sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — Med substanser avses i förordningen t.ex. även de ovanjordiska delarna av växten kat (Catha edulis) samt svamparna Psilocybe semilanceata (toppslätskivling) och Psilocybe cubensis, liksom andra svampar som innehåller ämnena psilocybin eller psilocin, om svamparna är framodlade eller om de har torkats eller på annat sätt beretts. Med begreppet substanser avses i förordningen även cannabis, som förstås som de ovanjordiska delarna av varje växt av släktet Cannabis (med undantag av frön), från vilka hartset inte blivit extraherat och oavsett under vilka benämningar de förekommer, dock med vissa särskilt angivna undantag. Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system inga tvivel ska råda om att även varor av nämnt slag kan omfattas av narkotikadefinitionen har utredningen övervägt huruvida 8 § – förutom substanser – även bör reglera varor. Mot bakgrund av att narkotikadefinitionen är väl inarbetad samt att frågan inte är helt okomplicerad och därför kan behöva belysas ytterligare, lämnar inte något förslag till ändring av 8 § narkotikastrafflagen såvitt gäller begreppen hälso- farliga varor och läkemedel. föreslår istället att frågan utreds i annat sammanhang. Enligt utredningens mening bör emellertid en annan språklig översyn av 8 § narkotikastrafflagen göras. Utredningen föreslår att lagrummet bör bli föremål för en punktuppställning, för att inne- hållet i paragrafen ska bli mer lättillgängligt. Ändringen förändrar inte lagrummets innebörd i sakligt hänseende. 27.2Bör definitionen av narkotikaprekursorer i narkotikastrafflagen (1968:64) och lagen (1992:860) om kontroll av narkotika stämma överens? Förslag: Definitionen av narkotikaprekursorer i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika ska hänvisa till definitionen av samma begrepp i narkotikastrafflagen (1968:64). Med narkotikaprekursorer förstås i 9 § narkotikastrafflagen ämnen som kan användas vid framställning av narkotika och som är förtecknade enligt och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av om narkotikaprekursorer eller rådets förordning (EG) nr 111/2005 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. Narkotikaprekursorer defi- nieras även i lagen om kontroll av narkotika, närmare bestämt i 7 a §. Med narkotikaprekursor avses i den lagen ett ämne som kan användas för olaglig framställning av narkotika och som finns upptaget i bilaga till och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av om narkotika– prekursorer eller rådets förordning (EG) nr 111/2005 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system jämförelse av lydelserna i de båda lagarna framgår att dessa i stort – men inte helt – överensstämmer. Regleringen i 9 § narkotikastrafflagen trädde i kraft . Till grund för detta lagrum låg regeringens proposition 2005/06:42 om olovlig befattning med narkotikaprekursorer. I propositionen övervägdes behovet av lagändringar för att genom- föra EU:s rambeslut om minimibestämmelser för brottsrekvisit och påföljder för olaglig narkotikahandel. Den nuvarande regleringen i 7 a § lagen om kontroll av narkotika trädde ikraft året innan, närmare bestämt efter förslag i regeringens proposition 2004/05:127 om vissa lagändringar beträf- fande hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer. Lagändringen i lagen om kontroll av narkotika tillkom med anledning av att ett direktiv och en förordning innehållande bestämmelser om narkoti- kaprekursorer ersattes med två nya EG-förordningar. De båda lagstiftningsprojekten löpte parallellt. Begreppet narkotika definieras i 8 § narkotikastrafflagen. Där anges att med narkotika förstås i denna lag läkemedel eller hälso- farliga varor med beroendeframkallande egenskaper eller euforise- rande effekter eller varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter, och som på sådan grund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse som har biträtt, eller av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika enligt lagen. 1 § första stycket lagen om kontroll av narkotika hänvisar till denna definition i fråga om vad som avses med narkotika i sistnämnda lag. Enligt utredningens mening är det lämpligt att, på motsvarande sätt, även begreppet narkotikaprekur- sorer i lagen om kontroll av narkotika definieras genom en hänvisning till narkotikastrafflagen, närmare bestämt till 9 §. Utredningen föreslår en sådan reglering. 27.3Ytterligare ändringar i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, m.m. 27.3.1Uttrycklig reglering av in- och utförsel av narkotika Förslag: Lagen respektive förordningen om kontroll av narko- tika ändras, så att det tydligt framgår att författningarna omfattar såväl import som införsel och såväl export som Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system Härigenom anpassas lagstiftningen språkligt till de förhållanden som råder Lagen (1992:860) om kontroll av narkotika tillkom före inträde i den Europeiska gemenskapen – EG – (sedermera den Europeiska unionen), vilket skedde 1995. Lagen innehåller bestäm- melser om import och export av narkotika, vilket enligt orda- lydelsen avser förhållandet till tredjeland, dvs. ett område som inte omfattas av EG:s tullområde. Däremot finns i lagen inga uttryckliga bestämmelser om införsel eller utförsel av narkotika, som sker inom EG:s tullområde. Motsvarande förhållande gäller förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika. Utredningen föreslår att lagen respektive förordningen om kontroll av narkotika ändras, så att det tydligt framgår att författningarna omfattar såväl import som införsel och såväl export som utförsel. Härigenom kommer lagstiftningen att språkligt anpassas till de förhållanden som råder . 27.3.2Bör det införas ett bemyndigande att utfärda föreskrifter även i fråga om innehav av narkotika, m.m.? Förslag: I 12 § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika intas ett bemyndigande om att ytterligare föreskrifter också får meddelas i fråga om innehav av narkotika. Enligt 11 § förordningen (1992:1554) om kontroll av narko- tika får meddela ytterligare föreskrifter om narkotika såvitt avser tillverkning, handel, förordnande, utlämnande, förande av anteckningar och, efter samråd med , om import och export. Som en följd av ändringen i 12 § lagen om kontroll av narkotika utökas bemyndigande till att även gälla innehav av narkotika. har till framfört önske– mål om att verket skulle vilja ha en i författning reglerad rätt att meddela föreskrifter för innehav av narkotika. Enligt 12 § lagen om kontroll av narkotika får regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, och , meddela ytterligare föreskrifter i fråga om import, export, transit, Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system tillverkning, handel, transport, förvaring, förordnande, utlämnande, anteckningar och märkning av narkotika. En möjlighet att med stöd av detta lagrum meddela föreskrifter om innehav av narkotika saknas dock. Enligt utredningens mening är det viktigt att även innehav av narkotika hanteras på ett korrekt sätt. Det finns därför skäl att i 12 § lagen om kontroll av narkotika föreskriva att ytterli- gare föreskrifter också får meddelas i fråga om sådant innehav. Enligt 11 § förordningen om kontroll av narkotika får Läkeme- delsverket meddela ytterligare föreskrifter om narkotika såvitt avser tillverkning, handel, förordnande, utlämnande, förande av anteckningar och, efter samråd med , om import och export. bemyndigande bör utökas till att även gälla innehav av narkotika. 27.3.3Tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av narkotikasökhundar som används i annan än rättsvårdande verksamhet Förslag: Frågan om tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av narkotikasökhundar för andra än rättsvårdande myndigheters verksamhet bör utredas. Mot bakgrund av frågans omfattning och komplexitet kan den inte hanteras inom ramen för denna utredning. Det föreslås därför att frågan utreds i annat sammanhang. Narkotika får enligt 2 § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika hanteras på i lagrummet närmare angivet sätt endast för medi- cinskt, vetenskapligt eller annat samhällsnyttigt ändamål som är särskilt angeläget. Genom en lagändring lades sistnämnda ändamål till. ändrades 7 § lagen om kontroll av narkotika genom att det i lagrummet tillades att även den som fått särskilt tillstånd till det för utbildningsändamål eller något annat samhällsnyttigt ändamål, får inneha narkotika. I propositionen som föregick lagändringen (prop. 1997/98:183) anförde regeringen bl.a. följande (s. 45 f.). Enligt 2 § lagen (1992:860) om kontroll av narkotika får befattning med narkotika tas endast för medicinskt eller vetenskapligt ändamål. Vidare kräver i princip all befattning tillstånd för att vara laglig. Tillstånd till innehav av narkotika kan ges av bl.a. till en föreståndare för en vetenskaplig institution som ägs eller stöds av Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system staten eller en kommun, i den mån varan behövs för vetenskaplig forskning, undersökning eller undervisning. Verket ger också tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av narkotikahundar. Tillstånden ges för viss begränsad tid och förenas med villkor avseende bl.a. den mängd narkotika som får rekvireras, hur narkotikan skall förvaras m.m. Tillstånden ges som tillstånd till handel med varan. Mot bakgrund av det samhälleliga intresset att kunna förhindra narkotikabrottsligheten och behovet i det brottsförebyggande utvecklings- och utbildningsarbetet av möjligheten till legalt innehav av narkotika, bl.a. för att tillgodose behovet av en kontinuerlig tillgång av narkotikahundar, bör genom ett tillägg i lagen om kontroll av nar- kotika tydliggöras att i stället kan ge med villkor förenade tillstånd till innehav av narkotika för vissa samhällsnyttiga ändamål. Tillägget medför också att en följdändring bör göras i 2 § i lagen på så sätt att det klargörs att befattning med narkotika får tas endast för medicinskt, vetenskapligt eller annat därmed jämförligt samhällsnyttigt ändamål. Vid Lagrådets behandling anfördes i lagstiftningsärendet i nu aktuell del i huvudsak följande (prop. 1997/98:183 s. 92). I 2 § föreslås det tillägget att narkotika skall få importeras etc. också för annat samhällsnyttigt ändamål. Vid lagens tillkomst underströks att den legala användningen av narkotika med hänsyn till risken för missbruk måste begränsas till vissa, särskilt angelägna ändamål (prop. 1991/92:107 s. 116). Högst olika ändamål kan vara samhällsnyttiga. För att lagtexten fortfarande ska avspegla kravet på restriktivitet bör efter samhällsnyttigt ändamål fogas in som är särskilt angeläget. Lagrådets yttrande i nu berörd del föranledde att lagtexten kom att utformas i enlighet med Lagrådets förslag (prop. 1997/98:183 s. 53). Det lagstadgande som möjliggör för att medge tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av narkoti- kasökhundar är alltså 7 § lagen om kontroll av narkotika (punkten 5). De tillstånd som till en början meddelades med stöd av detta stadgande var tillstånd till innehav av narkotika till hundskolor, vars ändamål var att utbilda narkotikasökhundar för de rätts- vårdande myndigheternas – t.ex. tullens och polisens – behov och för att upprätthålla dessa hundars kompetens. har användningen av narkotikasökhundar delvis blivit en annan än den ursprungliga genom dels att ett behandlingshem innehaft och använt narkotikasökhundar i sin verksamhet, dels att en hundskola utbildat narkotikasökhundar för att använda dem i egen regi genom Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system att erbjuda tjänsten sökning med narkotikasökhund, främst på arbetsplatser. Efter att ha genomfört en rättslig analys kom att ändra sin tillståndspraxis för att förhindra de nya användningssätten för narkotikasökhundar. Vid analysen kom fram till att om användning av narkotikasök- hundar ska vara tillåten för annan än rättsvårdande myndighet, måste detta uttryckligen regleras i lag. I ovan nämnt fall med användning av narkotikasökhundar på behandlingshem vann argumentation gehör i länsrätten. Det fallet gällde ett behandlingshem för ungdomar, där behandlingshemmet hade tillstånd att inneha narkotika för att vidmakthålla narkotika- hundars kompetens. Hundarna användes för genomsökning av ungdomarnas rum och andra vistelseställen på behandlingshemmet. Hundarna fick även avsöka ungdomarna och deras bagage när de kom tillbaka från permissioner. beslut att inte medge tillägg i och förlängning av tillstånd för innehav av narkotika för träning av narkotikasökhundar ändrades inte av länsrätten3. Länsrättens dom överklagades inte. I fallet med hundskolan beslutade att delvis bifalla det aktuella bolagets ansökan om tillstånd till innehav av narkotika. beslutade därvid att ge bolaget tillstånd att inneha narkotika – . Tillståndet förenades med villkor gällande bl.a. mängden och arten narkotika som för varje narkotikasökhund fick avskiljas, ansvarig person samt föreskrifter kring förvaring och användning av narkotikan. Bolaget överklagade beslut till länsrätten och yrkade att bolaget skulle beviljas tillstånd att inneha narkotika för utbildning av narkotikasökhundar på beställning av myndighet och för bolagets tjänster avseende att i preventivt syfte genomsöka lokaler och andra utrymmen med narkotikasökhund på uppdrag av privata företag samt statliga och kommunala myndigheter och organ. Även alternativa yrkanden framställdes. Länsrätten biföll bolagets överklagande och medde- lade bolaget tillstånd att inneha narkotika förenat med samma villkor som gällt enligt bilaga 1 till det överklagade beslutet.4 Läns- rätten anförde i domskälen bl.a. följande5. 3Dom i Länsrätten i län , mål nr 30-06. 4Dom i Länsrätten i län , mål nr 101-07. 5Bolagets namn har här utelämnats, utredningens anmärkning. Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system Det är en uppgift för bland annat verk och myndigheter att följa praxis inom sitt område och att vara vaksam för om utvecklingen härav och i samhället bör föranleda omarbetningar av lagar och förordningar eller ny lagstiftning. Länsrätten ifrågasätter inte att har haft goda skäl för sitt önskemål om ändring av eller återgång till tidi- gare praxis. Detta är emellertid inte en fråga för länsrätten att bedöma. Länsrätten konstaterar dock att det inför en sådan praxisändring som den genomfört krävs en lagändring, ett Regerings- rättsavgörande eller likande som stödjer det nya ställningstagandet. I detta fall har något sådant inte skett. Enligt 7 § narkotikakontrollagen får narkotika innehas av den som fått särskilt tillstånd till det för bland annat utbildningsändamål. Utbildning av narkotikasökhundar har i förarbetena angivits som exempel på samhällsnytigt ändamål. --- har tidigare av Läkemedelsver- ket beviljats sådant tillstånd. Ändamålet har således av Läkemedelsver- ket ansetts vara särskilt angeläget. Någon förändring i verksamheten har inte skett. Någon anmärkning mot --- skötsamhet har inte framförts. Länsrättens dom har av överklagats till Kammar- rätten i . Frågan om prövningstillstånd var vid kontroll inte avgjord. vill särskilt framhålla att det inte är en uppgift för utredningen att ta ställning i enskilda fall, som det istället ankommer på myndigheter och domstolar att avgöra. Utredningen vill dock framhålla följande generella synpunkter. I vårt samhälle läggs mycket kraft och stora resurser på att förhindra narkotikabrottslighet. För att på ett kraftfullt sätt kunna arbeta mot olovlig hantering av narkotika krävs bl.a. goda möjlig- heter att uppdaga och beivra sådana brott. Även brottsförebyg- gande insatser och utbildningsinsatser på narkotikaområdet är av stor betydelse. Att kunna medge särskilda tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av narkotikasökhundar är självfallet ur detta perspektiv vällovligt, vare sig tillstånden är avsedda för att utbilda hundar för användning i rättsvårdande myndigheters verksamhet eller i annan verksamhet. Mot detta måste dock ställas de integritetskränkningar som kan bli följden av att narkotikasök- hundar används. Användning av narkotikasökhundar kan nämligen, beroende på hur sökningen genomförs, i varierande omfattning antas kränka den enskildes integritet. Att tillåta en sådan verksamhet för aktörer som inte är myndigheter, utan att det finns ett regelverk för denna användning, är enligt utredningens uppfatt- ning mycket betänkligt. För polisens del krävs viss grad av miss- tanke för att en narkotikasökhund ska kunna användas för att söka Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system efter narkotika i t.ex. en krogkö och för tullens del gäller att man endast får genomföra sök med narkotikasökhund i samband med gränskontroll, eller i samverkan med polis eller kustbevakning efter avtal härom. Det kan även framhållas att för polisens del har Riks- polisstyrelsen beslutat om föreskrifter om prövning av narkotika- sökhundar (RPSFS 2000:6, FAP 214-4). Av föreskrifterna framgår att prövning av narkotikasökhund sker genom lydnads- och fältprov, där varje prov är indelat i ett antal moment. Där framgår vidare att proven ska ske . Det anges också vilka krav som ställs för att hunden ifråga ska godkännas. Även för narkotikasök- hundar som används i privat regi skulle självfallet krav på godkännande behövas. Någon sådan av myndighet beslutad reglering finns dock inte . anser mot bakgrund av det anförda att frågan om tillstånd till innehav av narkotika för utbildning av nar- kotikasökhundar för andra än rättsvårdande myndigheters verksamhet, bör utredas. Mot bakgrund av frågans omfattning och komplexitet anser att den inte kan hanteras inom ramen för denna utredning. föreslår därför att frågan utreds i annat sammanhang. 27.3.4Reglering av beredningar, m.m. Förslag: Ändringar i lagen respektive förordningen om kontroll av narkotika införs för att den svenska regleringen i fråga om beredningar ska stämma överens med regleringen om bered- ningar allmänna narkotikakonvention. får enligt förordningen om kontroll av narkotika föreskriva om undantag från kravet att import och export kräver tillstånd i varje särskilt fall när det gäller narkotika som inte är föremål för kontroll enligt en internationell över- enskommelse som har biträtt. För tydlighetens skull anges i bilaga 1 till förordningen om kontroll av narkotika att även salter, när sådana kan förekomma, utgör narkotika. I lagen om kontroll av narkotika saknas föreskrift om att den som får tillstånd till innehav av narkotika för utbildning– sändamål eller något annat samhällsnyttigt ändamål som är särskilt angeläget, ska föra sådana anteckningar som avses i 9 § Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system lagen om kontroll av narkotika. Detta är en brist och ska därför rättas till. Bedömning: har av uppmärksammats på att verkets föreskrifter om förteckningar över narkotika inte helt stämmer överens med och narkotikakonventioner bl.a. i fråga om regleringen av etrar och estrar m.m. har uppgett att man har för avsikt att justera sina föreskrifter så att de överensstämmer med . Det är angeläget att vidtar de påtalade ändringarna. allmänna narkotikakonvention innehåller bl.a. bestämmel- ser om beredningar. Med begreppet beredning avses enligt kon- ventionen en blandning, fast eller flytande, vari ingår ett narkotikum (artikel 1 s). I 2 § föreskrifter (LVFS 1997:12) om förteckningar över narkotika anges att till narkotika hänförs inte vissa uppräknade beredningar avsedda för medicinskt eller veten- skapligt bruk. Eftersom beredningarna enligt verkets förteckning är undantagna från narkotikadefinitionen tillämpas inga regler som gäller för narkotika på beredningarna. Samtliga bered- ningar är dock läkemedel och omfattas därför av bestämmelserna i lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m., läkemedelslagen (1992:859) samt föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa författningar. Bestämmelsen i 2 § föreskrifter om förteck- ningar över narkotika har tillkommit för att beskriva de undantag för beredningarna som finns allmänna narkotikakonven- tion. Alla beredningar som listas i 2 § före- skrifter, förutom tramadol och dextrometorfan (DXM) som har narkotikaförklarats nationellt, återfinns nämligen i förteckning III till den nämnda , vilken innehåller beredningar som är undantagna från vissa av konventionens bestämmelser. I konventionen anges dock inte att dessa bered- ningar inte ska anses utgöra narkotika. Det stora flertalet av konventionens bestämmelser gäller även för de aktuella bered– ningarna. Det är därför inte korrekt att i verkets föreskrifter ange att de aktuella beredningarna inte är narkotika. Genom att beredningarna i föreskrifter om förteckningar över narkotika undantas från alla krav som gäller för hantering av Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system narkotika, uppfylls inte heller konventionens krav på vilka hanter- ingsregler som ska finnas för narkotika. För att ovan nämnda föreskrifter ska överensstämma med konventionen, krävs att verket ändrar före- skrifterna på så sätt att undantaget för de aktuella beredningarna tas bort. har förklarat sig berett att göra en sådan ändring. Härigenom kommer beredningarna att omfattas av alla de kontroll- och ansvarsbestämmelser som gäller för narkotika. Detta är dock enligt bedömning inte önskvärt då det skulle komma att innebära en ökad administration för de som hanterar beredningarna, bl.a. apoteken, men också för verket. Att låta beredningarna omfattas av alla de kontroll- och ansvarsbe- stämmelser som gäller för narkotika har enligt verket inte ansetts nödvändigt. har därför uppgett att ändringarna i verkets föreskrifter om förteckningar över narkotika behöver kompletteras med vissa ändringar i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika respektive förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika. Verket har därvid anfört att 4 § första stycket i lagen om kontroll av narkotika behöver ändras så att lagrummet inte längre anger att med tillverkning avses i lagen bl.a. framställning av sådan beredning som innehåller narkotika utan att beredningen anses som narkotika. Härutöver krävs enligt verket ett bemyndigande i nämnd lag som ger regeringen, eller efter regeringens bemyndigande eller , en rätt att föreskriva om att vissa beredningar får undantas från kraven i lagen i fråga om import, export, transit, tillverkning, handel osv., under förutsättning att beredningarna är avsedda för medicinskt eller vetenskapligt bruk. Det bör dessutom enligt verket i lagen anges, att regeringen får föreskriva vilka beredningar som kan omfattas av nu nämnda undantag. Som nämnts anser att ändringar även behöver göras i förordningen om kontroll av narkotika. I 3 § bör enligt verket föreskrivas att om narkotika som anges i föreskrifter ingår i en beredning, ska beredningen anses som narkotika enligt narkotikastrafflagen (1968:64). I 11 § anser Läke- medelsverket vidare att verket ska bemyndigas att föreskriva om undantag i vissa avseenden för beredningar som anges i en särskild bilaga, under förutsättning att beredningarna är avsedda att användas för medicinskt eller vetenskapligt bruk. I den särskilda bilagan föreslår verket att de beredningar som får undantas från vissa krav ska tas upp. Slutligen anför verket att bilaga 1 i förord- Ytterligare förslag till förbättringar av nuvarande system ningen som förtecknar substanser som ska anses som narkotika enligt narkotikastrafflagen, behöver justeras så att inga undantag för beredningar görs i fråga om de nationellt narkotikaklassifice- rade substanserna tramadol och dextrometorfan. anser i likhet med att ovanstående ändringar krävs för att den svenska regleringen ska stämma överens med regleringen av beredningar allmänna narkotikakonvention. Utredningen föreslår därför att ovan angivna ändringar i lagen respektive förordningen om kontroll av narkotika ska göras.