sou · GWB37 · 2008-02-28 00:00:00 — skall vara ett av världens mest FoU-intensiva länder, vilket kräver fortsatt stora insatser av både staten och näringslivet. Medicin, liksom teknik för en hållbar teknisk utveckling, anges som de högst prioriterade områdena och man bedömer att den svenska medicinska forskningen håller hög internationell kvalitet. Den största delen, , av den offentligt finansierade forskningen i utförs vid universitet och högskolor16. Andelen är klart högre för den medicinska forskningens del. Enligt uppgifter uppgick denna till 94 procent.17 För att främja forskningens kvalitet har en allt större del av statens nytill- komna stöd till forskningen fördelats i konkurrens efter ansökan genom forskningsråden och en allt mindre del har fördelats till universiteten via fakultetsanslag. Staten har gett högskolorna två huvuduppgifter; utbildning samt forskning och utvecklingsarbete. Utbildning och forskning inom högskoleområdet regleras i ett flertal lagar och förordningar vilka har betydelse för klinisk forskning. Högskolelagen anger att hög- skoleutbildning ska vila på vetenskaplig grund samt på beprövad erfarenhet och att verksamheten ska bedrivas så att det finns ett nära samband mellan forskning och utbildning. I fråga om forsk- ningens frihet stadgas att forskningsproblem fritt får väljas, forsk- ningsmetoder fritt får utvecklas och forskningsresultat fritt får publiceras. Utöver nämnda huvuduppgifter ska högskolorna även samverka med det omgivande samhället och informera om sin verksamhet, vilket brukar kallas för den tredje uppgiften. För forskare och högskolor blir det allt viktigare att vara tydliga utåt och dela med sig av sina kunskaper. Särskilt viktigt är det att man kommunicerar forskningsresultaten så att de kommer samhället till nytta. Det handlar även om att skapa förtroende för forskningsverksamheten bland allmänheten. Detta är viktigt ur flera aspekter. Den forskning som bedrivs vid universitet och högskolor är som framgått ovan i huvudsak finansierad av allmänna medel. För att staten ska kunna motivera att resurser läggs på forskning, måste det finnas en för- ankring bland medborgarna. 16prop 2004/05:80 s. 18. 17OECD Science, Technology and Industry Outlook . Högskolesystemet har under det senaste årtiondet förändrats avsevärt, framförallt genom att lärosäten och fakulteter givits betydligt större frihet att styra verksamheten. detaljstyrde regering och riksdag i hög grad lärosätena genom t.ex. detaljerade anslag och inrättande av professurer. bedrevs nästan all forskning inom hög- skolan vid de lärosäten som då hade rätt att examinera doktorer. Under senare del av kom statsanslagen för forskning att minska för dessa lärosäten medan mindre och medelstora högskolor samt de nya universiteten tillfördes ökade direkta statsanslag för forskning samt en del extra medel från exempelvis och kompetensutveckling (). Ur forskningssynpunkt är dock fortfarande de gamla lärosätena helt dominerande, med ansvar för forskning och utbildning. Lärosätenas forskning styrs både av högskolestyrelsen och fakulteterna och det är ofta omöjligt att särskilja dessa. Möjligheten för högskolestyrelsen och fakultetsnämnden att styra forskningen inom ett lärosäte är formellt sett mycket stora. De direkta statsanslagen kan fördelas fritt inom de olika vetenskapsområdena. Lärosätet avgör själv i stort sett samtliga anställningar, man hyr och fördelar lokaler samt väljer organisationsstruktur. begränsas lärosätenas styrningsmöjligheter i hög grad av olika ram- villkor.18 (U 2004:03) har i sin översyn av resurstilldelningssystemet för universitet och högskolor föreslagit ökat självstyre samt en konkurrensutsatt fördelning av resurserna (SOU 2007:81). Sjukvårdshuvudmännens ansvar för forskning Sjukvårdshuvudmännens ansvar för klinisk forskning är preciserat i 26 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). I paragrafen regleras landstingens och kommunernas ansvar för att medverka vid finan- siering, planering och genomförande av kliniskt forsknings- och utvecklingsarbete inom vården. Bestämmelsen tillkom som en följd av forskningspolitiska proposition Forskning och samhälle (prop. 1996/97:5) och syftet var att förtydliga vad som redan gällde. I propositionen fördes också en diskussion om behovet av regional samverkan kring den kliniska forskningen. Regeringen ansåg det vara av vikt att betona behovet av en sådan 18 - Fakulteternas utveckling , 2003. samverkan men att de ansatser som fanns var positiva och att det därför inte fanns skäl att lagfästa samverkan. En utveckling av nära relationer mellan de medicinska fakulteterna och landstingens regionala FoU-organisationer har också vuxit fram i många sjuk- vårdsregioner.19 Myndigheter med ansvar för utvärdering och tillsyn () har till uppgift att värdera medicinsk praxis. SBU bedriver ingen egen medicinsk forskning, utan har som uppgift att stimulera och sammanställa tillgänglig forskning som grund för s.k. evidensbaserad sjukvård. I detta ligger att SBU granskar nyttan, risker och kostnader för de metoder som används i vårdarbetet. SBU har en stimulerande effekt på medicinsk forskning bl.a. genom att uppmärksamma områden där den vetenskapliga grunden för medicinsk verksamhet är bristfällig, och peka på behoven av forskning inom sådana områden. (Se vidare i avsnitt 7.3 om Forskningsresultatens använd- ning.) har en indirekt roll för medicinsk forskning genom uppdraget i sin instruktion (SFS 1996:570) att följa forsk- ning av betydelse inom verksamhetsområdet. ansvarar genom för ett antal hälsodata- register som ger underlag till att förebygga och behandla sjukdomar genom bland annat forskning. , och dödsorsaksregistret är exempel på sådana register. Även , som är en central myndighet för frågor som rör universitet och högskolor, har ansvar för forskarutbildning och samverkan mellan utbildning och forskning. bidrar med underlag som kan användas för att förändra, förbättra och förnya verksamheten inom högskolesektorn. Man genomför tillsyn av universitet och högskolor samt utvärderar utbildnings- programmen. 19 God vård på lika villkor, Geografi, demografi, volym och kvalitet, sid. 36 (skriftserie 2006). Forskning är en långsiktig verksamhet och det är nödvändigt att ramstrukturen är stabil. Forskningssystem måste dock kunna analyseras, utvärderas och omprövas utifrån en ny tids behov och förutsättningar. En ny organisation för forskningsfinansiering genomfördes då tre nya forskningsråd (, Forskningsråden för miljö, areella näringar och samhällsbyggande – Formas, respektive för arbetsliv och social- vetenskap -FAS) samt en myndighet (Verket för innovations- system – ) inrättades. (), som är det största forskningsrådet, har till uppgift att ge stöd till grundläggande forskning av högsta veten- skapliga kvalitet inom samtliga vetenskapsområden. Formas och FAS är områdesinriktade forskningsråd. VR har ett nationellt ansvar för att utveckla svensk grundforsk- ning och forskningsinformation. Myndigheten har tre huvud- uppgifter; forskningsfinansiering, forskningspolitiska frågor och forskningsinformation. VR arbetar även med analyser, uppfölj- ningar och strategiska frågor som rör forskning och forsknings- finansiering och har en rådgivande funktion till regeringen. Detta ger en i praktiken styrande roll vad gäller forskningen i landet. VR har inom sig flera ämnesråd, varav ett med huvudansvar för medicin. Detta ger stöd till medicinsk forskning inom hela det medicinska fältet: medicin, farmaci, odontologi och vårdvetenskap. I enlighet med sin instruktion (SFS 2000:1199) styrs rådet i hög grad av rent vetenskapliga principer, men saknar särskilt ansvar för kopplingen mellan utbildning och forskning, eller för sjukvårdsut- vecklingen. Totalt fördelar ämnesrådet för medicin 2008. I grova drag beräknas 30 procent20 av anslagen gå till klinisk forskning. VR har en central betydelse för den medicinska forskningen i . Statliga forskningsresurser fördelas genom VR i konkurrens efter noggrann och ojävig vetenskaplig värdering av vetenskapligt kompetenta forskare, s.k. peer-review. 20 Beräknat utifrån de projekt som kräver godkännande av regionala etikprövningsnämnder. trovärdighet i forskarsamhället och VR:s beslut om anslagstilldel- ning blir därför ofta också normgivande för andra anslagsgivare, både privata och allmänna. Även de medicinska fakulteterna använder i sina interna system för fördelning av forskningsmedel ofta VR:s anslagstilldelning som en parameter. Således har VR en styrande påverkan på medicinsk forskning som är betydligt större än de ekonomiska medel man fördelar och VR:s vetenskapliga prioriteringar och vägval får stor betydelse för den medicinska forskningens inriktning. för arbetsliv och socialvetenskap, FAS har i uppdrag att stödja och initiera grundläggande och behovsstyrd forskning inom områdena arbetsmarknad, arbetsorganisation, arbete och hälsa, folkhälsa, välfärd och socialförsäkring, omsorg och sociala relationer. FAS har ett särskilt samordningsansvar för forskning om äldre, funktionshinder och handikapp, internationell migration och etniska relationer, barn och ungdomar samt social- vetenskaplig alkoholforskning. Man delar ut i forskningsmedel. Till de stora forskningsfinansierande myndigheterna hör också Verket för innovationssystem () som enligt egna uppgifter beräknas anslå i FoU-medel . har till uppgift att initiera och finansiera behovsmotiverad forskning och utveckling till stöd för innovationssystemet och hållbar utveckling och tillväxt. Myndigheten arbetar utifrån en innovationssystemansats och har inom sitt breda verksamhets- område strukturerat insatserna till sex sektorer däribland bioteknik och IT. Anslagen till livsvetenskaperna, där bl.a. områden som bioteknik och medicinsk teknik ingår, utgör av forskningsfinansiering. I sin stödverksamhet samverkar ofta med andra finansiärer för att skapa starka satsningar. Regeringen tillsatte en utredning (U 2007:08)som ska utvärdera den myndighetsorganisation för forskningsfinansiering som inrättades 2001. Utredaren ska utgå från dagens situation och följa upp om regeringens intentioner och ambitioner med organi- sationen har förverkligats (dir 2007:102). Vidare ska utredaren överväga om systemet för forskningsfinansiering bör förändras och eventuellt lämna förslag till den nya ordning som bör gälla. Upp- draget ska redovisas senats . I de offentliga medlen till forskning och utveckling ingår också den forskning som finansieras av de sex forskningsstiftelser som bildades och 1994 av löntagarfondmedel. Dessa har eget kapital och får inga anslag från staten, men kan ses som en del av den offentliga satsningen på forskning. Omfattningen av stiftelsernas forskningsstöd varierar bl.a. till följd av börsutveck- lingens påverkan på stiftelsernas kapital. Stiftelserna stödjer i huvudsak naturvetenskaplig, teknisk och medicinsk forskning. En av stiftelserna har medicinsk inriktning, nämligen och allergiforskning (). har bl.a. satsat på större forskningsmiljöer inom sitt område. Även () och och kompetensutveckling () finansierar medicinsk forskning. SSF:s stöd omfattar huvudsakligen fyra olika områden; strategiska forskningscentra, forskningsprogram i form av nätverk och forskarskolor, ramanslag och individuella anslag till framstående forskare. stödjer bl.a. nya lärosäten så att de tillsammans med näringslivet kan bygga upp profilerade forskningsmiljöer samt erbjuda utbildningar för näringslivets behov på doktors- och magisternivå. har engagerat sig starkt för att utveckla svensk hälso- och sjukvård med hjälp av IT. Flera andra stiftelser och fonder utan offentligt kapital lämnar också viktiga bidrag till forskning och utveckling vid universitet och högskolor. och är den enskilt största stiftelsen och delar enligt egen uppgift ut . Flera fonder finansierar forskning riktad mot särskilda sjukdomar, som t.ex. Cancerfonden, Hjärt- Lungfonden och Hjärnfonden. Dessa har i många fall inom sina områden en betydande styrande inverkan genom sina prioriteringar. Sammanlagt finansierar dessa aktörer forskning för (2007). EU och andra utländska finansiärer finansierar också forskning i . tillförde utländska finansiärer till universitet och högskolor. Av detta belopp utgjorde EU- medel. I vissa fall samarbetar flera forskningsfinansiärer. Ett konkret exempel på detta är forskningsprogrammet , som är en omfattande satsning på forskning om neurodegenerativa sjukdomar. Programmet har tilldelats genom en samlad insats från Invest in , , och , , och . VINNVÅRD är ett annat exempel, där och i samverkan med Kommuner och Lands- ting satsat på ett forskningsprogram för att snabbare omsätta kvalitetssäkrad kunskap och utveckla en innovativ arbetsorganisation i vården och omsorgen. (Se vidare i avsnitt 3.3.11 om Starka forskningsmiljöer) har sjukvårdshuvudmännen ett lag- stadgat ansvar att medverka i det kliniska forskningsarbetet, såväl finansiellt som vid planering och genomförande. Sjukvårdshuvud- männen ska samverka både med varandra och med berörda universitet och högskolor. Organisatoriskt manifesterar sig samverkan mellan stat och landsting framförallt genom det s.k. mellan staten och de landsting som har medicinska fakulteter på orten. En viktig länk är också de s.k. kombinationsanställningarna, där lärare/forskare vid universitet också har en tjänst i sjukvården. Ett särskilt centralt samarbetsavtal mellan stat och landsting reglerar statens ersättning till landstingen för universitetens tillgång till landstingens hälso- och sjukvård för grundutbildning av läkare och för klinisk forskning. betecknas Avtal om samarbete om grundutbildning av läkare, medicinsk forskning och utveckling av hälso- och sjukvården, vilket förkortas (se bilaga 2). Avtalsparter är svenska staten och de landsting där det finns universitet med medicinskt vetenskapsområde: , i län, i Öster- götland, , samt . är den viktigaste formella länken mellan staten och landstingen när det gäller medicinsk forskning och utbildning och är utformat som ett centralt avtal med kompletterande regionala avtal. De sex regionala avtalen skiljer sig åt i väsentliga delar. Gemensamt är dock att samarbetet mellan staten och respektive landsting kring utbildning, forskning och utveckling fördjupats, liksom det gemensamma ansvaret för sådan verksamhet. tecknades ett förnyat med syfte att ytterligare stärka kvaliteten i verksamheten, möjliggöra gemen- samma strategiska satsningar, underlätta uppföljning och utvärdering samt även synliggöra landstingens egna FoU-sats- ningar. För samverkan och beredning ska respektive landsting och universitet bilda ett gemensamt ledningsorgan där alla frågor av principiell betydelse för den grundläggande läkarutbildningens kliniska anknytning och den kliniskt inriktade medicinska forsk- ningen ska behandlas. Ledningsorganet, där och universitetens ledningsnivåer ska vara representerade, beslutar hur samarbetsorganisationen på underordnade nivåer ska utformas. I ledningsorganet ska man dessutom komma överens om vilka resurser för utbildning, forskning och utveckling som utöver ALF- ersättningen ska bli föremål för gemensam prioritering samt hur dessa resurser ska användas. Avtalet ger också möjlighet att träffa avtal med ett annat landsting om samverkan på utbildnings- och forskningsområdet. 2007 omfattade ALF-ersättningen för klinisk forskning nära . Den kliniska delen av läkarutbildningen och den kliniska forsk- ningen kan endast utövas där sjukvård bedrivs. Mot denna bakgrund har det ansetts nödvändigt med kombinerade anställ- ningar för berörda personer inom den medicinska kliniska forsk- ningen och den kliniska delen av läkarutbildningen. I högskoleför- fattningarna föreskrivs därför att en anställning som lärare vid en högskola kan vara förenad med en anställning som specialist- utbildad läkare vid sjukhus där det bedrivs medicinsk utbildning och forskning. Innehavaren måste dock uppfylla behörighetskraven för båda anställningarna. uppgick antalet befattningshavare med kombinationsanställningar till drygt 600 personer. Dessa var professorer eller lektorer i högskolan och hade en specialistläkar- befattning inom hälso- och sjukvården.21 har i sin utredning Befattning och kvalitet (SOU 2007:98) före- slagit att förenade anställningar ska kunna inrättas även för andra lärare än professorer och lektorer. Frågan om de förenade läkar- och läraranställningarna har på regeringens uppdrag utretts sedan både berörda universitet och landsting påpekat att det delade arbetsgivaransvaret medför vissa olägenheter. Utredaren föreslog i sitt betänkande Lärare, forskare och läkare – tre kompetenser i en befattning (SOU 2004:42) bl.a. att de förenade anställningarna skulle avskaffas och ersättas med ett system där arbetstagarna hade en enda statlig anställning med rätt och skyldighet att tjänstgöra inom hälso- och sjukvården. Förslaget kom aldrig att genomföras. Samverkan näringsliv – universitet – landsting är traditionellt starkt både inom livsvetenskaplig grund- forskning och inom de industriella applikationerna av denna forskning. I finns cirka 800 företag med sin kärnverksamhet inom läkemedel, bioteknik och medicinteknik.22 Flera av dessa svenska företag har i samverkan med akademisk forskning skapat världs- ledande innovationer. Inom den biomedicinska sektorn har även sjukvården varit en i sammanhanget viktig aktör. Det har funnits en kultur där forskare, läkare och företag varit öppna för samarbete. Mer restriktiva ekonomiska förutsättningar för sjukvård och forsk- ning har emellertid allt mer begränsat möjligheterna för ett informellt samarbete. Den offentliga sjukvården prissätter alla sina tjänster varför samverkan mellan näringsliv och sjukvården numera antar affärsmässig karaktär, där exempelvis läkemedelsprövning kan ses som en del av sjukhusets tjänsteproduktion. 21SOU 2004:42, sid 52. 22Medicin för – nytt liv i en framtidsbransch. m.fl. 2007, s. 19. utrymmet för anställda inom vården att medverka i samarbeten med industrin. Forskning inom livsvetenskaperna anses från en rad olika håll som mycket strategiskt viktig. I den statliga innovationsstrategin Innovativa pekas bioteknik, läkemedel och medicinsk teknik ut som ett prioriterade områden. Samverkansbehovet har uppmärksammats och regeringen har tagit initiativ till bransch- samtal mellan företrädare för staten, näringslivet och olika organi- sationer inom nämnda områden. I ett gemensamt strategiprogram23 har man presenterat en vision och uppmärksammat vikten av klinisk forskning och ett bra system för kliniska prövningar. För att underlätta kontakten mellan sjukvård och industri har man bl.a. i etablerat ett forskning och ett prövningar, . Denna typ av samarbete hjälper inte bara företagen att utveckla sina produkter utan ger även möjligheter till kvalitetsförbättringar inom vården. I näringslivet har läkemedelsindustrin en dominerande ställning när det gäller samarbetet med sjukvården, men har biomedicinsk och bioteknisk verksamhet fått en alltmer fram- trädande plats. Runt universiteten har många mindre företag, ofta sprungna ur universitetsforskning, vuxit fram och de börjar få viss betydelse för den kliniska forskningen, men ännu är verksamheten i de flesta av dessa företag i en tidig utvecklingsfas och kvantitativt spelar de än så länge en begränsad roll för sjukvården och kun- skapsutvecklingen inom denna. Från näringslivets sida betonas främst vikten av att fler kliniker får möjlighet att ägna sig åt forskning och att samarbete med industrin ses som meriterande och även premieras. En satsning på fler tjänster med tid för forskning uppfattas som en angelägen åtgärd för att stärka konkurrenskraft. Kommuner och Landsting (SKL) är en arbetsgivar- och medlemsorganisation för 290 kommuner och 18 landsting samt regionerna och . Förbundet verkar på medlemmarnas uppdrag och man arbetar med FoU-frågor utifrån 23 Läkemedel, bioteknik och medicinteknik – En del av Innovativa 2005 . Man deltar i forskningsprojekt inom vård och omsorg. De fackliga organisationerna och utgör också viktiga aktörer i forskningsfrågor, inte minst när det gäller kopplingen mellan forskning, utbildning, vidareut- bildning och yrkesverksamhet. Som fackliga organisationer är deras främsta uppgift att driva medlemmarnas intressen kring framförallt löneutveckling och karriärmöjligheter. har ett forskningspolitiskt program som tar upp policyfrågor, uppmärksammar problem kring den medicinska forskningen samt ger förslag på hur dessa kan lösas. Forskningspolicyn har presenterats i olika skrifter; Den medicinska forskningens villkor (1998), Åtgärder för forsk- ningens villkor (2000), Medicinsk forskning utanför universitets- sjukhusen (2003) samt Forskningspolitiskt program (2007). Unders senare år har man med hänsyn till förväntade pensions- avgångar inom läkarkåren särskilt lyft fram frågan om behovet av att rekrytera unga läkare till medicinsk forskning. (Mer om detta i kapitel 5, Rekrytering och karriärvägar) intar en särställning genom sin roll som företrädare för läkarprofessionen, med ett starkt inflytande över såväl sjukvård som medicinska forskningsfrågor. Läkaresäll- skapets uppdrag är att främja medicinsk forskning, utbildning och utveckling inom hälso- och sjukvården. Arbetet bedrivs bl.a. via de 66 vetenskapliga sektionerna samt lokala läkaresällskap och associerade föreningar. En medicinsk riksstämma arrangeras . Ett särskilt fokus har lagts på den kliniska forskningens situation genom bildandet av forskning och sjukvårdens organisation. Ambition är att bidra till förbättrade möjligheter att bedriva klinisk forskning. Via sina fonder stödjer man klinisk forskning med . Inom finns Sjuksköterskornas vetenskapliga råd som är ett forum för omvårdnad och omvårdnadsvetenskap. Rådets uppgift är bl.a. att sprida forsknings- resultat och stimulera sjuksköterskor att bedriva forsknings- och utvecklingsarbete. 3.3Finansiering och användning av resurserna står till den svenska kliniska forskningens förfogande. Det blir resultatet om en uppskattning av resurserna görs utifrån tidigare genomförda undersökningar och uppgifter som Utredningen samlat in. De två största finansierings- källorna är ALF-medlen och landstingens egna FoU-medel som tillsammans omfattar nära . Till detta kommer en tredjedel av satsning på medicin, , och mer än av de medicinska fakultetens resurser. Även privata och offentliga stiftelser samt EU bidrar med betydande belopp till den kliniska forskningens verksamhet. 3.3.1Staten vill främja kvalitet I den senaste forskningspolitiska propositionen Forskning för ett bättre liv24 framhölls att ska bibehålla sin internationellt ledande ställning inom medicinens område. Staten påbörjade därför en successiv ökning av anslagen till den medicinska forsk- ningen via , totalt omfattande –2008. En ökad finansiering av medicinsk forskning stärker attraktionskraften för området och kan leda till att fler toppkrafter söker sig till , sa regeringen i propo- sitionen och underströk vidare att forskningen ska bedrivas med hög vetenskaplig kvalitet och prioriteras i konkurrens med veten- skaplig kvalitet som grund. I budgetpropositionen aviseras ytterligare tillskott till lärosätena liksom ett borttagande av den s.k. högskolemomsen (av de externa, icke-statliga anslagen). EU har i Lissa- bondeklarationen enats om målsättningen att investeringar i forsk- ning och utveckling, FoU, ska utgöra av varje medlemsstats BNP, varav bör komma från den privata sektorn och en procent från den offentliga sektorn. Regeringen avser att lägga fram en forskningspolitisk proposition med förslag till olika åtgärder för att öka kvaliteten i svensk forskning samt förslag om hur ska uppnå denna målsättning. uppgår den offentliga finansieringen av forsk- ningens andel av BNP till om bidragen från statliga 2004/05:80. forskningsstiftelser, EU:s ramprogram samt kommuner och lands- ting inkluderas. Om enbart det statliga bidraget räknas uppgår detta till av BNP25. Figur 3.2 Statliga anslag till forskning och utveckling inom medicin, 1998–2007. Källa: ().