvar. Vi föreslår därför att minimistraffet höjs till fängelse . Därigenom kommer straff- skalan att överensstämma med den som gäller för rån. För att mar- kera vilka typer av utpressningsbrott som ska bedömas som grova föreslår vi att det i bestämmelsen anges att det vid bedömningen av om brottet är att anse som grovt särskilt ska beaktas om gärningen har innefattat våld eller hot av mycket allvarligt slag eller om gär- ningsmannen annars har visat särskild hänsynslöshet. Det förhållandet att den tilltalade har dömts för brott kan enligt nuvarande lagstiftning få betydelse i tre hänseenden. För det första kan återfallet leda till att den tilltalade döms till en mer ingrip- ande påföljd. Om den tilltalade har dömts till fängelse, och har begått det nya brottet under prövotid efter villkorlig frigivning från fängelsestraffet, innebär återfallet som regel att den villkorligt medgivna friheten ska förklaras förverkad. Slutligen kan rätten, om inte återfallet kan beaktas tillräckligt genom påföljdsvalet eller genom förverkande av villkorligt medgiven frihet, enligt 29 kap. 4 § BrB döma ut ett strängare bötes- eller fängelsestraff än vad som annars hade blivit aktuellt. Vi har funnit att regleringen i 29 kap. 4 § BrB bör förtydligas, så att den ger tydligare vägledning om i vilka situationer straffet ska skärpas på grund av återfall. Vidare har vi gjort bedömningen att förutsättningarna för återfallsskärpning bör utvidgas, så att möjlig- heten att döma ut strängare straff vid återfall i brott blir oberoende av om villkorligt medgiven frihet förklaras förverkad. Vi föreslår en ordning som innebär att återfall i brott ska leda till strängare straff i följande två situationer -om den tilltalade tidigare vid upprepade tillfällen har dömts för likartad brottslighet -om brottet utgör återfall i särskilt allvarlig brottslighet och den tidigare och den nya brottsligheten är likartade