sou · GVB3108 · 2008-01-01 00:00:00 — Toppositionerna som statlig förvaltningschef var ett manligt monopol i . Det året kom den så kallade behörighetsreformen, som tillät även kvinnor att bli handläggare och högre chefer i statlig tjänst.TPF2FPT Det dröjde dock ytterligare innan den första kvinnan blev generaldirektör (1978). är en knapp tredjedel av alla general- direktörer kvinnor, som vi ska se nedan. Undantag gjordes dock i behörighetsreformen för de aukto- ritetsbaserade präst-, domar-, polis- och militäryrkena, som fort- satte som manliga monopol. 1TP PT En diskussion om likheter och skillnader mellan toppolitiker och höga tjänstemän när det gäller social bakgrund, nätverk och andra karaktäristika finns t.ex. i och 2007. 2TP PT 1969. tjänster och med lika lön, men fortfarande undantogs präst- och militäryrkena. Prästyrket öppnades och militäryrket först , då alla yrken var öppna för både kvinnor och män. 5.2Regeringskansliets högsta tjänstemän är främst män Vi börjar kartläggningen på central nivå, nämligen med regerings- kansliets högsta tjänstemän. Om statsråden och statssekreterarna räknas till de politiskt tillsatta positionerna (se kapitel 4), så brukar expeditions/rättschefer, departementsråd och enhetschefer ses som tjänstemannapositioner. Figur 5.1 chefspositioner. Källa: , förvaltningsavdelningen. Antal kvinnor/män 185/253. Anställda med lön i (exkl. kommittéanställda), . Uppgifterna gäller oavsett om tjänsten tillhör lednings- kompetens eller ej, dvs. även kärn- och stödkompetens förekommer (utom för enhetschefer som samtliga tillhör ledningskompetens, dvs. har personalansvar). För specificerade uppgifter se tabell B5.1 i bilagan. Bland högsta tjänstemän dominerar männen. Nästan tre fjärdedelar av den lilla kategorin expeditions- eller rätts- chefer utgörs av män. Jämnare är det då bland departementsråd och enhetschefer. Men även om fördelningen där faller inom ramen för s.k. statistisk jämställdhet, är det fortfarande männen som är i majoritet. Ännu tydligare blir könsfördelningen om vi använder cirkel- diagram. Figur 5.2 chefer. Exp./rättschef Så ska vi undersöka hur kvinnliga och manliga chefer fördelar sig över de olika departementen. De flesta expeditions- och rättschefer är som sagt män, men en kartläggning av hur de fördelar sig över departement visar ingen särskild tendens. (Eftersom de är så få, redovisas här antalet i stället för andelarna.) Figur 5.3 Expeditions- och rättschefer efter departement och kön, . Källa: , förvaltningsavdelningen. Antal kvinnor/män 9/14. För vidare uppgifter se tabell B 5.3 När det gäller departementsråden visar det sig att könsfördelningen vid de flesta departement faller inom ramen för statistisk jämställdhet, dvs. vardera könet innehar av positionerna. är det enda undantaget. Där dominerar männen över kvinnornas 33. Figur 5.4 Departementsråd efter departement och kön, . Källa: , förvaltningsavdelningen. Antal kvinnor/män 106/149. För vidare uppgifter se tabell B 5.4 i tabellbilagan. Enhetscheferna i är till kvinnor och män. Minsta andelen kvinnor finns i försvarsdeparte- mentet () och (28). Den största andelen kvinnliga enhetschefer återfinns i (), på förvaltningsavdelningen (70) och i statsråds- beredningen (63). 5 enhetschefer efter kön och departement. Antal kvinnor/män 70/90. För övriga siffror hänvisas till tabell B5.5 i Bland de utländska sändebuden är männen i ännu starkare majoritet. En knapp tredjedel är kvinnor. Chefer vid utlandsmyndigheter. Källa: , förvaltningsavdelningen. Antal kvinnor/män 44/106. Se vidare tabell B 5.9 i tabellbilagan. 5.3Statliga myndigheter: manliga chefer och blandade ledamöter Om vi ser på de myndigheter som lyder under departementen visar det sig också här att de högsta positionerna är snedfördelade mellan könen. Generaldirektörer och ordförande i myndighetsstyrelserna är företrädesvis män – mindre än en tredjedel är kvinnor. Det är först bland styrelseledamöterna som könsfördelningen är jämn. Figur 5.7 Kvinnor och män i ledningen för statliga myndigheter. Antal kvinnor/män 455/568. Se vidare tabell B 5.7 i tabellbilagan. Hur fördelar sig då kvinnliga och manliga myndighetschefer över de olika departementens ansvarsområden? Det ser förhållandevis jämnt ut. Dock avviker myndigheterna under försvarsdeparte- mentet som har en majoritet män () liksom även i någon mån och myndig- heter (båda män). En knapp majoritet kvinnor finns i stället hos myndigheterna under miljö/samhällsbyggnads- departementet () och (54). Figur 5.8 Chefer och styrelser för statliga myndigheter efter departement. Antal kvinnor/män 455/ 568. För specificerade uppgifter se tabell B 5.8 i tabell- bilagan. 5.4Centrala ekonomiska institutioner: somliga jämställda, andra inte Figuren nedan visar könsfördelningen i ledningen för ett antal centrala ekonomiska institutioner. , och har kvinnor och kan därmed definieras som statistiskt jämställda enligt den etablerade . , och når däremot inte upp till den formella för jämställdhet. Särskilt har en liten andel kvinnor – endast en femtedel. Figur 5.9 Kvinnor och män vid vissa centrala institutioner. Källa: , hemsidor. Antal kvinnor/män 53/87. Se tabell B 5.14 i tabellbilagan. 5.5Riksdagens kontrollmyndigheter leds ofta av män Under finns kontrollmyndigheter såsom och justitieombudsmannen. I styrelse och ledning är kvinnor och män. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 7/12. För specificerade uppgfter se tabell B 5.18 i tabellbilagan. () är ombudsman och ska ha tillsyn över myndigheterna. Av de chefspositioner för vilka uppgifter finns utlagda på hemsidan är två av sju besatta med kvinnor, dvs.en knapp tredjedel (tabell B 5.23 i tabellbilagan). Justitiekanslern () är däremot regeringens ombud och har också insyn över myndigheterna men begränsat till syste- matiska fel i offentlig verksamhet. Positionen innehas för när- varande av en man. Lagrådet som granskar lagförslag innan de läggs fram för är en helt manlig församling. Samtliga sex ledamöter är män (se tabell B 5. 23 i tabellbilagan). Övriga ombudsmän är statliga myndigheter med olika uppsikts- områden. Tre av de fem övriga ombudsmännen är kvinnor (tabell B 25.4 i tabellbilagan). 5.6Försvaret: civila kvinnor, militära män Inom försvarsmakten har civila tjänster redan tidigare varit öppna för kvinnor, men militära tjänster blev tillgängliga först . Officersutbildningen är en ledarutbildning, som traditionellt varit attraktiv för dem, som eftersträvat en karriär inom andra delar av samhället, inte minst näringslivet. har försvars- makten genomgått en strukturell förändring och nedskärning, en förändring som fortfarande pågår. En omställning från nationellt folkförsvar till ett insatsförsvar pågår med sikte på att kunna ställa upp vid katastrofer och andra nödsituationer även utomlands. har man strävat efter större jämställdhet och mångfald vid rekrytering. Denna ambition kan dock knappast sägas ha avsatt några större spår . Figur 5.11 Kvinnor och män inom försvarsmakten. Källa: Försvarsmaktens personalavdelning, . Antal kvinnor/män 3 598/ 14 796. (Reservofficerare i grundorganisationen, anställda enligt befälsförstärkningsavtalet, beredskapssoldater och förstärknings- soldater. ) För närmare uppgifter se tabell B 5.11 i tabellbilagan. Den jämnaste könsbalansen i försvaret finns bland de civilanställda, medan övriga positioner har en ytterst liten andel kvinnor. Bland yrkesofficerarna är fortfarande män. Könen fördelar sig som följer över olika grader. Offentlig förvaltning SOU 2007:108 Yrkesofficerare efter kön och ställning. Kommendör 1/Överste 1 Major nivå 3/Örlogskapten 3 Major nivå 4/Örlogskapten 4 Källa: Försvarsmaktens personalavdelning, 2007. Någon tendens kan knappast skönjas när man jämför olika nivåer i den militära karriären, även om det finns en större andel kvinnor som är fänrikar än löjtnanter och kaptener. Kvinnor på militära tjänster är med andra ord fortfarande en ytterst marginell företeelse. Det är ett samhällsområde och en ledarutbildning, som alltså ännu knappast är tillgänglig för dem i praktiken. Det är därmed inte heller förvånande att 18 av de 19 högsta cheferna är män. Men den enda kvinnan är generaldirektör och ställföreträdande chef för försvarsmakten. Det är första gången som en civilanställd innehar denna topposition inom försvaret. Hon är för övrigt jurist och kommer närmast från posten som generaldirektör för . Se tabell B 5.12 i tabell- bilagan. Under försvarsdepartementet finner vi också kvinn- liga och manliga myndighetschefer – generaldirektörer, överdirektörer och andra chefer – enligt nedan. Figur 5.12 Kvinnor och män i försvarsmakten. Högre chefer i försvarsmakten Antal kvinnor/män 6/18. För specifikation se tabell B 5.13 i tabellbilagan. Hovet är en del av statsförvaltningen, som vi spontant knappast tillmäter någon makt . Den politiska makt som fanns kvar där ännu har snabbt övergått till en symbolisk makt, som främst får betydelse via medierna. Att tjänstgöra vid hovet hade länge just en symbolisk betydelse – en hedersbetygelse och bekräftelse på status och tillhörighet till den yppersta eliten. kan positionerna sägas ha profes- sionaliserats. Den mediala bevakningen och hanteringen av symbol- värdet och dess potential som marknadsvärde kräver yrkes- kunnighet. Bland dessa positionsinnehavare dominerar männen. En knapp tredjedel av cheferna är kvinnor. Figur 5.13 Kvinnor och män i hovförvaltningen. Antal kvinnor/män 5/11. Se tabell B 5.31 i tabellbilagan. 5.8Rättsväsen: domaren är vanligen en man, åklagaren varierar Rättsväsendet är en annan traditionellt mansdominerad gren av förvaltningen. Domaryrket var ett av de auktoritetsbaserade yrken som undantogs i reformen 1923. kunde kvinnor utnäm- nas till domare. En juridisk karriär har traditionellt varit en väg till en hög position inom förvaltningen. Länge var det främst män som gick den vägen, även sedan det blivit formellt möjligt också för kvinnor. Men har juristutbildningen vid blivit allt mer könsblandad. är det en av de kvinnodominerade högskoleutbildningarna. Har detta hunnit slå igenom på olika nivåer i rättsväsendet? Figur 5.14 Könsfördelningen bland domare och åklagare. Antal kvinnor/män: domare 330/773, åklagare 326/384. se tabellerna B 5.25 och B 5.26 i tabellbilagan. Vid de högre domstolarna råder tämligen jämställda förhållanden, även om det som vanligt är andelen kvinnor (aldrig andelen män) som ligger vid den undre gränsen för statistisk jämställdhet (). Men på lokal nivå – bland tingsrättsdomarna – som är den största enskilda gruppen domare, finns det bara knappt en femtedel kvinnor, men män. Figur 5.15 Kvinnliga och manliga tingsrättsdomare. Antal kvinnor/män 330/773. Vidare uppgifter finns i tabell B 5.25 i tabellbilagan. På åklagarsidan är förhållandet det motsatta. Bland kammaråklagarna (dvs. på lokal eller förstainstansnivå) utgör kvinnorna en knapp majoritet, medan de bara innehar en tredjedel av de högre åklagarpositionerna. Kvinnorna har alltså kommit in på den lägsta, mest lokala nivån i åklagarkarriären men inte i domarkarriären. På högre positioner finns det tvärtom fler kvinnor som är domare än som är åklagare, men andelarna ligger inom ramen för den s.k. statistiska jämställd- heten. Figur 5.16 Kvinnliga och manliga kammaråklagare. Antal kvinnor/män 326/384. För specificerade uppgifter se tabell B 5.26 i tabell- bilagan. Frågan är vad rekryteringsprocessen betyder. forskning har ju som nämnts konstaterat att närheten till den politiska logiken och en genomskinlig rekryteringsprocess främjar jämställd- heten vid rekrytering av chefer.TPF3FPT Det vore intressant att vidare utreda hur förslags- och utnämningsprocessen ser ut både när det gäller domare och åklagare, och hur utfallet när det gäller köns- fördelningen sett ut . Är det en utjämning på gång under- ifrån? Både chefsåklagare och kammaråklagare anställs genom beslut av åklagarmyndigheten. Men medan chefsåklagarna företrädesvis är män, är alltså kvinnorna i majoritet bland kammaråklagarna. Över- åklagare och vice överåklagare anställs genom beslut av regeringen efter anmälan av riksåklagaren.TPF4FPT De flesta av dem är män. Med andra ord: ju högre tjänst, desto fler män – ett mönster som vi känner igen från många sammanhang. Den logiken borde emeller- tid motverkas av ambitionen att utnämna fler kvinnor. Varför det inte sker borde undersökas. När det gäller domare är det (), som lämnar förslag inför regeringens tillsättning. Här har vi just konstaterat att det finns fler kvinnor på högre än på lägre domartjänster, vilket konventionellt borde tyda på att tillsättningen av de högre tjänsterna är känsligare för den politiska jämställdhetsnormen. Om det är så vet vi inte. Hur denna förslags- och utnämningsprocess faktiskt går till är något som vore intressant att undersöka närmare. I en nyligen gjord undersökning hävdas till exempel att Regeringsrätten, högsta instans när det gäller förvaltningsdomstolarna, har ett stort inflytande över rekryteringen av sina nya kolleger.TPF5FPT Till rättsväsendet hör även specialdomstolarna samt polis- väsende och kriminalvård. De är sammansatta på vad som brukar ses som ett statistiskt jämställt sätt. 3TP PT 2007, t.ex. kapitel 21. 4TP PT Enligt § 15 Åklagarförordningen (2004:1265). 5TP PT Fast 2007, se även Jungdalen 2007. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 18/22. För närmare specifikation se tabell B 5.29 i tabellbilagan. Det gäller även och , som når upp till av vardera könet. Som vanligt är det dock andelen kvinnor som ligger lägst. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. För specificerade uppgifter se tabellerna B 5.27 och B 5.28 i tabellbilagan. 5.9Internationell representation fördelas lika mellan könen gick med i Europeiska Unionen och är också engagerat i en rad internationella samarbetsorganisa- tioner. I en del av dessa har vi en permanent delegation. Hur har dessa internationella uppdrag fördelats mellan kvinnor och män? Figur 5.19 Svensk representation i internationella organisationer. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Omfattar , , , , , FN- representation och . (För är både styrelseordförande och generalsekreterare med ovan.) För närmare uppgifter se tabell B 5.10och B 5.11 i tabellbilagan. Sammanlagt har kvinnor och män lika många toppchefspositioner i de sju internationella organisationerna ovan. Om vi räknar med övriga chefer och styrelseledamöter visar det sig att kvinnorna är i någon majoritet, dock inom ramen för statistisk jämställdhet. Här råder den politikens representativa logik som gör det viktigt att könen är någorlunda lika representerade.TPF6FPT När det gäller svenska domare i internationella domstolar är en fjärdedel av dem kvinnor (se tabell B 5.12 i tabellbilagan). 5.10Länen leds främst av män På de högsta exekutiva positionerna på länsnivå – landshövding och länsråd – är tre fjärdedelar män. Bland styrelseledamöterna finns det däremot en svag kvinnodominans. 6TP PT Att andra länder inte nödvändigtvis har samma inställning antyds exempelvis av det faktum att den internationella permanenta representationen i består av 41 män och fem kvinnor (plats är vakant). Figur 5.20 Toppositioner på länsnivå. Källa: Respektive läns hemsidor, 2007. Styrelsen inkluderar här inte ordföranden, som är respektive landshövding. Som ledningsgrupp fungerar vanligen landshövdingen tillsammans med länsrådet, som är den högste tjänstemannen. Det förekommer ibland större ledningsgrupper, som inkluderar avdelningschefer och sakkunniga. Dessa positioner har emellertid inte tagits med här. Antal kvinnor/män landshövding 4/17, länsråd 5/15, styrelseledamöter 103/86. För fler specificerade uppgifter se tabell B 5.33 i tabellbilagan. av landshövdingarna är kvinnor, är män. Bland länsråden är det likadant – kvinnor och män. Bland ledamöterna i styrelserna för länen är dock kvinnorna gentemot männens 46. När det gäller de ledande tjänstemännen i landstingen är en tredjedel av toppcheferna kvinnor, medan mellancheferna oftare är kvinnor; här råder statistisk jämställdhet. Betydligt större andel av de biträdande direktörerna är kvinnor än de ordinarie. Offentlig förvaltning SOU 2007:108 Ledande tjänstemän i landsting. Avdelningschef, personaldirektör, Kommuner och landsting har numera gått ihop i regionförbund, som blivit en allt mer betydelsefull nivå. Här finns en mindre andel kvinnor som styrelseordförande eller regiondirektör – knappt en fjärdedel. Det betyder att dessa viktiga positioner besätts av män till tre fjärdedelar. Något jämnare är fördelningen bland vice ordförande och ledamöter. Figur 5.21 Styrelser och ledning för regionala förbund. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor för respektive förbund samt kompletterande uppgifter direkt från enstaka förbund. För antal och positioner se tabell B 5.34 i tabellbilagan. 5.11Kommunerna leds ännu oftare av män Figur 5.22 Ledande tjänstemän i kommunen. För specificerade uppgifter se tabell B 5.35 i tabellbilagan Sammanfattningsvis kan vi säga att det totalt sett finns en bättre representation av kvinnor på landstingsnivå än det gör på kommun- eller regionnivå, där den ligger på endast cirka en fjärdedel. Oavsett regional nivå är dock de exekutiva toppcheferna – land- stingsdirektörer, regiondirektörer och kommunchefer – alltid till tre fjärdedelar män. 5.12SKLs enkätundersökning: en tredjedel kvinnliga chefer på olika nivåer i kommuner och landsting Som jämförelse redovisar vi också nedan resultatet av den enkät- undersökning, som gjordes av Kommuner och Landstings egen tidning . I undersökningen frågades efter antalet kvinnliga och manliga toppchefer i kom- muner, landsting och regioner. Som sådana räknades kommun- direktörer, förvaltningschefer, landstingsdirektörer, sjukhusdirek- törer, centrumchefer, chefer för länsspecialiteter, chefer på central stabsnivå, bolagschefer och motsvarande. Definitionen av toppchef hade tidigare utarbetats inom Kommuner och Landsting inför en enkätundersökning om sökande till chefspositioner, som genomfördes . Hela chefskategorin redovisades dock samman- slaget och det finns därför en viss osäkerhet när det gäller gräns- dragningen. Det går heller inte att jämföra nivåer eller typer av chefspositioner. Svarsfrekvensen uppgick till , vilket numera måste be- traktas som ett gott resultat. Men det innebär att många kommuner inte har deltagit. Resultaten gäller därmed för 195 av de 290 kom- munerna. I undersökningen deltog också den ena regionen () av de två som finns och 10 av 18 landsting. Undersökningen visade att det i genomsnitt finns en tredjedel kvinnor bland de högre cheferna i kommuner och landsting. Men det finns stora variationer mellan kommuner. Tio av de kommuner som svarade, saknade helt kvinnliga chefer, medan 35 kommuner och tre landsting redovisade kvinnliga chefer eller mer. av kommunerna (eller 58 av de 195 som svarade) och av landstingen (tre av de tio som svarade) låg inom ramen för statistisk jämställdhet (mellan av vardera könet). Någon regional systematik har inte kunnat upptäckas. Figur 5.23 Kvinnor och män bland anställda toppchefer i kommuner och landsting. Anm. För ingår ej bolagschefer. Källa: (Enkätundersökning genomförd av SKL 2006–07.) Mellan en tredjedel och är en vanlig andel kvinnliga chefer inom förvaltningen. Men det finns stora skillnader mellan olika grenar av förvaltningen och mellan olika chefsnivåer. I är expeditions/rättscheferna företrädesvis män, medan departementsråd och enhetschefer är jämnare fördelade mellan könen. Myndighetscheferna – generaldirektörer m.fl. – är också företrädesvis män. Flest kvinnliga enhetschefer finns i social- departementet följt av förvaltningsavdelningen och statsrådsbered- ningen. Flest manliga enhetschefer finns i försvars-, utrikes-, miljö- respektive finansdepartementen. Försvarsmakten och är de mest mans- dominerade departementen, åtminstone på chefsnivån. Bland ambassadörer och generalkonsuler är vidare mer än två tredjedelar män. När det gäller de myndigheter som sorterar under de olika departementen, är närmare tre fjärdedelar av styrelseordförandena och generaldirektörerna män. Även här är det i synnerhet försvarsdepartementets myndig- heter som leds av män, men det finns också någon manlig övervikt bland myndighetschefer under närings-, utrikes- och justitie- departementen. Mer än hälften kvinnliga myndighetschefer finns i stället under social-, miljö/samhällsbyggnads- samt finansdeparte- menten. Flera av de myndigheter eller andra organisationer, som är centrala aktörer på det ekonomiska fältet, har en könsblandad eller jämställd sammansättning, så till vida att andelen kvinnliga chefer når . Det gäller , finansinspektionen och AP-fonderna, medan andra har en helt mansdominerad led- ning, såsom , och i synner- het . leds till en tredjedel av kvinnor. Lagrådet består av idel män. JO domineras av män, men bland övriga ombudsmän är tre av fem kvinnor. Försvarsmakten är som helhet fortfarande gediget mansdomi- nerad. Där finns totalt en femtedel kvinnor, men de flesta är civil- av yrkesofficerarna är kvinnor, men det finns en viss andel högre kvinnliga chefer inom försvaret. Ställföreträdande högsta chefen är för övrigt en kvinnlig civil- anställd generaldirektör. När det gäller rättsväsendet har vi konstaterat att kvinnorna har en svag övervikt bland kammaråklagarna, men endast utgör cirka en tredjedel av de högre åklagarna. Bland tingsrättsdomarna utgör de tvärtom en liten minoritet – en femtedel – men bland högre domare eller något mer. I specialdomstolarna och i och kriminalvårds- styrelsen råder s.k. statistisk jämställdhet, dvs. som vanligt betyder det att kvinnornas andel når upp till . Männens andel är i motsvarande grad högre. I de svenska delegationerna till olika internationella organisa- tioner finns lika många kvinnor som män, även bland de perma- nenta delegaterna. På länets toppositioner dominerar männen positionerna som lands- hövding och som länsråd. leder det dagliga arbetet och är landshövdingens ställföreträdare. Tillsammans utgör dessa två posi- tioner verksledningen. Dessa är till besatta med män. Kvinnorna återfinns främst bland styrelsernas ledamöter där de utgör en knapp majoritet. Dessa styrelser utses av regeringen på förslag av landshövdingen. Männen har två tredjedelar av toppchefsposterna i (landstingsdirektör eller -chef), medan statistisk jämställdhet råder på något lägre chefspositioner (avdelningschef, tandvårdschef och andra mellanchefer). Som vanligt är det i det senare fallet kvinnorna som nått den lägre 40-procentiga gränsen för jämställdhet, inte männen. I kommunerna har kvinnorna endast en fjärdedel av både topp- chefspositioner och mellanchefspositioner. Däremot dominerar de bland skolledarna, där de utgör . I de regionala förbunden har kvinnorna av ord- förandeposterna och en fjärdedel av direktörspositionerna. 87 pro- cent av ordförandena är alltså män. Däremot har kvinnorna en tredjedel av vice ordförandeposterna. En undersökning som SKL genomförde har visat att av alla toppchefer i kommuner och landsting sammantaget är cirka en tredjedel kvinnor och följaktligen är två tredjedelar män. Det gäller även storstäderna och , medan har hälften kvinnor, hälften män.TPF7FPT Tio kommuner saknar helt kvinnor bland toppchefer, medan av kommuner och landsting har av vardera könet. 7TP PT Där har dock inte bolagschefer räknats med. Vi har i kapitel 3 sett att de kommunala bolagen tenderar ha mansdominerad ledning. 6.1Civilsamhället som maktbas och ledarutbildning Civilsamhället – folkrörelserna och föreningslivet i stort – har traditionellt varit en förutsättning för att demokratin ska fungera. En stark och differentierad rörelse för folklig förkovran och makt i olika avseenden växte fram i form av en flora av olika föreningar, sällskap och organisationer. gick man samman i riksförbund på den nationella nivån och under 1900- talet växte medlemsantalet och organisationernas inflytande i samhället. 6.1.1De nordiska folkrörelserna har haft stor betydelse för att skola ledare