sou · GWB388 · 2008-10-14 00:00:00 — Bedömning: De kostnader som förslaget ger upphov till kan i första hand finansieras med medel avsatta i befintligt budget- anslag och i andra hand inom den ordinarie budgetprocessen. kan förslaget förväntas leda till ett effektivare resurs- utnyttjande och kostnadsbesparingar för staten. Förslaget innebär inledningsvis vissa investeringskostnader för staten. För att skapa det elektroniska systemet krävs bl.a. teknisk kompetens och utrustning. Enligt förslaget ska en särskild IT- lösning tas fram speciellt för kungörandet av författningar och en särskild webbplats skapas. Kostnaderna torde kunna begränsas genom att arbetet till stor del sker inom och genom att befintliga resurser tas i anspråk. Utöver kostnader för att bygga upp systemet uppkommer löpande driftskostnader för underhåll och uppdatering av systemet. Som utredningen framhållit är det av stor vikt att systemet fortlöpande ses över och upprätthålls på en hög nivå för att säkerställa funktion och tillförlitlighet. Det är svårt att bedöma storleken av kostnadsposterna eftersom de är beroende av flera osäkra faktorer. Till exempel kan investeringskostnaderna variera en del beroende på hur det tekniska systemet utformas, något som utredningen med hänsyn till den snabba tekniska utvecklingen har valt att inte närmare beskriva. En annan osäker post är kostnaderna för säkerheten i kungörandesystemet som beror bl.a. på utfallet av framtida risk- och sårbarhetsanalyser. Som en jämförelse kan konstateras att kostnaderna för att utveckla den rikstäckande databasen för trafikföreskrifter (RDT) uppskattades till ungefär 10 miljoner kronor.TPF1FPT Enligt utredningen bör kostnaderna för att utveckla en databas för kungörande av lagar och förordningar med viss marginal understiga det beloppet. En preliminär bedömning ger vid handen att de initiala investerings- kostnaderna torde kunna uppskattas till ungefär hälften av den summan. När det gäller kostnaderna för den löpande driften kan de, i vart fall när systemet är inarbetat och fungerar effektivt, förväntas understiga kostnaderna för det nuvarande systemet, dvs. På kort sikt kommer förslaget alltså att leda till kostnader för staten. Kostnaderna bör i första hand finansieras med medel avsatta i befintligt budgetanslag och i andra hand inom den ordinarie budgetprocessen. Enligt vad utredningen har erfarit har en övergång till elektroniskt kungörande inneburit stora kostnadsbesparingar för de allra flesta länder som tillämpar en sådan ordning. I vissa länder har reformen t.o.m. föranletts av krav på besparingar. Enligt utredningens bedömning kommer förslaget att innebära ett effektivare resursutnyttjande och kostnadsbesparingar för staten. Genom att övergå till ett elektroniskt system undgår staten kostnader för tryckning och distribution av författnings- samlingen. Dessutom kan produktionsarbetet inom ordnas på ett mer effektivt sätt och ta mindre arbetstid i anspråk. Fler moment kan ske automatiskt i det elektroniska systemet. Till exempel kan den formaliakontroll som utförs av granskningsenhet ske på elektronisk väg (se avsnitt 6.8.6). Även andra arbetsmoment, t.ex. s.k. avdragsläsning (se avsnitt 2.5.2), kommer att kunna slopas med ett elektroniskt system. Det förhållandet att ett elektroniskt system för med sig mer ändamålsenliga och rationella arbetsmetoder inom kan i sin tur leda till kortare handläggningstider. Förslaget medför dessutom en minskad pappersanvändning, vilket leder till lägre kostnader och mindre miljöpåverkan. Förslaget innebär att den som inte har tillgång till en dator med Internetuppkoppling ska kunna vända sig till en offentlig 1TP PT SOU 2003:119 s. 249. Enligt uppgift från har det verkliga kostnadsutfallet stämt väl överens med det uppskattade beloppet. inrättning, i första hand folkbiblioteken, för att där kunna använda den utrustning och få den hjälp som behövs för att få tillgång till webbplatsen för SFS. För folkbiblioteken torde förslaget dock inte innebära några väsentligt ökade kostnader eftersom befintlig teknisk utrustning kan tas i anspråk och den tillkommande arbets- bördan inte kan bedömas som särskilt stor. Sammanfattningsvis bedömer utredningen att förslaget inte ger upphov till väsentliga kostnadsökningar och att det på tvärtom kan förväntas leda till besparingar för staten. Bedömning: Utredningens förslag bedöms inte leda till några negativa konsekvenser för de samhällsintressen som anges i 15 § kommittéförordningen. Däremot innebär förslaget en förbättrad offentlig service i förhållande till såväl enskilda som företagare genom att SFS blir mer tillgänglig. Som redan framhållits anser utredningen att förslaget i allt väsentligt medför positiva konsekvenser. Framförallt innebär det en ökad tillgänglighet av SFS. Med ett elektroniskt kungörande- system kommer fler personer än , oberoende av var de bor eller befinner sig, att på ett enkelt sätt avgiftsfritt kunna ta del av en autentisk författning. Enligt utredningen leder förslaget även till ett mer enhetligt och användarvänligt system. Genom att tillhandahålla autentiska författningar i elektronisk form på Internet förbättras den offentliga servicen, särskilt för den som har långt till ett bibliotek eller svårt att ta sig hemifrån. Förfarandet kan också leda till att författningar blir mer tillgängliga för personer med funktionshinder (avsnitt 6.8.4). Det förhållandet att författningar kungörs och tillhandahålls i en autentisk version på Internet kan sägas innebära en risk för olika typer av angrepp riktade mot det elektroniska systemet. Enligt utredningen kan risken för brottsliga angrepp minimeras genom en effektiv kontroll och ett kontinuerligt säkerhetsarbete (se avsnitten 6.4 och 6.8.7). I ett elektroniskt system finns dessutom möjlighet att spåra och upptäcka olika former av intrång, vilket skapar förutsättningar att klara upp eventuell brottslighet. Utredningen har även beaktat de övriga samhällsfrågor som anges i 15 § kommittéförordningen, men har funnit att förslaget inte har sådan betydelse att särskilda överväganden behövs. Det bör noteras att utredningens förslag även kan komma att innebära ändringar i andra författningar, t.ex. förordningen (1996:1515) med instruktion för . 8.1Förslag till lag om ändring i lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar Tillägget i första stycket, första meningen, utgör endast en språklig ändring och syftar till att förtydliga kungörandets funktion. Ändringen i tredje stycket föranleds av att Europeiska gemenskap- ernas officiella tidning ändrat namn till Europeiska unionens officiella tidning (EUT). Paragrafen reglerar () och gäller för en författning som förs in där. I första stycket anges att SFS inte som ska utgöra en tryckt publikation utan i stället ska publiceras elektroniskt på en särskild webbplats på Internet. Skälen för utredningens ståndpunkt har redovisats i avsnitt 6.6. Med uttrycket särskild webbplats avses att webbplatsen är fristående från andra webbplatser och har en egen webbadress (se avsnitt 6.8.7). Publiceringen av SFS ska liksom ske genom regeringens försorg. Tidpunkten för kungörandet har stor betydelse för när en författning kan göras gällande i förhållande till allmänheten (se avsnitt 2.4.1). Enligt den gällande ordningen anses en författning i praktiken vara kungjord när den har kommit ut från trycket. I ett elektroniskt system ska kungörandet, enligt andra stycket, anses ha skett då författningen har tillförts SFS och därmed gjorts tillgänglig på webbplatsen. I tredje stycket, första meningen, klargörs att det är den elektroniskt kungjorda versionen av en författning som är autentisk, dvs. utgör den officiella versionen som allmänheten ska kunna lita på och utgå från som korrekt. Utredningens över- väganden har redovisats i avsnitt 6.8.5. Stycket tar sikte på författningar som har kungjorts elektroniskt i SFS enligt 4 § första stycket. Det gäller således inte om kungörandet sker i annan ordning med stöd av 4 § andra stycket. Enligt en särskild övergångsbestämmelse (punkten 3) kommer ändringar av sådana förordningar som har kungjorts i någon annan författningssamling än SFS, eller någon annan publikation, att kungöras i samma författningssamling eller publikation. Det innebär att vissa förordningar, som utgör ändringar i redan kungjorda förordningar, kommer att kungöras på samma sätt som den ursprungliga förordningen, eller med andra ord i tryckt form, även efter att ett elektroniskt kungörandesystem har införts. Inte heller i det fallet gäller alltså det som sägs i tredje stycket. Om ett sådant kungörande inte är möjligt, t.ex. för att en författnings- samling inte längre ges ut, kan kungörandet emellertid ske elektroniskt i SFS och en tillämpning av tredje stycket blir då aktuell. Enligt en annan särskild övergångsbestämmelse (punkten 2) kommer äldre bestämmelser att gälla, när kungörandet har skett i den tryckta versionen av SFS i den ordning som var aktuell vid tiden för kungörandet. Om emellertid en författning genom senare omtryck har förts in i SFS i sin helhet enligt bestämmelserna i tredje stycket, andra meningen (se nedan) gäller de nya bestämmelserna för hela denna författning. Tredje stycket, andra meningen, behandlar det som i dagens ordning kallas omtryck, dvs. att författningen införs i sin helhet i SFS när den blir svåröverskådlig till följd av ändringar. Förslaget innebär att omtryck kan ske endast genom ett regeringsbeslut och i samband med en ändring av författningen. När författningen förs in i SFS får författningen i sin helhet status av autentisk version, trots att det i formell mening rör sig om ett kungörande endast när det gäller författningsändringarna. Se även 21 § författnings- samlingsförordningen och kommentaren till bestämmelsen. I paragrafens första stycke anges huvudregeln att lagar och förordningar ska kungöras i SFS. Av 3 a § första stycket följer att SFS genom regeringens försorg publiceras elektroniskt på en särskild webbplats. fanns det en möjlighet enligt paragrafens dåvarande andra stycke att i vissa fall kungöra förordningar i någon annan angiven författningssamling eller publikation. Förslaget innebär att den möjligheten försvinner, se avsnitt 6.8.7. Se dock övergångs- bestämmelserna (punkten 3) och kommentaren till 3 a §. Det som tidigare utgjorde paragrafens tredje stycke utgör nu paragrafens andra stycket och har endast ändrats språkligt. 8.2Förslag till lag om ändring i bibliotekslagen (1996:1596) Paragrafen, som är ny, innebär en skyldighet för folkbiblioteken att kostnadsfritt tillhandahålla allmänheten den service i form av teknisk utrustning och praktisk hjälp som krävs för att få tillgång den elektroniska versionen av SFS. förses biblioteken med friexemplar av den tryckta SFS. Med stöd av 3 a § kommer allmänheten även med ett elektroniskt system att kunna vända sig till för att få tillgång till SFS. Frågan har behandlats i avsnitten 6.2.2. och 6.8.1. 8.3Förslag till förordning om ändring i författningssamlingsförordningen (1976:725) Paragrafens första stycke innebär att en rättschef i Justitiedeparte- mentet även med ett elektroniskt kungörandesystem kommer att ha ett övergripande ansvar för SFS. Han eller hon ska emellertid inte längre benämnas som utgivare av SFS. Andra stycket har anpassats språkligt till ändringarna i första stycket. Efter att en författning har utfärdats men innan den kungörs i SFS ska en chefstjänsteman vid det departement som har handlagt författningsärendet, eller någon annan som fått uppgiften delegerad till sig, lämna sitt godkännande till att författningen förs in i SFS. Detta framgår av paragrafens nya tredje stycke. Kontrollen syftar till att säkerställa att den författning som kungörs i SFS överens- stämmer med den version som regeringen beslutat utfärda. I det fall en myndighetsföreskrift kungörs i SFS enligt 6 § tredje stycket kungörandelagen framgår det av fjärde stycket att det liksom är en behörig person vid myndigheten som ska lämna tillstånd till införandet i SFS. Utredningens överväganden framgår av avsnitten 6.8.6 och 6.8.7. I paragrafen, som är ny, anges att en författning ska föras in i SFS i ett elektroniskt dokumentformat som innebär att den kungjorda författningen både till innehåll och form stämmer överens med den beslutade författningen (pappersexemplaret som biläggs regerings- protokollet). Utredningens överväganden i denna del har redovisats i avsnitt 6.8.4. Paragrafen, som är ny, innebär ett förtydligande av Regerings- kansliets ansvar för det elektroniska systemet för kungörande av författningar och motiveras av det angelägna i att säkerheten i systemet upprätthålls på en hög nivå. Frågan har behandlats i avsnitt 6.8.10. Frågan har behandlats i avsnitt 6.8.7. Av första stycket framgår att författningar kan kungöras i SFS varje helgfri måndag–fredag med några få undantag. utkommer SFS som regel en gång . I ett elektroniskt kungörandesystem kommer åtgärden att föra in författningar i SFS att ske relativt enkelt och utan någon stor tidsåtgång. Kungörandet av författningar kan därför ske nästintill . Liksom i dagens ordning kan kungörandet, enligt andra stycket, ske oftare, mer sällan eller , om särskilda skäl ger anledning till det. Det är den särskilt ansvariga rättschefen i som ska besluta om en sådan avvikelse från den ordinarie ordningen, se 3 §, I tredje stycket anges att det ska föras in en upplysning på webbplatsen om det inte finns någon författning att kungöra en viss dag. Paragrafen har omarbetats språkligt för att anpassas till utred- ningens förslag. Bestämmelsen innebär att webbplatsen för SFS även kommer att omfatta i stort sett samma information som de årliga bokbanden av SFS gör . Frågan har behandlats under avsnitt 6.8.7. Enligt en särskild övergångsbestämmelse (punkten 2) ska även en upplysning om att en ändring av en förordning som, med stöd av en övergångsbestämmelse till kungörandelagen, har kungjorts i någon annan författningssamling än SFS eller någon annan publikation lämnas på webbplatsen. Av upplysningen ska framgå samma information som av en s.k. notis enligt den nuvarande 5 §. Paragrafen har moderniserats språkligt. Förslaget innebär också att paragrafens andra stycke utgår. I och med att SFS övergår till att publiceras i elektronisk form på en särskild webbplats försvinner behovet av s.k. friexemplar. Paragrafen har tillförts ett nytt andra stycke som en följd av att 19 § upphävs. Detta innebär inte någon ändring i sak. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Paragrafen har tillförts ett nytt andra stycke som en följd av att 19 § upphävs. Detta innebär inte någon ändring i sak. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Varje författning i SFS ska kungöras för sig eller med andra ord i en särskild elektronisk fil. Enligt 3 a § andra stycket kungörandelagen ska en författning anses kungjord när den gjorts tillgänglig för allmänheten på den särskilda webbplatsen för SFS. Den tidpunkten, med angivande av dag, ska enligt första stycket framgå av författningen. Paragrafen behandlar det som i dagens ordning kallas omtryck. Enligt andra meningen 1 kan ett omtryck ske i samband med en ändring av författningen. För andra författningssamlingar än SFS kan ett omtryck ske även vid något annat lämpligt tillfälle. Detta framgår av andra meningen 2. Ordningen innebär att det för ett omtryck i SFS krävs ett beslut av regeringen och att s.k. fristående omtryck inte kan ske i SFS. Utredningens överväganden har redovisats under avsnitt 6.8.5. Se även författningskommentaren till 3 a § kungörandelagen. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Paragrafen har anpassats till att 4 § andra stycket kungörandelagen samt 7 § andra stycket och 19 § i denna förordning upphävs. Paragrafen har anpassats till att 19 § upphävs. Paragrafen har anpassats till att 19 § upphävs. Paragrafen har ändrats som en följd av utredningens övriga förslag. Begreppet omtryck har utmönstrats ur författningstexten som mindre ändamålsenligt i ett elektroniskt system. Elektroniskt kungörande av författningar En särskild utredare skall undersöka om det är möjligt och lämpligt att kungöra författningar elektroniskt i . Om utredaren kommer fram till att ett sådant kungörelseförfarande bör införas, skall han eller hon lämna förslag till en författningslösning som gör detta möjligt. Utredaren skall också föreslå organisatoriska, säkerhetsmässiga och praktiska lösningar som gör det möjligt att kungöra författningar elektroniskt. Utredaren skall också undersöka om det, vid sidan av den elektroniska kungörelsen, bör ges ut en pappersversion av kungörelsen och vilken rättslig status den elektroniska versionen respektive pappersversionen i så fall skall ha. Utredaren skall dessutom föreslå på vilken webbplats en eventuell elektronisk version skall finnas. Uppdraget skall redovisas . Behovet av en utredning I regeringens skrivelse Ett nytt offentligt rättsinformationssystem (skr.1998/99:17) gjorde regeringen bedömningen att ett kontinuerligt arbete borde bedrivas för att undersöka förutsättningarna för att kungöra lagar och andra författningar elektroniskt (se exempelvis s. 13 f.). Målet skulle vara att de elektroniskt publicerade författningarna även skulle ha officiell status. Vid tiden för skrivelsen hade utvecklingen inte kommit så långt att detta gick att åstadkomma. Sedan skrivelsen kom till har flera EU-länder genomfört reformer som innebär att författningar skall kungöras elektroniskt och att elektroniskt publicerade författningar skall få officiell status. I pågår ett arbete med ett helt elektroniskt system för lagstiftningsprocessen. När nya författningar tas fram skall de skapas i systemet. Därefter skall produkten aldrig lämna systemet. Det innebär bl.a. att remittering, parlamentsbeslut samt publicering och kungörande sker i systemet. De elektroniskt publicerade författningarna är officiellt giltiga. Det österrikiska rättsinforma- tionssystemet finns på webbplatsen . kungör alla författningar elektroniskt. Författningarna ges också ut i pappersform, men endast i fem exemplar, som förvaras på olika platser. Det är dock pappersversionen som har företräde, om innehållet skulle vara olika. Även i , och i viss omfattning även kungör man numera sina författningar elektroniskt. I och pågår arbete med elektroniskt kungörande. I andra länder planerar man att genomföra något motsvarande. Det finns olika exempel på hur kungörelseförfarandet praktiskt administreras, med både offentlig och privat hantering. Det är alltså tydligt att den internationella utvecklingen går mot att officiella versioner av författningar skall finnas tillgängliga elektroniskt. Även i har det i några sammanhang föreslagits att en elektronisk publicering helt eller delvis skall ersätta publicering i pappersformat. har i sitt betänkande Rikstäckande databas för trafikföreskrifter (SOU 2003:119) föreslagit en sådan ordning för bl.a. lokala trafikföreskrifter. Förslagen har lett till propositionen Kungörande av vissa trafikföreskrifter (prop. 2004/05:87). I propositionen föreslås vissa lagstiftningsåtgärder för att förbereda en övergång till elektroniskt kungörande för lokal trafikreglering. har beslutat i enlighet med regeringens förslag (bet. 2004/05:TU14, rskr. 2004/05:249). Vidare har en reform genomförts som innebär att kungörandet i Post- och sker elektroniskt (se prop. 2005/06:96, bet. 2005/06:LU24, rskr. 2005/06:229). Regleringen finns huvudsakligen i förordningen (2006:1226) om . I regeringens skrivelse Den fortsatta utvecklingen av rättsinformationssystemet (skr. 2003/04:168 s. 37) angav regeringen att borde följa den internationella utvecklingen mot elektroniskt kungörande. Regeringen ansåg därför att det var angeläget att det även i utreddes om det är möjligt och lämpligt att publicera och kungöra officiella versioner av författningar elektroniskt. har uttalat att det ser med tillfredsställelse att frågan om elektroniskt kungörande av författningar utreds (bet. 2004/05:KU2, rskr. 2004/05:30, bet. 2004/05:KU10, rskr. 2004/05:147). En utredning bör därför tillsättas för att pröva om och i så fall hur ett elektroniskt förfarande för kungörande av författningar skulle kunna anordnas . En särskild utredare skall undersöka om det är möjligt och lämpligt att kungöra författningar elektroniskt i . Om utredaren bedömer att så är fallet, skall han eller hon lämna förslag till en författningslösning för ett sådant kungörande. Utredaren skall också föreslå organisatoriska, säkerhetsmässiga och praktiska lösningar som möjliggör ett elektroniskt kungörande. Utredaren skall alltså undersöka om de författningar som utfärdas och kungörs av regeringen i skulle kunna kungöras elektroniskt. Utredarens förslag bör dock utformas så att det inte hindrar att andra författningssamlingar än senare kan anslutas till systemet. Bör en pappersversion alltjämt behållas? Regeringen gjorde i skrivelsen Den fortsatta utvecklingen av rättsinformationssystemet (skr. 2003/04:168 s. 38) den bedömningen att en pappersversion av författningarna inte kunde undvaras, i varje fall inte . Den bedömningen gjordes bl.a. därför att inte alla personer har tillgång till en dator eller kan hantera en dator. Om utredaren kommer fram till att författningar bör kungöras elektroniskt, skall utredaren trots regeringens bedömning i den nämnda skrivelsen analysera om en pappersversion av författningarna kan undvaras . Utredaren skall, om han eller hon förordar att författningar kungörs i såväl elektronisk form som i en pappersversion, ta ställning till vilken rättslig status den elektroniska versionen av en författning skall ha. Utredaren skall i det sammanhanget analysera i vad mån exempelvis enskilda skall kunna åberopa lydelsen av en elektronisk version av författningen, om den inte stämmer överens med en eventuell pappersversion eller med den version som utfärdats. I finns författningarna sparade och det finns fortfarande möjlighet att ta del av dem. En övergång till ett elektroniskt kungörelseförfarande får inte medföra att det inte går att få del av texterna efter mycket . Utredaren skall därför ta hänsyn till frågor som rör arkivering. Var skall kungörandet ske? Om utredaren kommer fram till att ett elektroniskt kungörelseförfarande bör införas, skall han eller hon även ta ställning till och lämna förslag på hur den praktiska hanteringen bör administreras för att författningarna skall kunna kungöras elektroniskt. Utredaren skall också undersöka om författningarna skall kungöras elektroniskt på någon befintlig webbplats eller om en särskild webbplats bör upprättas för det ändamålet. Utredaren skall i det sammanhanget också ta ställning till om en särskild databas bör skapas eller om det är lämpligt att utnyttja befintliga databaser. En utgångspunkt för ett elektroniskt kungörande är att de system som skall användas uppfyller högt ställda krav på tillförlitlighet. Ett sådant system skall klara av angrepp utifrån. Systemet skall även garantera tillförlitligheten hos de uppgifter som läggs in i och som hålls tillgängliga genom systemet. Systemet skall också vara tillgängligt . Utredaren skall därför uppmärksamma och analysera dessa och andra säkerhetsproblem som kan uppstå och som måste kunna hanteras. Utredaren skall också analysera och föreslå vilka praktiska rutiner som bör tillämpas vid ett elektroniskt kungörelseförfarande för att säkerställa en ordning utan risk för rättsförluster. Anslaget för uppgår för till (prop. 2006/07:1, utg.omr.1). Utredaren skall redovisa vilka budgetkonsekvenser förslagen kan komma att medföra och lämna förslag på hur dessa kostnader kan finansieras. Denna analys skall göras ur såväl ett kort som ett längre perspektiv. I analysen ingår att väga in ekonomiska vinster och effektivitetsvinster men också aspekter som exempelvis författningarnas tillgänglighet.