sou · GWB373 · 2008-07-03 00:00:00 — kostnader varierar mycket mellan åren men snittkostnaden för åren 2004 2007 var 833 050 kronorTPF104FPT. Kostnader- na är kopplade till respektive verksamt ämne och handläggningen kan ta . Enligt Statens jordbruksverks regleringsbrev så ska verket bistå Kemikalieinspektionen med effektivitetsbedömningar av bekämpningsmedel i ärenden om nationellt godkännande av bekämpningsmedel. Dessutom ska enligt sitt regleringsbrev bidra till arbetet med att korta handlägg- ningstiderna. Kemikalieinspektionen för till i ersättning för arbetet med effektivitets- bedömningarna. Enligt Statens jordbruksverks redovisning av överförda medel stämmer beloppet väl överens med verkets kostnader. Det arbete som utfört innan ersättning började betalas från Kemikalieinspektionen har finansieras med medel från anslaget. Enligt rörde sig deras 104TP PT Kostnaden för SERP-prövningarna åren 2004, 2005, 2006 och 2007 var , , och . Kemikalietillsynen i ett sammanhang deltagande i huvudsak om att i remissvar uttala sig om behovet av de produkter som var aktuella för godkännande. Nästa all verksamhet vid Läkemedelsveket finansieras med avgifter som disponeras av myndigheten. Med stöd av 6 kap. 5 § för- ordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt , ges rätt att meddela föreskrifter om avgifter för kontrollen av kosmetiska och hygieniska produkter. Prognosen över avgiftsintäkterna för kosmetiska och hygieniskaTPF105FPT var enligt samråd till Ekonomistyrnings- verketTPF106FPT , vilket är en bråkdel av Läkemedels- vekets totala avgiftsintäkter på 388 553 000 kronorTPF107FPT. kostnader för tillsyn av kosmetiska och hygieniska produkter ska täckas av de avgifter som erläggs av de som tillverkar eller för in produkterna på den svenska marknaden. Avgifternas nivå regleras i föreskrifter om avgifter för kontrollen av kosmetiska och hygieniska produkter (LVFS 2006:17). Avgiften tvådelad enligt nedan. Om en tillverkare eller importör har fler än 200 produkter anmälda utgår ingen avgift för de produkter som överstiger 200. Årlig avgift för den som tillverkar eller till för Årlig avgift per produkt finns det ungefär 27 000 produkter i registret anmälda från runt 660 företag.TPF108FPT hygieniska produkter ingår i verksamhetsgrenen Medicinteknik och kosmetika med en sammanlagd avgiftsintäkt på 30 421 tkr. LV Dnr 582:2007/58929. PT Läkemedelsvekets årsredovisning 2007. LV Dnr 582:2007/58929. Kemikalietillsynen i ett sammanhang bedriver tillsyn av säkerhetsdatablad enligt , exklusive Seveso, men tar inte ut någon avgift. Verk- samheten omfattar enligt skattning ca 1,5 årsarbetskraft och finan- sieras med medel från anslaget. Enligt uppgifter i deras årsredovisning uppgår kostnaden för en årsarbetskraft till ca . Enligt 7 kap. 12 § arbetsmiljölagen får regeringen föreskriva att sär- skilda avgifter skall tas ut i ärende enligt lagen. Bemyndigandet har endast utnyttjats till att föreskriva om avgift för Arbetsmiljö- verkets uppdrag att granska maskiner, redskap, skyddsutrustningar eller andra tekniska anordningar. tillsyn enligt arbetsmiljölagen är anslags- finansierad. Det har inte gått att tydligt skilja ut hur många årsarbeten av verkets använda resurser som avser platsknuten kemikalietillsyn, trots förekomsten av en omfattande statistik om arbetsmiljötillsynen. För den del av kemikalietillsynen som avser Sevesolagstiftningen och bekämpningsmedel i klass I ASS uppger verket att det ägnar ca 7 årsarbetskrafter. Då ingår inte bara inspek- tioner. Även om inte tar ut någon avgift lägger ver- ket resurser motsvarande en årsarbetskraft på den tillsyn de bedriver över säkerhetsdatabladen. Kostnaden per årsarbetskraft uppgår, enligt beräkningar gjorda på uppgifter från årsredovis- ningen, till ca . Vi bedömer att generalläkaren använder resurser motsvarande 0,5 årsarbete för platsknuten kemikalietillsyn enligt . Detta innebär en kostnad på om vi antar att kostnaden för en årsarbetskraft uppgår till ca . Försvaret saknar kemikalieintensiv industri som tillsynsobjekt. För tillsynen enligt finns en personalstab på totalt 8 per- soner som utökas med en person. Generalläkarens tillsyn finansieras helt över statsbudgeten. SOU 2008:73 Kemikalietillsynen i ett sammanhang Den som bedriver tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet ska betala en årsavgift för prövning och tillsyn till . Avgiftens storlek varierar med verksamhetens art. Länsstyrelsernas resurser för tillsyn enligt uppgick enligt länsstyrelsernas årsredovisning till ca 61 årsarbeten. Vi har efter samråd med flera länsstyrelser samt genom skatt- ningen, kommit fram till att tillsynen över tillståndspliktig miljö- farlig verksamhetTPF109FPT i genomsnitt utgör ca 15–av till- synen, vilket motsvarar ca 10 årsarbeten. Snittkostnaden för länsstyrelsernas personal för tillsyn av miljöfarlig verksamhet var ca per år.TPF110FPT Den sammanlagda kostnaden för verksamhet beräknas därav till . Hos vissa länsstyrelser eller på enstaka tillsynsobjekt kan siffran vara betydligt högre, beroende på länets näringslivsstruktur eller typ av verksamhet. Antalet redovisade årsarbeten inkluderar resurser för Sevesotillsyn, för vilken transfererar till länsstyrelserna. har tidigare beräknat att staten finansierade av kostnaderna för både tillsynen och prövningen av miljöfarliga verksamheter och tillsynen av vatten- verksamheter med avgifterTPF111FPT. De statliga avgifterna för tillsyn och prövningTPF112FPT har inte höjts . Det är därför mycket möjligt att finansieringsgraden kan vara lägre . Hur stor del som finansierar enbart tillsynen av miljöfarliga verksamheter går inte att särskilja. Kommunerna använde ca 300 årsarbeten för miljöbalkstill- syn på tillstånds- eller anmälningspliktiga miljöfarliga verksam- I samråd med ett antal kommuner har vi skattat att ca kemikalietillsyn, vilket motsvarar PT Resurserna för denna uppgick till ca 61 årsarbeten enligt länsstyrelsernas årsredo- PT Uppgiften är baserad på länsstyrelsernas årsredovisningar . PT Miljöbalkskommitténs slutbetänkande , miljökvalitetsnormer, miljöorganisa- tionerna i miljöprocessen och avgifter(SOU 2005:59), s. 23. PT Förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Kemikalietillsynen i ett sammanhang skattar vi till ca . Den sammanlagda kostnaden för verksamheten beräknas därav till . Genom att debitera utövare av miljöfarliga verksamheter årsav- gifter för tillsyn enligt , finansierar kommunerna av sin platsknutna kemikalietillsyn med årsav- gifter. Avgifterna bidrar även till att finansiera produkttillsynen på samma slags verksamheter, exempelvis hos tillverkare av kemika- lier. Avgifter för kommunernas produkttillsyn över detaljister finansierade betydligt mindre än de som all timdebitering av miljöbalkstillsynen bidrog med. Skillnaderna mellan statens och kommunernas avgiftsfinansie- ring beror på att det är svårare att ta ut och att rationellt admini- strera avgifter från ett stort avgiftskollektiv än från ett litet, särskilt om det stora kollektivet i huvudsak består av små företag. Kommunernas tillsyn över detaljister sker dessutom ofta mindre frekvent återkommande. Därför debiterar kommunerna vanligen timavgifter istället för årsavgifter, men detta kostar i gengäld resur- ser att administrera. Erfarenheterna visar också att timavgifter ger ett resultat som är svårare att förutse än vid debitering av årsavgif- Det kan vara svårt för inspektörer att ta betalt för påtvingad tillsyn och det finns många gränsdragningsproblem när de ska avgöra vad som verkar skäligt i enskilda fall att debitera ett visst företag, exempelvis om tid för inläsning om branschen och i så fall hur stor del av denna som ska debiteras ett visst företag, och när tillsynen över ett företag övergår i tillsyn över ett annat under samma inspektionstur. 113TP PT Miljöbalkskommitténs betänkande (SOU 2005:59), s. 238. Kemikalietillsynen i ett sammanhang En översyn av reglerna om säkerhetsdatablad är en viktig åtgärd för att uppnå bättre kvalitet och nytta av bladen. Omfattande tillsyn som rör bladens kvalitet är mindre meningsfull. Tillsyn över företagens kompetens att upprätta sådana blad, över förmedlingen av bladen och tillämpningen av deras innehåll är desto viktigare. Vi anser det vara angeläget att kunskaper om kemiska ämnen och hur människor och miljö ska skyddas förs över till alla som använder kemiska produkter. Säkerhetsdatabladen är det enda till buds stående instrumentet för detta. Det är företagen som ansvarar för kvaliteten på bladen och som ska svara för kostnaderna för kvalitetsarbete, inte myndigheterna. Det är företagen som ska samverka för att både sprida korrekt information nedåt i distributionskedjorna och för att återföra informationen uppåt i samma kedjor om förekommande brister i bladen. Kravet i Reach på att företagen ska ha kompetens för att utfärda säkerhetsdatablad och kraven i på att ha ett strukturerat internt arbete, bedömer vi som mycket betydelsefullt. Av inledningen till Reach-förordningens bilaga II framgår att säkerhetsdatabladen syftar till att göra det möjligt för användaren att vidta nödvändiga åtgärder till skydd för människors hälsa och säkerheten på arbetsplatsen och till skydd för miljön. Kemikalieinspektionen har tidigare uttryckt syftet för bladen på liknande sätt. Bra information hjälper den yrkesmässige användaren att göra sitt produktval och planera sin kemikaliehantering så att den blir säker för både hälsan och miljön. Kemikalietillsynen i ett sammanhang ska ge en så klar och tydlig information om pro- dukten, så att användaren kan avgöra vilka nödvändiga åtgärder som behöver vidtas på arbetsplatsen för att skydda hälsa och miljö.TPF114FPT Bladen är således tänkta att fylla en viktig uppgift som bärare av information, från dem som ska ta fram kunskaperna om kemiska produkter, till dem som ska nyttja de kemiska produkterna och kunskaperna. Det är värt att notera de svenska förväntningarna på att säkerhetsdatabladen ska vara underlag för företagens produktval. Förväntningarna saknar motsvarighet i EG-rätten och bladen är inte utformade för det ändamålet. Före Reach fanns reglerna om bladens innehåll i Kemikalie- inspektionens föreskrifterTPF115FPT. följer kraven i stället av ReachTPF116FPT. Reglerna överfördes till Reach utan föregående utvärdering. De omfattas inte av bestämmelserna i om översyn av Reach. Förordningen ställer utökade kraven på bladens innehåll genom att det för registrerade ämnen även ska finnas med relevanta expo- neringsscenarier som en bilaga till bladet från de företag som till- verkar eller importerar >10 ton av ämnet. Scenarierna ska omfatta identifierade användningar och särskilda villkor. Utöver innehållet lägger reglerna även fast kraven på kompetens hos den som utformar dem. Säkerhetsdatabladen skall utarbetas av en kompetent person som skall ta hänsyn till användarens särskilda behov, så långt detta är känt. De som släpper ut ämnet och beredningen på marknaden skall försäkra sig om att de kompetenta personerna har genomgått lämplig utbildning inklusive fortbildning.TPF118FPT 114TP PT Kemikalieinspektionen, Tillsyn Nr 3/07, Bygg – Säkerhetsdatablad för bygg- kemikalier, ett tillsynsprojekt i samverkan med Kemikalieinspektionen, , och . 115TP PT Kapitel 4 samt bilaga 10 till Kemikalieinspektionens (1998:8) om kemiska produkter och biotekniska organismer. 116TP PT artikel 31 och bilaga II. 117TP PT Artikel 138. 118TP PT Reach bilaga II, s. 268. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Innehållet i bladen ska vara upplagt efter en reglerad struktur och innehålla data och information under 16 rubriker. 2.9.4Vanliga brister i säkerhetsdatabladen Vi har funnit att tillsyn över säkerhetsdatabladens kvalitet är mindre meningsfull. Nyttan från tillsynen begränsas av vad de regler som ska kon- trolleras medger för nytta. Effektivitet på tillsynen och ambitions- nivån på denna har mindre betydelse om inte bestämmelserna är ändamålsenliga. Alla regler ska kunna bli föremål för tillsyn, men tillsyn över regler som är ändamålsenligt utformade kan ge mer nytta än tillsyn över regler som inte är det. Ett antagande om eller bedömning av vad som är en rimlig ambitionsnivå för tillsynen över säkerhetsdatabladen bör därför ta hänsyn till om avsedd nytta uppstår när bladen uppfyller lagstiftningens krav. Uppstår ingen eller bara en begränsad nytta är lösningen regeländringar, inte mer tillsyn. Av ingressen till EG-direktiv /58/EG (punkt 9) framgår att det funnits kvalitetsproblem med säkerhetsdatabladen som var kända . Det framgår även att kommissionen och medlemsstaterna skulle undersöka hur säkerhets- databladens kvalitet skulle gå att förbättra ytterligare. Men reglerna fördes i stort sett oförändrade över till Reach. Vi har tagit del av resultat från Kemikalieinspektionens m.fl. centrala myndigheters tillsyn och från motsvarande myndigheter i andra länder. Vi har även fått synpunkter från , länsstyrelserna, kommunerna, företagen och LO. Eftersom erhållna resultat visar att bladen ofta håller otillräcklig kvalitet och att gjorda erfarenheter ofta grundar sig på just sådana blad, har vi dessutom låtit utvärdera om blad som Kemikalie- inspektionen kvalitetsbedömt utifrån lagstiftningens krav fyller sin avsedda funktion. Det finns tillsynsprojekt som har visat att även säkerhetsdatablad som är bra, inte nödvändigtvis lämnar de kon- kreta upplysningar som en användare behöver för att planera sin hantering. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Utifrån det tidigare regelverket har Kemikalieinspektionen funnit anmärkningsvärda brister i cirka hälften av säkerhetsdatabladen hos de företag som inspekteras. Bristerna finns under alla rubriker. Även andra EU-länders tillsynsmyndigheter känner till kvalitets- bristerna. Plast & Kemiföretagen har undersökt kvaliteten på säkerhets- datablad som medlemsföretagen utfärdat. Det gjordes och . Trots en förbättring sedan den första undersök- ningen uppvisade ungefär hälften av bladen allvarliga brister även . Det var även sådana brister som kunde ha betydelse för risk- bilden, inte enbart formella brister. Plast & KemI menade att problemen kunde tyda på en bristande toxikologisk eller peda- gogisk kompetens inom företagen men kunde också bero på lagstiftningen kring säkerhetsdatabladen. Vikten av bra pedagogisk utformning på bladen lyftes fram. I kontakter vi haft med myndigheter (och viss utsträck- ning även med företag/upphandlare) har det framkommit samstämmiga uppgifter om att bladen, eller stora delar av informa- tionen i dem, tycks vara obegriplig eller svåranvändbar för många användare. Vanliga problem i bladen är att informationen i olika säkerhetsdatablad är väldigt likartad även om skillnaderna i ämnenas farlighet kan vara stora när färdiga datasystem framställer säkerhetsdatablad skapar de lätt standardfraser och allmänna fraser som gör det svårt för läsaren att bedöma hur de ska hantera produkten informationen inte är tillräckligt detaljerad och nyanserad för att det ska gå att göra riskbedömningar viktiga faktauppgifter kan saknas, exempelvis om tid för ögonspolning, filtertyp i andningsskydd, avfallskod (EWC-kod) det saknas information om hur spill och avfall ska tas om hand säkerhetsdatabladen innehåller svåra termer. Kemikalietillsynen i ett sammanhang – LO - har till oss framfört ungefär detsamma som ovan. Bladen har enligt LO sämst kvalitet när små företag har utarbetat dem. LO pekar dessutom på att det är vanligt att bladen inte följer med leveransen eller finns på fel språk. Det förekommer också att personal i företag från andra länder tar med sig kemikalier från hemlandet när de får uppdrag i och reser hit. Då kan inte svenska arbetstagare och andra utländska arbetstagare från på arbetsplatsen läsa vare sig varningstexter på förpackningen eller säkerhetsdatabladen och skydda sig själva eller miljön. Vi fick vid våra kontakter med tillsynsmyndigheter veta att de visserligen tar del av informationen i bladen, men att de använder dem i liten utsträckning när de ställer krav på riskhanterings- åtgärder och andra försiktighetsmått, exempelvis på produktval. Bladen som kommunikativt instrument Bladen vänder sig till företag i olika branscher och till personer i olika slags befattningar. Nyttjarna kan vara såväl experter som amatörer på kemi, men ska kunna använda informationen i bladen i både akuta och normala situationer. De växande informationsmängderna anser leverantörerna vara ett problem för användarna, främst i de små företagen (se avsnitt 2.10.2). Med Reach ska informationsmängderna i vissa blad öka ytterligare. De flesta som tar del av informationen saknar kemiutbildning på högskolenivå. De kan ha svårt att ta till sig bladens innehåll av vissa vetenskapliga data som enbart kemister, toxikologer/ekotoxiko- loger eller personer med specialistutbildning kan förstå. Problemen rör således inte bara kvaliteten eller formella brister. De handlar också om att användarna inte förstår information i bladen, vad den kan användas till eller hur de ska nyttja den. Bladen ska tillgodose alla målgrupper, både specialister och amatörer. Lag- stiftningen ställer krav på en standardiserad disposition där infor- mationen ska komma i en viss ordning. Därmed blir de inte målgruppsanpassade. Många användare saknar sådan utbildning i kemi och naturvetenskap att de kan tillgodogöra sig delar av bladens vetenskapliga information. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Jag förstod inte ens att det var en fisk är ett talande och till oss förmedlat citat från en företagare som under rubriken ekotoxi- citet hade läst värdet i mg/l för EC50/50h/Daphnia magnaTPF119FPT. 2.9.5Säkerhetsdatablad av god kvalitet är otillräckligt bra Resultatet av den utvärdering vi låtit göra genom ett utvärderings- företag visar att företagen uppfattar brister i bladens användar- vänlighet även när Kemikalieinspektionen kontrollerat dem. Det gäller både hos de små företagen (färre än tio anställda) eller de litet större (fler än 50 anställda) med miljöledningssystem. För de lite större företagen fyller de sin funktion något bättre. Inget företag i undersökningen kunde dra några självständiga slutsatser om användandet av en kemikalie mot bakgrund av informationen i säkerhetsdatabladen. De större företagen köpte konsulter för att kunna förstå och omsätta bladens innehåll. Det gick inte att spåra en nyttoskillnad mellan bra och dåliga säkerhetsdatablad annat än möjligen för de något större företagen. Det gick heller inte att spåra en direkt effektkedja mellan informationen i bladen och företagens handlande. Hur god kvalitet bladen än har inverkar andra faktorer ofta mer på hand- landet, exempelvis vanor, attityder och rutiner. Det gäller särskilt i de små företagen. Företagen i undersökningen använde sällan säkerhetsdatabladen som kunskapskälla för att göra miljömässigt riktiga val mellan kemikalier (produktval). Antagandet att bladen leder till produkt- val kan bero på ett grundläggande teorifel, det vill säga antagandet kan vara felaktigt eller överförenklat. Företagen nyttjade främst informationen om brandfarlighet, hur hälsoskadlig kemikalien är och vad de ska göra om en olycka inträffar. Den stora mängden dåliga blad kan göra det svårare för blad med god kvalitet att nå målgruppen, som har sin bild klar redan innan de läst dem. Även i blad med granskad kvalitet är informationen otillräcklig eller för allmän för vissa, medan den för andra är för omfattande eller för komplicerad. Bladen riktar sig till både stora och små företag och till experter och okunniga på samma gång. Begrepp och formler som är en nödvändighet för ett proffs att använda kan vara 119TP PT Daphnia magna är det latinska namnet för hinnkräfta, som inte är en fisk. Kemikalietillsynen i ett sammanhang obegripliga för en lekman och skymmer annan och för denne mer väsentlig information. Företag är som grupp heterogen, men samma utformning av bladen ska nå dem alla. En tanke om att all information i bladen kan vara nödvändig för någon kan vara en ambition som är oförenlig med syftet att göra det möjligt för användaren att vidta nödvändiga åtgärder till skydd för människors hälsa och säkerheten på arbetsplatsen och till skydd för miljön. Vi anser att statens samlade tillsyn över kvaliteten på sådan information i säkerhetsdatabladen som rör avfall, miljöskydd och transporter brister. Kemikalieinspektionen saknar eller har sämre kompetens för detta. Kemikalieinspektionen och har haft ett visst samarbete som rör avfall, men detta har inte varit systematiskt. saknar operativt tillsynsansvar enligt , med undantag för tillsyn över elektronikavfall. Ansvar och kompetens som rör avfall finns främst hos läns- styrelserna och i kommunerna. Ett problem är att varje myndighet bara granskar vissa delar av säkerhetsdatabladet. Vi har inte kommit i kontakt med myndigheter som säger att de informerar Kemikalieinspektionen om brister i bladens informa- tionen om just avfall och transporter. Kemikalieinspektionen bekräftar att sådana tips förekommer, men att det sker sällan. Kemikalieinspektionen och prioriterar sin produkttillsyn var för sig. Deras respektive tillsyn gäller olika risker med kemikalier. Prioriteringarna kan därför ta sig olika uttryck. Exempelvis kan en myndighet planera tillsyn över företag inom vissa branscher medan den andra planerar tillsyn över företag inom en viss geografisk del av eller en viss grupp av kemiska pro- dukter. Därmed samordnar inte de centrala myndigheterna sina inspektioner trots att vissa tillsynsobjekt och vissa av deras kemi- kalier är desamma. Detta tillsammans med att kompetens och ansvar i övrigt är spridd på en rad myndigheter, som var för sig prioriterar utifrån sina riskperspektiv, och tillika är utspridda geografisk, medför att säkerhetsdatabladen sällan kontrolleras i sin helhet. Kvaliteten på säkerhetsdatabladen som blir föremål för tillsyn kan därför variera Kemikalietillsynen i ett sammanhang och inte bara mellan olika blad och företag. Kvaliteten på olika delar av samma blad från samma företag kan också variera. Enligt är det troligt att många kommuner ännu inte har uppmärksammat verkets ansvar för produkttillsynen enligt . Uppfattningen lever kvar att kemiska produkters brandfarliga, oxiderande och explosiva egenskaper är reglerade enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor och att Kemi- kalieinspektionen fortfarande ansvarar för produkttillsynen enligt över kemikaliers alla egenskaper. Kommunernas ansvar för produkttillsyn omfattar samma objekt som Kemikalieinspektionens och tillsyn gör beträffande allmänkemikalier samt samma objekt som Läkemedels- verket beträffande kosmetiska och hygieniska produkter. Därtill kommer objekten där produkttillsyn bedrivs men där platsknuten tillsyn kan dominera. Det totala antalet kommunala tillsynsobjekt för produkttillsyn är okänt, men bör vara betydligt större än de som finns registrerade i Kemikalieinspektionens respektive i Läke- medelsverkets register. Bara antalet detaljister uppgår till flera tusen, även om inte alla detaljister saluhåller kemikalier. Därtill kommer sådana företag som sätter kemikalier på marknaden i leden mellan primärleverantörer och detaljister och som också ansvarar för säkerhetsdatabladen.TPF120FPT Kommunernas och statens tillsyn kompenserar inte för brister- na hos varandra. Myndigheter som främst utför produkttillsyn över tillverkare, importörer och andra primärleverantörer med avseende på dessa företags klassificering och märkning av kemiska produkter och kvaliteten på deras produktinformation, behöver kunskaper i kemi och toxikologi/ekotoxikologi, men också om teknik och andra skyddsåtgärder som är lämpliga att vidta på en viss plats eller i sam- band med transporter i både normala och akuta situationer. Infor- mationen om åtgärderna ska syfta till att förbättra skyddet av miljön utmed hela hanteringskedjan och för dem som hanterar de kemiska produkterna eller riskerar att exponeras för dem. 120TP inom svensk parti- och detaljhandel översteg 22 000 arbetsställen enligt företagsstatistik. Kemikalietillsynen i ett sammanhang