sou · GVB365 · 2008-01-01 00:00:00 — Likvidationsbestämmelserna i är även tillämpliga på bostads- rättsföreningar, kooperativa hyresrättsföreningar och sambruks- föreningar. I förarbetena till reformerna om överflyttning av vissa likvidations- ärenden beträffande aktiebolag behandlades även frågan huruvida ärenden om likvidation av ekonomiska föreningar, bostadsrätts- föreningar och sambruksföreningar borde flyttas till . Vid tiden för den första reformen hade emellertid ännu inte helt tagit över registreringsansvaret för föreningarna. Med hänsyn till att vissa av de ärenden om likvidation av föreningar som tingsrätten handlade hade nära anknytning till föreningsregistret avvaktade man med att flytta över dessa ärenden tills verket helt hade tagit över ansvaret för föreningsregistret. Handläggningen av vissa ärenden om likvidation av ekonomiska föreningar flyttades därför till Patent- och registre- ringsverket först . De riktlinjer som slogs fast för uppdelningen av likvidations- ärenden mellan domstol och på aktie- bolagsrättens område var vägledande för de reformer som genom- fördes beträffande ekonomiska föreningar. I förarbetena angavs följande.15 om det är fråga om att avgöra tvister mellan olika intressenter, bör ärendena handläggas i domstol. Om det å andra sidan närmast är fråga om att konstatera förekomsten av faktiska förhållanden, bör saken hand- läggas av . Även behovet av muntlig handläggning bör beaktas. Om det krävs inslag av muntlighet, är det ett skäl att behålla domstolsprövning (se prop. 1993/94:43 s. 11). 2002/03:147 Överflyttning av vissa ärenden till , s. 25 7.2.2.3Ärenden om tvångslikvidation som handläggs av efter genomförda reformer Beslut om tvångslikvidation fattas av rätten eller . Efter genomförda reformer beslutar verket att en förening ska gå i likvida- tion i de fall föreningen till verket inte har anmält behörig styrelse, verkställande direktör eller särskild delgivningsmottagare (11 kap. 4 a § LEF). I ett ärende om likvidation ska förelägga föreningen samt föreningsmedlemmar och borgenärer som vill yttra sig i ären- det att komma in med ett skriftligt yttrande eller efterfrågade hand- lingar till myndigheten inom . Huvudregeln är att före- läggandet ska delges föreningen. ska låta kungöra före- läggandet i Post- och minst två och högst före utgången av den utsatta tiden (11 kap. 6 § LEF). Beslut att utse likvidator fattas av , utom i de fall en domstol har beslutat om likvidation (11 kap. 6 b § LEF). En likvi- dator entledigas av om verket har förordnat likvidatorn och denne själv begär att få bli entledigad (11 kap. 6 c § LEF). beslut i ärenden om likvidation överklagas till tings- rätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte (15 kap. 7 § LEF). Vid handläggningen i tingsrätten av ett överklagande är ärendelagen tillämplig. 7.2.2.4Ärenden om tvångslikvidation som fortfarande handläggs av allmän domstol Som ovan angetts beslutar numera att en ekonomisk förening ska gå i likvidation i de situationer föreningen till verket inte har anmält behörig styrelse, verkställande direktör eller särskild del- givningsmottagare. I övriga situationer som anges i föreningslagen beslutar tingsrätten om likvidation. Vid handläggningen i tingsrätten är ärendelagen tillämplig. Följande grunder för tvångslikvidation prövas av allmän domstol. 1.För lågt antal medlemmar (11 kap. 3 § LEF). Har antalet medlemmar gått ned under det lägsta antal som föreskrivs i 2 kap. 1 § LEF (minst tre stycken), ska styrelsen möjligt till stämman hänskjuta frågan om föreningen ska gå i likvidation. Om antalet medlemmar inte ökar eller stämman beslutar att föreningen ska gå i likvida- tion, ska styrelsen ansöka hos rätten om att föreningen ska försättas i likvidation. Sådan ansökan kan göras även av sty- relseledamot, verkställande direktör, revisor, föreningsmed- lem eller innehavare av förlagsandel. 2.Likvidationsskyldighet föreligger enligt stadgarna (11 kap. 4 § LEF). Stadgarna kan ibland innehålla någon bestämmelse om lik- vidationsskyldighet, t.ex. att föreningen ska gå i likvidation eller när en viss händelse inträffar. 3.Konkurs (11 kap. 19 § LEF). Om det efter konkursens avslutande finns tillgångar som inte omfattas av konkursen ska rätten, på ansökan av den som berörs, besluta om likvidation (11 kap. 19 § första stycket LEF). Om en konkurs avslutats med överskott eller läggs ned efter frivillig uppgörelse eller om egendomen i konkursboet åter- ställs till föreningen till följd av att ackord har fastställts, ska rätten i samband med att konkursen avslutas besluta att för- eningen ska gå i likvidation. Föreningen upplöses automatiskt endast om konkursen avslutas utan överskott (11 kap. 19 § första stycket LEF). 4.Verksamheten bedrivs på inte avsett vis (11 kap. 4 § 2 LEF). Föreningen ska gå i likvidation om verksamheten bedrivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering skett. Avsikten med bestämmelsen är att upprätthålla gränsen mellan aktiebolag och ekonomisk förening. Beslut om likvidation får dock inte fattas enbart på den grunden att stadgarna anses olämpliga eller oriktigt av- fattade. För ett ingripande fordras att föreningens verksamhet bedrivs på ett sådant sätt att föreningen uppenbarligen inte borde ha registrerats. 5.Föreningen är en s.k. medlemsfrämjande förening (1 kap. 1 § tredje stycket LEF) och dess tillgångar enligt balansräkningen för när- mast föregående räkenskapsår till övervägande del består av annat än andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna (11 kap. 4 § 3 LEF). 7.2.2.5Ansökan om entledigande av likvidator Om en likvidator begär att få avgå och visar skäl till det, ska lik- vidatorn entledigas (11 kap. 6 c § LEF). En likvidator ska också ent- ledigas om han eller hon inte är lämplig eller av någon annan orsak bör skiljas från uppdraget. En likvidator entledigas av domstol, eller om likvidatorn har ut- setts av och själv begär att få bli entledigad, av Bolags- verket. En ansökan om att domstol ska besluta om entledigande kan göras av , likvidatorn, en föreningsmedlem eller någon annan vars rätt är beroende av likvidationen. Den som entledigar en likvidator ska genast utse en ny. Detta gäller dock inte om det finns någon annan likvidator och det inte kan anses nödvändigt att utse en ny likvidator i den entledigades ställe. Motsvarande bestämmelser gäller för likvidator enligt aktiebolags- lagen (se avsnitt 7.1.2.6). 7.2.2.6Anmälan om att en tillgång av ringa värde ska tillfalla Allmänna arvsfonden När likvidatorn har fullgjort sitt uppdrag, ska han eller hon så snart det kan ske avge en slutredovisning för sin förvaltning genom en förvaltningsberättelse som avser likvidationen i dess helhet (11 kap. 14 § LEF). Berättelsen ska även innehålla en redogörelse för skiftet. Till berättelsen ska fogas redovisningshandlingar för hela likvida- tionstiden. Berättelsen och redovisningshandlingarna ska avlämnas till en revisor. Denne ska inom en månad därefter avge en revisions- berättelse över slutredovisningen och förvaltningen under likvida- tionen. När likvidatorn har lagt fram slutredovisningen, är föreningen upplöst (11 kap. 15 § LEF). De föreningsmedlemmar eller innehavare av förlagsandelar som vill klandra skiftet ska väcka talan mot föreningen senast tre måna- der efter det att slutredovisning lades fram på föreningsstämman (11 kap. 13 § LEF). Om en medlem eller innehavare av en förlags- andel inte efter det att slutredovisning lades fram på föreningsstämman har anmält sig för att lyfta vad han eller hon er- hållit vid skiftet, har denne förlorat sin rätt till detta. Om medlen är ringa i förhållande till de skiftade tillgångarna, kan rätten på anmälan av likvidatorn förordna att medlen ska tillfalla Allmänna arvsfonden. I annat fall ska likvidationen fortsätta. Motsvarande bestämmelser gäller för slutredovisning och skifte enligt aktiebolagslagen (jfr avsnitt 7.1.2.7). Frågor om ersättning till likvidatorn regleras inte i föreningslagen. En likvidator anses dock, som redan nämnts, i enlighet med allmänna principer om uppdragsavtal ha rätt till ersättning för arbete och utlägg (se avsnitt 7.1.2.8). Ersättningen ska betalas ur den ekonomiska för- eningens tillgångar. I förordningen (2000:306) om ersättning av all- männa medel till likvidator finns bestämmelser om att en likvidator i vissa fall har rätt till ersättning av allmänna medel. Rätten till er- sättning enligt den förordningen gäller emellertid endast likvidator för aktiebolag. Det saknas bestämmelser om ersättning av allmänna medel till likvidator för ekonomisk förening. 7.2.3Ekonomiska föreningar – överväganden och förslag 7.2.3.1Uppdelningen av likvidationsärenden mellan allmän domstol och Utredningens förslag: Den nuvarande uppdelningen av likvida- tionsärenden mellan allmän domstol och när det gäller ekonomiska föreningar bör i huvudsak bestå. Endast hand- läggningen av ärenden om likvidation efter avslutad konkurs flyttas från allmän domstol till . I anslutning härtill införs en bestämmelse i lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar om möjlighet för att besluta om likvidation efter avslutad konkurs om talan väcks mot föreningen eller det av annat skäl uppkommer behov av likvidationsåtgärd. beslut ska kunna överklagas till allmän domstol. Behörig domstol ska vara tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. I samband med att handläggningen av vissa ärenden om likvidation av ekonomiska föreningar flyttades över till Patent- och registrerings- verket tog ställning till att de ovan angivna likvidations- grunderna även i fortsättningen borde prövas av allmän domstol.16 ansåg sålunda att allmän domstol även borde besluta att en förening ska gå i likvidation om antalet förenings- medlemmar går ned under tre. I denna situation ansågs det kunna vara tvist mellan sökanden och föreningen om det faktiska antalet medlemmar. Vidare ansågs det att allmän domstol borde pröva om en förening ska gå i likvidation därför att likvidationsskyldighet före- ligger enligt stadgarna. I denna situation menade man att det var fråga om att tolka och tillämpa det civilrättsliga avtal som stadgarna kan sägas utgöra. Dessutom ansågs det att dessa ärenden som regel torde var tvistiga i något avseende. Slutligen slogs fast att allmän domstol borde pröva om likvidationsskyldighet föreligger då fråga uppkommit om att föreningens verksamhet drivs på ett sätt som inte motsvarar de förutsättningar under vilken registrering skett eller där- för att föreningen är en s.k. medlemsfrämjande förening och dess till- gångar enligt balansräkningen för närmast föregående räkenskaps- år till övervägande del består av annat än andelar i den eller de andra ekonomiska föreningarna. Dessa ärenden ansågs som regel vara tvistiga. Det framhölls också att det kunde bli tal om att åberopa omfattande utredning i dessa ärenden. Utredningen gör ingen annan bedömning än den som gjorts i det tidigare lagstiftningsärendet. Utredningen anser därför att det i dessa delar inte finns skäl att överväga fler föränd- ringar än de som redan genomförts. Däremot anser utredningen att handläggningen av ärenden om likvidation efter avslutad konkurs bör flyttas från allmän domstol till . I denna del hänvisar utredningen till de skäl som anförts i fråga om motsvarande ärenden beträffande aktiebolag (se avsnitt 7.1.5.1). Som framgått ska – vad gäller aktiebolag – beslut om likvidation fattas inte bara om det efter konkursens avslutande finns tillgångar utan även om talan väcks mot bolaget eller det av annat skäl upp- kommer behov av likvidationsåtgärd (se 25 kap. 50 ABL). Bestäm- melsen härom infördes i samband med att den nya aktiebolagslagen trädde i kraft i syfte att ge upplösta konkursbolag möjlighet att rätt- handla i nämnda situationer.17 Ekonomiska föreningar som är upp- 2002/03:147 Överflyttning av vissa ärenden till , s. 25 2004/05:85 Ny aktiebolagslag, s. 886 lösta genom konkurs har samma behov av att rättshandla. Det bör därför i föreningslagen införas en motsvarande bestämmelse. beslut bör kunna överklagas på motsvarande sätt som gäller för de beslut verket fattar enligt den nuvarande ordningen, dvs. till tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte (jfr 15 kap. 7 § LEF). 7.2.3.2En ansökan om entledigande av likvidator bör göras hos Utredningens förslag: Handläggningen av ärenden om entledi- gande av likvidator för ekonomisk förening flyttas från allmän domstol till . Förslaget innebär att får ensam behörighet att besluta om byte av likvidator. beslut ska kunna överklagas till allmän domstol. Behörig domstol ska vara tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. I samband med reformerna 2004 beträffande ekonomiska föreningar behandlades även frågan om handläggningen av en ansökan om ent- ledigande av likvidator, som initieras av någon annan än likvidatorn själv, borde flyttas till . Slutsatsen blev att ansökan borde prövas av domstol, oavsett vem som har förordnat likvidatorn. En hänvisning gjordes till motiven bakom aktiebolagslagens bestäm- melser om entledigande av likvidator.18 När det gäller detta ärende gör utredningen samma bedömning som i fråga om entledigande av likvidator för aktiebolag (se av- snitt 7.1.5.2). Utredningen föreslår därför att handläggningen av ärenden om entledigande av likvidator för ekonomiska föreningar ska flyttas från allmän domstol till . På motsvarande sätt som för aktiebolag innebär förslaget att ges ensam behörighet att besluta om entledigande av likvidator och att sam- tidigt utse ny sådan, dvs. byte av likvidator. beslut bör även i detta falla kunna överklagas på motsvarande sätt som gäller för de beslut verket fattar enligt den nuvarande ordningen, dvs. till tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte (jfr 15 kap. 7 § LEF). 2002/03:147 Överflyttning av vissa ärenden till , s. 30 och prop. 2000/01:150 Likvidation av aktiebolag m.m., s. 60 7.2.3.3Anmälan om att en tillgång av ringa värde ska tillfalla Allmänna arvsfonden Utredningens förslag: Handläggningen av ärenden om att en tillgång av ringa värde i en ekonomisk förening i likvidation ska tillfalla Allmänna arvsfonden flyttas från allmän domstol till Bolags- verket. beslut ska kunna överklagas till allmän domstol. Behörig domstol ska vara tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. Om tillgångarna i en ekonomisk förening i likvidation är av obetyd- ligt värde kan tingsrätten på anmälan av likvidatorn besluta att till- gångarna ska tillfalla Allmänna arvsfonden. Motsvarande bestäm- melse finns i aktiebolagslagen. Också när det gäller detta ärende gör utredningen samma bedöm- ning som i fråga om aktiebolag (se avsnitt 7.1.5.3). Utredningen föreslår därför att handläggningen flyttas från allmän domstol till . beslut bör också i detta fall kunna överklagas till tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte (jfr 15 kap. 7 LEF). Utredningens förslag: I lagen (1987:667) om ekonomiska för- eningar införs en bestämmelse om att likvidator har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt, om inte uppdraget kan betalas på annat sätt. En ansökan om ersättning av allmänna medel till likvidator ska prövas av . beslut ska kunna överklagas till allmän domstol. Behörig domstol ska vara tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. En likvidator anses i enlighet med allmänna principer om uppdrags- avtal ha rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan och utlägg i anledning av uppdraget. Ersättningen ska i första hand tas från för- Det saknas emellertid uttryckliga bestämmelser om att likvidator har rätt till ersättning av allmänna medel om för- eningen saknar tillgångar till att betala uppdraget. Av regleringsbrev och instruktion får visserligen anses framgå att verket är behörigt att besluta om ersättning till likvidator. Det bör dock på samma sätt som föreslagits i fråga om aktiebolagslagen införas en uttrycklig bestämmelse i föreningslagen om att likvidator har rätt till ersättning av allmänna medel, om uppdraget inte kan betalas på annat sätt (se avsnitt 7.1.5.4). En ansökan om sådan ersättning bör prövas av . beslut bör, av samma skäl som angetts för mot- svarande beslut beträffande aktiebolag, överklagas till tingsrätten i den ort där föreningens styrelse har sitt säte. 7.3Handelsbolag och enkla bolag m.m. 7.3.1Kort om handelsbolag och enkla bolag Ett handelsbolag föreligger, om två eller flera har avtalat att gemen- samt utöva näringsverksamhet i bolag och bolaget har förts in i handelsregistret. Ett kommanditbolag är ett handelsbolag i vilket en eller flera bolagsmän har förbehållit sig att inte svara för bolagets förbindelser med mera än han eller hon har satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget. Ett enkelt bolag föreligger, om två eller flera har avtalat att utöva verksamhet i bolag utan att det är ett handelsbolag. Ett handelsbolag, men inte ett enkelt bolag, kan förvärva rättigheter och skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myn- digheter. Bestämmelser om handelsbolag och enkla bolag finns i lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag (handelsbolags- lagen). 7.3.2Ärenden om att förordna likvidator för handelsbolag och enkla bolag Handelsbolag och enkla bolag ska i vissa situationer gå i likvidation. En sådan situation är om bolagsavtalet har slutits och en bolagsman säger upp avtalet. En annan sådan situation är om en bolagsman väsentligt åsidosätter sina skyldigheter enligt bolags- avtalet och någon annan bolagsman begär att bolaget ska gå i likvi- dation. En domstol kan inte besluta att ett handelsbolag eller enkelt bolag ska gå i likvidation. Det är endast en bolagsman som kan fatta ett sådant beslut. Om ett bolag har gått i likvidation, kan domstolen dock på ansökan av en bolagsman förordna att likvidationen ska verkställas av en eller flera likvidatorer som domstolen utser (2 kap. 37 § och 4 kap. 7 § andra stycket handelsbolagslagen). En förutsätt- ning för att en domstol ska få utse likvidator är att det är sannolikt att likvidationen oskäligt uppehålls eller annars utförs på ett sådant sätt att en bolagsmans rätt därigenom äventyras. En likvidator kan när som helst entledigas av rätten (2 kap. 38 § andra stycket handels- bolagslagen). Under en likvidation ska alla förvaltningsåtgärder vidtas av bolags- männen i förening, om inte något annat har avtalats eller särskild likvidator har förordnats. När bolaget har gått i likvidation, ska bo- lagets egendom i den mån det behövs för likvidationen så snart det kan ske förvandlas till pengar genom försäljning på offentlig auktion eller på annat lämpligt sätt. Bolagets rörelse får fortsättas, om det behövs för en ändamålsenlig avveckling eller för att de anställda ska få skälig tid för att skaffa ny anställning. Om inte något annat har avtalats mellan bolagsmännen, får tillgångarna inte skiftas innan alla kända skulder har blivit betalda eller behövliga medel har avsatts för sådan betalning. 7.3.3Kort om europeiska ekonomiska intressegrupperingar Bestämmelser om europeiska ekonomiska intressegrupperingar finns i rådets förordning (EEG) nr 2137/85 av om euro- peiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG). I lagen (1994:1927) om europeiska ekonomiska intressegrupperingar (LEEIG) finns be- stämmelser som kompletterar rådets förordning.19 En europeisk ekonomisk intressegruppering (intressegruppering) kan närmast liknas vid ett handelsbolag som verkar över nations- gränserna. En intressegruppering kännetecknas nämligen av att den inte behöver ha något eget kapital och av att medlemmarna är obe- gränsat solidariskt ansvariga för intressegrupperingens skulder. Dessa egenskaper har en intressegruppering gemensamt med ett svenskt handelsbolag. Medlemmarna ska vara minst två fysiska eller juridiska 1994/95:68 Europeiska Ekonomiska Intressegrupperingar (EEIG) personer som själva i olika medlemsländer bedriver ekonomisk verk- samhet. Det är inte associationens utan medlemmarnas ekonomiska verksamhet som ska underlättas och främjas. Detta krav har en intressegruppering gemensamt med en svensk ekonomisk förening. Den som är i konkurs får inte vara medlem i en intressegruppering som har sitt säte i (1 § LEEIG). Detsamma gäller den som har näringsförbud. Den som är medlem i en intressegruppering med säte i och som försätts i konkurs eller som åläggs närings- förbud ska utträda ur intressegrupperingen (2 § LEEIG). är registreringsmyndighet för intressegrupperingar (11 § LEEIG). ska föra ett register () över sådana intressegrupperingar som har sitt säte i och för dem som inte har sitt säte här men väl ett huvud- eller avdelnings- kontor i . 7.3.4Ärenden om likvidation av europeiska ekonomiska intressegrupperingar I fråga om likvidation av intressegrupperingar som har sitt säte i tillämpas reglerna om likvidation av handelsbolag (6 § LEEIG). En intressegruppering ska i vissa fall upplösas genom tvångs- likvidation om den åsidosätter allmänna intressen. Så är fallet om intressegrupperingen inte har en till registret anmäld företagsledare eller om grupperingen saknar annat organ som ska finnas enligt av- talet om att bilda intressegrupperingen (7 § LEEIG). Detsamma gäller om det finns medlem i en gruppering som är försatt i kon- kurs eller har näringsförbud. En ansökan om tvångslikvidation görs av till allmän domstol. Vid tingsrätten handläggs an- sökan enligt ärendelagen. Före likvidationsbeslutet ska intresse- grupperingen ha förelagts att vidta den åtgärd som behövs för att undgå likvidation. 7.3.5Handelsbolag och enkla bolag m.m. – överväganden 7.3.5.1Allmän domstol bör förordna likvidator för handelsbolag och enkla bolag Utredningens bedömning: Allmän domstol bör även i fortsätt- ningen handlägga ärenden om förordnande och entledigande av likvidator för handelsbolag och enkla bolag. I samband med att handläggningen av vissa ärenden om likvidation av ekonomiska föreningar flyttades till Patent- och registrerings- verket tog ställning för att allmän domstol bör handlägga frågor om att utse likvidator för handelsbolag och enkla bolag.20 Som skäl härför angavs att en begäran om att likvidator ska utses är föranledd av någon form av motsättning mellan olika bolagsmän eller mellan likvidatorn och vissa bolagsmän. Som utredningen redogjort för ovan handlägger en- ligt den nuvarande ordningen – med några få undantag – ärenden om förordnande och entledigande av likvidator för aktiebolag och ekonomiska föreningar. Utredningen har dessutom föreslagit att ska ta över handläggningen av samtliga ärenden om byte av likvidator för dessa juridiska personer. Frågan är då om det är lämpligt att även tar över ärenden om förordnande av likvidator för handelsbolag och enkla bolag. Utredningen kan därvid konstatera att det föreligger avgörande skillnader mellan det ärendet och ärenden om förordnande och entledigande av likvidator för aktiebolag och ekonomiska föreningar. Ett beslut om att förordna likvidator för ett aktiebolag eller en ekonomisk förening fattas alltid i samband med att tingsrätten eller beslutar att bolaget eller föreningen ska gå i likvida- tion. Så är inte fallet vid likvidation av enkla bolag och handels- bolag. En myndighet kan nämligen aldrig besluta att ett sådant bolag ska gå i likvidation. Det är endast en bolagsman som är behörig att fatta det beslutet. När det sedan gäller förordnande av likvidator aktualiseras frågan vid domstol först efter särskild ansökan av en bolagsman. Bakgrunden till ansökan är vanligtvis att det föreligger en konflikt mellan bolagsmännen. Exempel på motsättningar kan vara att de är oeniga om vilka förvaltningsåtgärder som ska vidtas under likvidationen eller hur tillgångarna i boet ska skiftas. 2002/03:147 Överflyttning av vissa ärenden till , s. 31 kan då – efter ansökan – förordna en likvidator om det är sannolikt att likvidationen oskäligt uppehålls eller annars utförs på sådant sätt att en bolagsmans rätt därigenom äventyras.