sou · GVB335 · 2008-01-01 00:00:00 — Betydelsen av arbetsmarknadsvariabler som t.ex. löner, individuell arbetslöshet, regional arbetslöshet och antalet lediga jobb, varierar mellan olika studier och länder. Det sammantagna intrycket är att dessa faktorer, tillsammans med förhållanden på bostadsmark- naden, påverkar flyttning och pendling i enlighet med vad som kan förväntas enligt ekonomisk teori. Vissa studier tyder på att flytt- ningarna har mindre betydelse för att utjämna obalanser på de regionala arbetsmarknaderna i i jämförelse med . Antalet jämförande studier är få och indikerar att det kan finnas stora skillnader i detta avseende mellan olika länder inom Europa.TPF51FPT Generellt har högutbildade och yngre personer högre sannolikheter för flyttning i enlighet med humankapitalteorin. Ett annat genom- gående resultat är att regioner med stor befolkning eller högre befolkningstäthet attraherar arbetskraft och att goda pendlings- möjligheter lockar yrkesarbetande par.TPF52FPT Ett flertal studier tyder också på att män pendlar längre distanser i jämförelse med kvinnor. 49TP PT Se också Hofmeister, H. [2006]. 50TP PT Se t.ex. , J. F. [1992], Holzer, H. J., Ihlanfeldt, K. & Sjoquist, D. [1998] och Hofmeister, H. [2006]. 51TP PT Resultat i , P. [1999] antyder att i detta avseende verkar vara något mera likt än Europeiska länder i allmänhet. 52TP PT Se t.ex. Greenwood, M. [1985], , A. [1997], , D. & , M. [2000]. 4Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Befolkningens geografiska rörlighet har betydelse på flera nivåer i samhället. Arbetskraftens rörlighet är viktig för upprätthållandet av en väl fungerande arbetsmarknad och för utvecklingen av samhälls- ekonomin i stort. En situation med många arbetslösa och få vakanser i vissa regioner, som det motsatta förhållandet råder i andra delar av landet, kan resultera i högre arbetslöshet, högre inflation och lägre tillväxt i ekonomin totalt sett. På makro- ekonomisk nivå är det därför viktigt att den geografiska röligheten är tillräckligt hög för att, tillsammans med andra jämviktsskapande mekanismer, komma till rätta med regionala obalanser på arbets- marknaden. Ur ett regionalt rättviseperspektiv är det också önskvärt att arbetskraftens geografiska rörlighet bidrar till att minimera de regionala obalansproblemen på arbetsmarknaden. För individer och hushåll handlar det om att finna den lokalisering som maximerar den egna nyttan eller välfärden. I vissa fall är denna strävan förknippad med en hög geografisk rörlighet, i andra fall med betydligt mindre omfattande rörlighet. Flera tidigare studier har visat att den geografiska rörligheten på arbetsmarknaden har minskat trendmässigt fram till början på 1980-talet.TPF53FPT Föreliggande kapitel kompletterar dessa undersökningar dels genom att behandla geografisk rörlighet i termer av både flyttningar och arbetspendling, dels genom att fokusera på en tidsperiod som sträcker sig ända fram . Särskild uppmärksamhet riktas mot att jämföra rörlighetens utveckling före och efter 1990-talets djupa lågkonjunktur. Perioden fram till 1990-talskrisen är förhållandevis väl kartlagd i tidigare 53TP PT , B. [1984], , P-A. & , B. [1994] och , C. [1995]. Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 Kunskapen om de senaste årens utveckling är mer knapp- . Befolkningens geografiska rörlighet är till viss del direkt eller indirekt relaterad till arbetsmarknaden. Arbetspendling är definitionsmässigt betingad på sysselsättning och är i den meningen motiverad av arbetsmarknadsskäl. När det gäller flyttningar gör den registerbaserade befolkningsstatistiken ingen uppdelning i arbetsmarknadsmotiverade flyttningar och flyttningar som förklaras av andra orsaker.TPF54FPT Många personer byter bostadsort i samband med påbörjande och avslutande av studier. Den utbildningsmotiverade omflyttningen kan ses som ett led i en etableringsstrategi på arbetsmarknaden och är därför delvis att betrakta som arbetsmarknadsrelaterad. Demografiska faktorer och ändrade familjeförhållanden är exempel på andra motiv bakom flyttningar. har det presenterats flera studier som argumenterar för att mönstren för geografisk rörlighet på arbetsmarknaden kommer att förändras och bli mer komplexa. Man talar ibland om industriella och post-industriella rörlighetsmönster.TPF55FPT Ett viktigt inslag i denna omdaning av mönstren för bosättning och rörlighet är att människor i allt större utsträckning prioriterar attraktiva boendemiljöer. Det innebär att boendet i ökande grad skapar förutsättningar för arbete, inte tvärtom. En konsekvens av detta är att pendling kommer att bli allt viktigare för att hantera obalansproblem på arbetsmarknaden. Till viss utsträckning kan pendling fungera som ett alternativ till flyttning när man erbjuds arbete utanför den nuvarande bostadsregionen. Men beroende- förhållandet kan också verka i den motsatta riktningen, att man flyttar på grund av att pendlingsavståndet mellan bostad och arbete upplevs som för långt. Den regionala omflyttningen i sig kan också generera ökad pendling. Den kraftiga nettoinflyttningen till är det mest slående exemplet på detta fenomen. Situationen på bostadsmarknaden i gör att nyinflyttade ofta inte har något annat val än att bosättas sig på relativt långt avstånd från de delar av regionen där merparten av arbetstillfällena är lokaliserade och får därmed i allmänhet ett ganska långt pendlingsavstånd mellan bostad och arbete. Enkätundersökningar kan ge en uppfattning om motiven bakom flyttningsbesluten, se t.ex. Lundholm, E. m.fl. [2004]. Se t.ex. , M. & , L O. [1994]. Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Analys av rörlighetens utveckling Syftet med detta kapitel är att presentera en översiktlig beskrivning av den geografiska rörlighetens utveckling. Tidsperspektivet är förhållandevis långsiktigt och omfattar perioden –2005. Inledningsvis riktar vi uppmärksamheten mot flyttningarnas utveckling. Här studeras bland annat hur det totala antalet flyttningar utvecklats över tiden och hur flyttningarna påverkats av arbetsmarknadsläget. Vidare presenteras en analys av flyttnings- benägenheten för olika grupper i befolkningen. Flyttningsavsnittet avslutas med en analys av hur olika regiontyper påverkats av den inhemska regionala omflyttningen och av det internationella migrationsutbytet. Därefter riktar vi fokus mot pendlingens utveckling och dess samband med läget på arbets- marknaden. På detta följer en genomgång av pendlings- benägenheten för olika grupper i befolkningen. För att få perspektiv på den svenska geografiska rörligheten presenterar vi avslutningsvis en jämförelse av flyttningar och pendling i och ett antal . svenska studier av geografisk rörlighet har oftast utgått från administrativa regionala indelningar som kommuner och län. Detta har motiverats med att nödvändig statistik av tradition främst har producerats för de olika administrativa regionala nivåerna. Till viss del har det också motiverats med att betydande delar av den offentliga politiken är relaterad till de administrativa nivåerna. Den största nackdelen av att arbeta med administrativa regionala indelningar är att dessa sällan överensstämmer med geografin för de ekonomiska processer som står i fokus. I det här avsnittet av studien kommer vi att använda oss av tre olika regionala nivåer: kommun, län och lokal arbetsmarknad (LA). De två administrativa nivåerna behöver ingen närmare presentation. De lokala arbetsmarknaderna är funktionella arbetsmarknads- områden som bygger på statistik över arbetspendling mellan kommuner. Syftet med dessa är att skapa geografiska områden som är relativt oberoende av omvärlden med avseende på efterfrågan och utbud av arbetskraft.TPF56FPT Av detta följer att den lokala arbets- marknaden avgränsar ett geografiskt område inom vilket en person 56TP PT Det ursprungliga förslaget till kriterier för indelning i lokala arbetsmarknader utarbetades gemensamt av dåvarande Expertgruppen för forskning om regional utveckling och SCB, se , F . m.fl. [1991]. I Appendix A presenteras mer detaljer kring avgränsnings- metoder etc. Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 med ett genomsnittligt pendlingsbeteende kan acceptera ett jobb- erbjudande utan att behöva flytta. När det gäller migration anses flyttningar över länsgräns vara relativt sett mera arbetsmarknadsrelaterade än flyttningar över kommungräns. De senare sker ofta över kort distans inom samma län och antas vara mera knutna till hushållens bostadskarriär och förhållanden på bostadsmarknaden. utgör inte länen någon ideal approximation av en funktionell arbetsmarknad. Inom många län, särskilt de ytstora norrlandslänen, är avstånden så pass långa att pendling inte är något realistiskt alternativ till flytt. Det finns också ett betydande inslag av kortväga flyttningar över läns- gräns i storstadsregionernas närhet som förklaras av situationen på bostadsmarknaden. Med de lokala arbetsmark- naderna som utgångspunkt riktas fokus mot flyttningar som sträcker sig utanför den genomsnittlige pendlarens geografiska räckvidd. I den meningen är de lokala arbetsmarknaderna mera lämpade för att studera flyttningar av arbetsmarknadsskäl än både kommunerna och länen. medför alla indelningar gräns- dragningsproblem och det är aldrig möjligt att erhålla en indelning som fullt ut separerar mellan olika flyttningsmotiv. När det gäller pendling är utgångspunkten något annorlunda eftersom denna form av geografisk rörlighet definitionsmässigt är betingad på sysselsättning. I den meningen är all pendling arbets- marknadsrelaterad och skiljer sig således från flyttning, som också förklaras av andra motiv än rent arbetsmarknadsmässiga. Vi klassificerar pendling över kommungräns som kortväga pendling. Det rör sig i allmänhet om pendling över distanser som ryms inom den typiske pendlarens geografiska räckvidd. Pendling över LA- gräns definieras som långväga pendling. Det handlar om pendling över avstånd som normalt förutsätter flytt och avspeglar således en pendlingsbenägenhet över den genomsnittliga. Genomgående använder vi oss av regionala indelningar som är konsistenta över tiden. På kommunnivå innebär detta att vi arbetar med en indelning av landet i 277 kommuner som är densamma –2005. När det gäller länsnivån använder vi oss av den gamla indelningen i 24 län för hela perioden. Vi skiljer oss i detta avseende från SCB som i sin löpande rapportering av flyttningar och pendling över administrativa gränser inte tar hänsyn till de regionala indelningsändringar som skett . Det innebär att de rörlighetsmönster som vi redovisar är ett resultat av reella förändringar och inte en konsekvens av förändrade Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 administrativa avgränsningar.TPF57FPT När det gäller de lokala arbets- marknaderna arbetar vi med en indelning av landet i 89 LA, definierade enligt pendlingsstatistik för år 2000.TPF58FPT Även i det här fallet är avgränsningen densamma –2005. Utöver de tre regionala nivåer som presenterats ovan väljer vi av utrymmesskäl att redovisa en del resultat på en mer aggregerad nivå. Det handlar om en gruppering av de 89 lokala arbets- marknaderna i fyra så kallade regionfamiljer: storstadsregioner, regionala centra, lokala centra samt småregioner. Grupperingen baseras uteslutande på de lokala arbetsmarknadernas befolknings- mässiga storlek.TPF59FPT Regionfamiljernas namn avspeglar så långt som möjligt de ingående lokala arbetsmarknadernas position i landets ortshierarki. Vi vill understryka att det rör sig om aggregat av lokala arbetsmarknader som inte nödvändigtvis är homogena i rörlighetshänseende. Det innebär att utvecklingen för två LA i en viss regionfamilj mycket väl kan skilja sig åt och dessutom avvika från situationen för regionfamiljen totalt sett. 4.1Flyttningarnas omfattning och trender När man diskuterar hur den geografiska rörligheten på arbetsmarknaden utvecklats över tiden är det intressant att fundera på vilken referensperiod man utgår från. Flera undersökningar har visat att antalet flyttningar över länsgräns minskat trendmässigt till början av 1980-talet.TPF60FPT Fenomenet är inte unikt för . Liknande tendenser till en nedgående trend i antalet flyttningar över regiongräns noteras för en rad andra OECD-länder.TPF61FPT Diskussionen om en trendmässigt minskande rörlighet har ofta det sena 1960-talets höga flyttningstal som utgångspunkt, det vill säga den period som normalt förknippas med begreppet flyttlasspolitik. Statistik över flyttningar över församlingsgräns, som finns att tillgå , visar dock att i ett efterkrigsperspektiv så är flyttlassårens höga rörlighet inte den 57TP PT Det kommer att visa sig att detta har betydelse för diskussionen om hur omfattande dagens geografiska rörlighet är i förhållande till rörligheten under tidigare decennier. 58TP PT Den officiella indelningen i lokala arbetsmarknader för omfattar 90 LA. För att erhålla en tidskonsistent avgränsning har det emellertid varit nödvändigt att göra vissa smärre justeringar av den officiella klassificeringen. Se Appendix A för detaljer kring detta. 59TP PT I Appendix A redovisas mer detaljer kring klassificeringen av LA i regionfamiljer. ITPS [2005] och [2005] presenterar också grupperingar av lokala arbetsmarknader i regionfamiljer, men med delvis andra indelningsgrunder. 60TP PT , B. [1984], , P-A. & , B. [1994] och , C. [1995]. 61TP PT [1990]. Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 självklara jämförelsenormen utan skall snarare betraktas som en tillfällig avvikelse uppåt. Diagram 4.1 redovisar antalet inrikes flyttningar över kommun- gräns (inom län), över länsgräns och över LA-gräns –2005. Antalet flyttningar faller kraftigt , från en nivå inledningsvis på cirka 200 000 flyttningar till en nivå därefter på omkring 150 000 . Därpå följer en trendmässig uppgång i den regionala rörligheten, en uppgång som endast bryts tillfälligt i samband med 1990-talets djupa lågkonjunktur. ligger de långväga flyttningarna (över LA-gräns och länsgräns) till och med på en högre nivå än . Diagram 4.1 Flyttningar över kommun- (inom län), läns- och LA-gräns 1974–2005 Kommun (inom län) Källa: Bearbetningar av SCB Befolkningsstatistik. Det är värt att notera att efter 1990-talets lågkonjunktur så har de långväga flyttningarna (över LA-gräns och länsgräns) ökat betydligt snabbare än de kortväga (över kommungräns inom län). En möjlig förklaring till detta kan vara att en allt större del av den inomregionala arbetsmarknadsrelaterade rörligheten sker i form av arbetspendling. En annan detalj som kanske överraskar något är att Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 nivån på flyttningar över LA-gräns och länsgräns är så lika . Skillnaden i geografisk upplösning är ju trots allt betydande (89 lokala arbetsmarknader i jämförelse med 24 län). Att det registrerade antalet flyttningar på LA-nivå inte blir mer omfattande förklaras dels av att den förhållandevis stora omflytt- ningen över länsgräns i landets tre storstadsområden delvis sker inom gränserna för länsöverskridande lokala arbetsmarknader, dels av att omflyttningen mellan många av de små och geografiskt spridda lokala arbetsmarknaderna är mycket begränsad. –ökade folkmängd med nästan 1 miljon personer, från knappt 8,2 miljoner till drygt 9 miljoner. För att få en mer rättvisande bild av rörlighetens utveckling kan det därför vara intressant att relatera antalet flyttningar till befolkningsstorleken. Diagram 4.2 redovisar utveck- lingen av antalet flyttningar över de aktuella regiongränserna i förhållande till befolkningens storlek. Det allmänna mönstret över rörlighetens utveckling känns igen. Den skillnad som kan observeras är att även om flyttningsintensiteten ökat markant efter 1990-talskrisen så har den ännu inte riktigt nått upp till flyttlass- årens höga nivåer. Det faktum att flyttningarna närmar sig de tal som registrerades under flyttlasspolitikens era innebär att den geografiska rörligheten numera får betraktas som tämligen omfattande. Här skiljer vi oss en aning i tolkningen av dagens rörlighet från exempelvis m.fl. (2006), som menar att flyttningarna är klart lägre än under slutet av 1960- talet. Att det råder olika uppfattning om rörlighetens nivå beror i första hand på hur olika studier valt att hantera konsekvenserna av de regionala indelningsändringar som skett . Som vi tidigare påpekat använder vi oss genomgående av regionala indelningar som är konsistenta över tiden. Vi undviker därmed att få brott i tidsserierna till följd av förändrade administrativa avgränsningar.TPF62FPT De flyttningstal som redovisas är alltså ett resultat av reella förändringar av rörligheten och inte en konsekvens av regionala indelningsändringar. 62TP PT Som exempel kan nämnas att bildandet av län 1997 och skapat ett brott i SCB:s löpande statistik över flyttningar över länsgräns motsvarande cirka 23 000 flyttningar . En analys som inte tar hänsyn till indelningsändringar av det här slaget riskerar att kraftigt underskatta (eller överskatta beroende på typ av ändring) befolkningens faktiska rörlighet. Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 och LA-gräns 1974–2005 Kommun (inom län) Anm.: Flyttningsintensiteten är beräknad som antalet flyttningar över respektive regiongräns i förhållande till befolkningens storlek. Källa: Bearbetningar av SCB Befolkningsstatistik. Som vi har diskuterat är arbetskraftens geografiska rörlighet en viktig anpassningsmekanism på en väl fungerande arbetsmarknad. Rörlighet i form av pendling och flyttning förhindrar att arbetskraft låses fast i regioner med vikande arbetskraftsefterfrågan och underlättar istället en överföring av arbetskraft till regioner där nya arbetstillfällen tillkommer. En i samhällsekonomiskt perspektiv central frågeställning gäller därför sambandet mellan situationen på arbetsmarknaden och den geografiska rörligheten. Tidigare undersökningar har fokuserat på flyttningar över länsgräns och använt vakanskvoten som indikator på efterfrågetrycket på arbetsmarknaden.TPF63FPT Dessa studier visar på ett starkt samband mellan vakanser och regional rörlighet fram till omkring 1990, men att samvariationen blivit betydligt svagare efter 1990-talets lågkonjunktur. Diagram 4.3 presenterar utvecklingen av vakanskvoten till- sammans med flyttningsintensiteten över LA-gräns. Av diagram- met är det uppenbart att 1990-talskrisen stör det annars starka 63TP PT , P-A. & , B. [1994], , C. [1995] och , A. m.fl. [2006]. Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 sambandet mellan arbetsmarknadsläge och regional rörlighet. För hela perioden –2005 uppgår korrelationskoefficienten till blygsamma 0,23. Om vi i stället undersöker samvariationen före och efter konjunkturfallet separat kan vi konstatera att för delperioderna 1974–1992 och 1993–2005 uppgår korrelations- koefficienten till 0,79 respektive 0,78. Det tycks alltså som att det finns ett starkt samband mellan arbetsmarknadsläge och flyttnings- intensitet både före och efter 1990-talskrisen, men att den djupa konjunktursvackan grumlar bilden totalt sett. Diagram 4.3 Flyttningsintensitet över LA-gräns (vänster axel) och vakanskvot (höger axel) 1974–2005 Anm.: Flyttningsintensiteten är beräknad som antalet flyttningar i förhållande till befolkningens storlek. Vakanskvoten är definierad som antalet vakanser i relation till antalet sysselsatta. Källa: Bearbetningar av SCB Befolkningsstatistik, Arbetskraftsundersökningarna och AMS statistik över lediga platser. Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 4.2Flyttningsbenägenheten för olika grupper har vår beskrivning gällt flyttningsbenägenheten i befolk- ningen som helhet. Det är väl känt att flyttningsintensiteten skiljer sig kraftigt åt mellan olika grupper i befolkningen. Tidigare studier har visat på skillnader med avseende på bland annat ålder och utbildningsnivå. Genom att studera hur flyttningarna i olika befolkningsgrupper förändrats över tiden kan vi få en uppfattning om vilka grupper som driver utvecklingen av antalet flyttningar och flyttningsintensiteten totalt sett. I följande avsnitt kommer vi att redovisa skillnader i flyttnings- benägenhet med avseende på ålder, kön, civilstånd, utbildningsnivå och födelseland. Här är det viktigt att understryka att vi bara tittar på en dimension i taget. Det innebär exempelvis att vi inte tar hänsyn till att ålderssammansättningen skiljer sig åt mellan personer med olika civilstånd eller att män och kvinnor har olika utbildningsnivå. I kapitel 6 presenterar vi resultat från multivariata analyser som visar hur en viss egenskap påverkar sannolikheten för geografisk rörlighet när övriga faktorer hålls konstanta. Ett av de mest stabila resultaten i empiriska studier är att flyttningsbenägenheten bland vuxna minskar med ålder. Detta är också vad vi skulle förvänta oss givet de olika teoretiska modellerna för individens rörlighetsbeslut. Det är mer lönsamt för unga personer att flytta, eftersom de har på sig att inkassera vinsterna av en flytt. Unga personer har heller inte hunnit bilda familj och rota sig i samma utsträckning som äldre, och kan därför antas ha lägre flyttkostnader. Diagram 4.4 redovisar antalet flyttningar över LA-gräns i förhållande till befolkningen i ettårsklasser . I båda fallen är åldersprofilen mycket påfallande. Såväl 1986 som 2005 är flyttningsbenägenheten som störst i åldrarna 20–. För båda åren är flyttningsintensiteten som allra högst för tjugoett- åringar. Därefter faller flyttningsbenägenheten kontinuerligt och för personer befinner sig den på en jämförelsevis låg nivå. Det är möjligt att urskilja en viss uppgång i flyttnings- intensiteten i samband med att pensionsåldern nås. Även om den procentuella uppgången inte är obetydlig rör det sig om en ökning från en väldigt låg nivå. Bland barnen kan man konstatera att flyttningsbenägenheten faller kontinuerligt , det vill säga till och med tidpunkten för inträdet i gymnasieskolan. I de yngre åldrarna rör det sig Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 naturligtvis inte om några självständiga rörlighetsbeslut, utan det vi observerar är en reflektion av deras föräldrars flyttningsbeteende. Det mest slående mönstret är annars den mycket kraftiga uppgången i flyttningsbenägenhet för individer i åldrarna 20–. För flera av kohorterna i denna åldersgrupp rör det sig nästan om en fördubbling av flyttnings- intensiteten. Flyttningsbenägenheten för barn är något lägre 2005 i jämförelse med 1986, vilket sannolikt förklaras av att genomsnitts- åldern hos föräldragenerationen i de två tidpunkterna ökat något. För personer är skillnaden i flyttningsintensitet i det närmaste negligerbar. över LA-gräns för befolkningen i ettårsklasser 1986 och 2005 Anm.: Flyttningsintensiteten är beräknad som antalet flyttningar i förhållande till befolkningen i ettårsklasser. Källa: Bearbetningar av SCB Befolkningsstatistik. Diagram 4.5 presenterar utvecklingen av flyttningsbenägenheten för fem olika åldersgrupper –2005. Vi kan konstatera att utvecklingen av antalet flyttningar och flyttnings- intensiteten totalt sett framför allt drivs av rörlighetsbeteendet bland personer i åldrarna 20–. Den mycket påtagliga ökningen i regional rörlighet som kunnat konstateras sedan början av 1990- talet förklaras nästan uteslutande av den kraftiga uppgången i Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Bilaga 3 till LU 2008 flyttningsbenägenheten för individer i åldrarna 20–. svarade denna åldersgrupp för av det totala antalet flyttningar över LA-gräns, en siffra som ökat till . Detta är ett mått på denna åldersgrupps mycket stora betydelse för den totala regionala omflyttningen. Flyttningsintensitet över LA-gräns för olika åldersgrupper 1974–2005