sou · GWB353 · 2008-05-16 00:00:00 — Det handlar bland annat om förändrade regler för lots- dispens och en mer riskbaserad lotsplikt. 14.3.3Konsekvenser för små företag Jag bedömer att förslagen om ökat inslag av entreprenader har en positiv påverkan för små företag. kan utveckla sin verksamhet och tillhandahålla tjänster som har utfört. Nya företag kan bildas för att erbjuda de tjänster enligt mina förslag ska upphandla. Vidare kommer ett minskat statligt ansvar för vissa farleder att innebära att det blir flera olika huvudmän för farleder och därmed fler aktörer som potentiella köpare av exempelvis farledsunderhåll. Enligt min bedömning kan det innebära en bättre marknad för små företag. Enligt min bedömning har förslagen inte någon inverka på de övriga förhållanden som jag ska beakta enligt kommittéförord- ningen (1998:1474). 15.1Förslag till lag om ändring i lagen (2009:000) om lotsning Samtliga ändringar bör kunna inarbetas i grundförfattningen och träda i kraft som grundförfattningen. Bestämmelsen avser att definiera begreppet hamninnehavare. Defi- nitionen avser att omfatta samtliga former av ägande eller bedrivan- de av hamnverksamhet. För att betraktas som hamninnehavare i lagens mening saknar det betydelse om hamnen ägs eller drivs som förvaltningshamn, företagshamn eller privat- ägd hamn. Av definitionen framgår att både den som äger eller den som bedriver hamnverksamhet omfattas av begreppet hamninne- havare. Med ägare avses den som rent faktiskt äger hamnen. Med den som bedriver hamnverksamhet avses endast den som bedriver den egentliga hamnverksamheten. För att betraktas som hamn- innehavare enligt denna lag är det därför inte tillräckligt att bedriva till hamnen anknytande verksamhet, som exempelvis stuveriverk- samhet. Paragrafen innebär att även ett privat lotsföretag ska omfattas av ansvarsfrihet vid lotsning. Syftet är att lika regler bör gälla oavsett lotsens anställningsförhållande. Enligt gällande regler är staten eller kommun med anledning av fel eller försummelse vid lotsning undantagna från skadeståndskyldighet. Undantaget regleras i 3 kap. 9 § skadeståndslagen (1972:207). På samma sätt bör ett privat lotsföretag vara befriat från skadeståndsskyldigheten. Ett tillägg i skadeståndslagen som innebär ett undantag för ansvarssubjekt av viss typ är mindre lämpligt till följd av skadeståndslagens karaktär av generell lagstiftning. En särskild regel i den i delbetänkandet föreslagna lagen om lotsning är därför att föredra. Bestämmelsen innebär att staten efter ansökan kan ge hamn- innehavare rätt att bedriva lotsningsverksamhet. Den närmare avgränsningen av den lotsverksamhet för vilket tillstånd beviljas ska definieras i tillståndsbeslutet. Möjligheten för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att ge hamninnehavare tillstånd att utföra lotsningsverksamhet innebär att staten inte längre har ensamrätt att bedriva lotsverksamhet. Staten, genom regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, har dock alltjämt kvar möjligheterna att organisatoriskt styra över lotsningen genom det tillståndsförfarande som ska ske enligt bestämmelsen. Vid bedömningen av om tillstånd för lotsverksamhet ska medges ska en bedömning göras om ett tillstånd till lotsverksamhet skulle kunna innebära negativa följder för den statliga lotsverk- samheten eller påtagliga negativa följder för annan tillståndsinne- havare av lotsverksamhet. Den bedömning som ska göras är främst en ekonomisk och en organisatorisk bedömning. Om bedöm- ningen leder till att det framstår som olämpligt att bevilja tillstånd därför att det skulle leda till negativa följder för den statliga lotsverksamheten eller till påtagliga negativa följder för annan tillståndsinnehavare av lotsverksamhet ska tillstånd inte beviljas. Det ankommer på den för tillstånd ansvariga myndigheten att utreda huruvida ett tillstånd skulle komma att leda till negativa följder i enlighet med paragrafen. Återkallelse av tillstånd ska kunna ske när hamninnehavaren inte längre uppfyller de villkor som finns fastställda i tillståndet. Andra skäl för att återkalla ett tillstånd kan vara allvarliga brister i lots- ningsverksamheten, ekonomiskt obestånd hos hamninnehavaren eller andra liknande omständigheter. I fjärde stycket ges en kommun eller en juridisk person som helt eller till viss del ägs av en kommun rätt att bedriva sådan verk- samhet som tillståndet gäller. Av bestämmelsen framgår dessutom att verksamhet enligt tillstånd får bedrivas utan sådan anknytning till kommunens område eller dess medlemmar som avses i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). Bestämmelsen innebär därmed ett avsteg från lokaliseringsprincipen. av kommunens möjliga verksamhetsområde finns inte i bestäm- melsen. En kommun kommer således att kunna bedriva lotsnings- verksamhet utanför kommungränserna. Sista stycket innebär att hamninnehavaren får sluta avtal med annan om att utföra lotsning. Hamninnehavaren ges möjlighet att upphandla lotsning inom ramen för tillståndet och utföraren kan besluta i uppgifter som innefattar myndighetsutövning. I tillståndet bör det regleras för vilka farvatten hamnen ansvarar för lotsningen. Andra frågor som bör ingå är giltighetstid, villkor för återkallelse, servicenivåer samt frågor gällande rutiner för exem- pelvis lotsbeställning och debitering av lotsavgifter. Även uppsäg- ningstid för hamnen bör regleras i tillståndet. En uppsägningstid bör vara tillräckligt lång för att ska ha möjlighet att ta tillbaka verksamheten i egen regi. Tillägget i paragrafen innebär ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om villkor för tillstånd till lotsningsverksamhet. Tillägget innebär att beslut om tillstånd till hamninnehavare att utföra lotsningsverksamhet får inte överklagas. I de fall ett åter- kallande av tillstånd görs får inte heller det överklagas. 15.2Förslaget till förordning (2009:000) om ändring i förordning om lotsning Bestämmelsen innebär ett bemyndigande till att utfärda tillstånd att bedriva lotsningsverksamhet för hamninne- havare samt meddela ytterligare föreskrifter om villkor för till- stånd. 15.3Förslag till förordning (0000:000) om statsbidrag till farleder och kanaler Paragrafen syftar till att på en övergripande nivå ange vilka som ska kunna beviljas bidrag samt för vilket ändamål. Bidraget ska kunna användas för kvalitetssäkring av farleden genom sjömätning, inves- teringar i nya sjösäkerhetsanordningar, muddring, delar av kost- naderna för drift och underhåll eller liknande åtgärder. får närmare bedöma vilka farleder och kanaler som kan komma i fråga. Bemyndigande till att pröva och besluta i ansök- ningar om bidrag. Tillgången till medel är begränsad till en treårsperiod och förord- ningen ska därefter kunna upphöra för det fall regeringen inte beslutar annat. Verksamhetsform för de lokala eller regionala aktörer som kan vara intresserade av att ta över farleder och kanaler kan variera. Möjlig- heten att få bidrag ska inte vara beroende av verksamhetsform. Bidrag ska endast kunna beviljas till aktör som också övertar ansvaret för farleden. Medel finns tillgängliga . Det kan vara nödvändigt för att fastställa ett sista ansökningsdatum som ligger innan treårsperiodens slut för att ansökningarna ska hinna prövas. Det kan också vara nödvändigt med årliga ansökningstillfällen. Ett sätt att tydliggöra överförandet av huvudmannaskapet är att det framgår av beslutet om bidrag att även huvud- mannaskap och ekonomiska ansvar för drift och underhåll upphör. I samband med beslut om bidrag kan även informera om de regler som gäller och det ansvar som följer med ett övertagande av en farled. Paragrafen innebär att en aktör som avser överta ansvaret för en specifik farled endast kan beviljas bidrag för insatser i denna farled. Om samma aktör däremot vid ett annat tillfälle avser överta en annan farled kan bidrag beviljas på nytt. 9–11 § ska följa upp att det ekonomiska bidraget har använts på rätt sätt. I 10 § anges de grundläggande reglerna för när en bidragsmottagare kan bli återbetalningsskyldig. Huvudregeln innebär att ska återkräva bidrag om någon av punkterna i 10 § inträffat. Paragrafen innebär ett bemyndigande för att besluta om de föreskrifter som bedöms nödvändiga. Medlen syftar till att underlätta andra huvudmäns övertagande av farleder och kanaler. I enlighet med detta syfte är det angeläget att har en väl avvägd strategi för att föra en dialog med olika aktörer. Bidragsgivningen kan därför komma att innefatta mer av förhandlingsmoment än ren bidragsprövning. Det är därför mindre lämpligt med överklagbara beslut. Förutsättningarna för olika aktörers övertagande av farleder och kanaler kan variera. Likaså kan behovet av investeringar variera mellan olika farleder. Det är därför viktigt att ges möjlighet att anpassa bidragsgivningen på lämpligt sätt för att underlätta en övergång av farleder till lokala och regionala aktörer. 15.4Förslag till förordning (0000:000) om ändring i förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor 2, 4 och 7 §§ Ändringar föranledda av förslaget om att flygräddningscentralen ska flyttas från Luftfartsstyrelsen till . 15.5Förslag till förordning (0000:000) om ändring i luftfartsförordningen (1986:171) 107, 114 och 115 §§ Ändringar föranledda av förslaget om att flygräddningscentralen ska flyttas från Luftfartsstyrelsen till . Utredning av den svenska lotsningsverksamheten och dess framtid En särskild utredare skall utreda den svenska lotsningsverksam- heten och föreslå de förändringar i den som föranleds av utred- ningen. Utredaren skall särskilt belysa hur ny teknik kan underlätta och effektivisera lotsarbetet samt förutsättningarna att utveckla lots- ning från en central i land. I uppdraget ingår också att se över vilka krav som skall gälla för att få verka som lots och om det finns anledning att föreslå förändringar i det förfarande som finns för att få lotsdispens. Utredaren skall också undersöka vilka alternativa organisations- former att bedriva lotsning som finns och dra slutsatser av de erfarenheter från undersökningen som kan vara av värde för den fortsatta svenska lotsningsverksamheten. Utredaren skall särskilt belysa möjligheterna och konsekvenserna om också andra aktörer än skulle ges möjlighet att bedriva lotsning. Slutligen skall utredaren se över effekterna av den korssubven- tion som finns mellan lotsnings- och farledsavgifter. Utredaren skall föreslå de författningsändringar som övervägan- dena ger upphov till. Utredaren skall slutligen lämna en kon- sekvensbedömning av föreslagna åtgärder och i de fall föreslagna åtgärder innebär ekonomiska åtaganden för staten skall finan- sieringsförslag lämnas. Sjöfarten har en avgörande betydelse för transporter till och från . Att den kan bedrivas säkert och effektivt är av stor vikt för uppfyllandet av de transportpolitiska målen. Ett medel för en säker sjöfart är användandet av lots. I råder i princip lotstvång med möjligheter att medge vissa undantag, en s.k. behovsanpassad lotsplikt. I förordningen (1982:569) om lotsning m.m. (lotsningsförord- ningen) anges att det är staten som genom tillhandahåller lotsar åt sjöfarande vid rikets kuster samt i , och i . tillhandahåller även i viss mån lots för biträde åt fartyg för färd utanför Sveriges sjö- territorium. Endast lotsar som är anställda av får anlitas för lotsuppdrag inom Sveriges sjöterritorium. Skälen till att krav på utnyttjande av lots finns är att staten på detta sätt vill garantera att sjösäkerheten och tillgängligheten alltid ligger på tillräckligt hög nivå. Genom att lots används minskar risken för grundstötningar och kollisioner och därmed risken för skador på människor, miljö och egendom. Enligt lotsningsförordningen skall farvattnens beskaffenhet, fartygs last eller bemanning eller andra omständigheter av betydelse för sjösäkerheten eller miljön ligga till grund för föreskrifter om skyldighet att anlita lots. har med stöd av bemyndigande i lotsningsförordningen meddelat före- skrifter om lotsplikt. Befälhavare på lastfartyg som är långa eller är i allmänhet skyldiga att anlita lots. Föreskrifterna reglerar också möjligheterna för befälhavare att få dispens från lotsplikten. Avgiften för lotsning består av beställningsavgift, lotsningsavgift och reseersättning. Lotsningsavgiften beräknas utifrån fartygets bruttodräktighet och lotsad tid. Nedsättning av lotsavgiften före- kommer inom sjötrafikområde, i samt mellan och . Aktuella översyner och projekt med anknytning till lotsningen Inom pågår ett arbete med att utveckla informa- tionen till sjöfarten genom förbättrade VTS-centraler (). underhåller och förbättrar konti- nuerligt farlederna och många fartyg uppgraderar kontinuerligt sin navigationsutrustning. Denna utveckling kan leda till en effektivare lotsning med ett bibehållande av en hög sjö- och miljösäkerhetsnivå. Ny teknik har också på många sätt redan fått genomslag på sjöfartsområdet. Det gäller t.ex. i fråga om sjömätning, sjökortsframställning och genom AIS-systemet () där transpondrar på fartyg ger god information om fartygspositioner och deras rörelser. Denna information kommuniceras i sin tur med land- baserade stationer och omgivande fartyg. Genom satelliter ges numera information om isförhållanden vilket är av stor betydelse för planering av isbrytningsoperationer. har initierat ett särskilt projekt som syftar till att sätta fokus på den nya teknikens möjligheter inom lotsnings- området. Avsikten är att konkret kunna definiera nya tekniska möjligheter som kan effektivisera verksamheten och vägas in som underlag vid prövningen av lotsdispenser. Propositionen Moderna transporter (prop.2005/06:160) I propositionen Moderna transporter (prop.2005/06:160) ses mycket positivt på olika projekt för att stimulera användandet av ny teknik men det anses ändå att det är angeläget att tillsätta en särskild utredare som förutsättningslöst ser över lotsningsväsendets alla olika verksamhetsområden med syftet att klarlägga vilka effektivitetshöjande åtgärder som kan vidtas med bibehållande av nuvarande säkerhetsnivå. Särskilt bör möjligheterna med ny teknik belysas samt de kriterier och villkor som finns för lotsdispens ses över. I uppdraget bör också ingå att se över orga- nisationsformen för lotsningsverksamheten. En särskild utredare skall utreda den svenska lotsningsverksam- heten och föreslå de förändringar i denna som föranleds av utred- ningen. Utredaren skall särskilt belysa hur ny teknik kan underlätta och effektivisera lotsarbetet. I detta arbete skall utredaren särskilt fokusera på i vilken utsträckning IT-lösningar kan bidra till för- bättrad och effektiviserad lotsning. Utredaren skall även se över förutsättningarna att utveckla lots- ning från en central i land, så kallad landbaserad lotsning, och hur denna teknik kan vidareutvecklas. I detta arbete bör utredaren undersöka om det finns möjligheter att dra paralleller med och inhämta kunskaper från det arbete som bedrivs i andra länder samt, om möjligt, inom luftfarten. har i ett projekt använt farleden genom in till hamn för att kartlägga olika förbättrings- åtgärder som skulle kunna underlätta lotsarnas arbete . Utredaren bör i sitt arbete med att belysa hur ny teknik kan under- lätta och effektivisera lotsarbetet använda sig av de erfarenheter och slutsatser som dragits i det projektet. I utredarens uppdrag ingår att se över dagens kriterier och villkor för att få lotsdispens och se över om det finns anledning att föreslå förändringar som innebär ökade dispensmöjligheter. En särskild fråga som skall belysas är om en dispens för ett lägre befäl skall kunna användas även om ett fartygs befälhavare saknar sådan dispens. Utredaren skall också särskilt se över förutsättningarna för lots- dispens i och och i synnerhet beakta den prov- verksamhet med vidgat lotsdispensförfarande som varit möjlig på , och i . är det endast lotsar som är anställda av som får anlitas för lotsuppdrag inom Sveriges sjöterritorium. Utredaren skall undersöka vilka alternativa organisationsformer att bedriva lotsning som finns och dra slutsatser av de erfarenheter från under- sökningen som kan vara av värde för den fortsatta svenska lots- ningsverksamheten. Utredaren skall särskilt belysa möjligheterna och konsekvenserna om också andra aktörer än skulle ges möjlighet att bedriva lotsning. fanns det i bland annat hamnlotsar, vilket fortfarande finns kvar i ett antal länder. I det arbetet skall utredaren även göra en jämförande studie av hur våra närmaste grannländer har organiserat sin lotsning och hur denna finansieras. krävs ingen särskild behörighet för att verka som lots. De personer som rekryteras av för att arbeta som lotsar har sjökaptensexamen och arbetslivserfarenhet från sjön. Utredaren skall se över behovet av införandet av en sådan särskild behörighet och vem som skall utfärda en sådan behörighet oavsett organisationsform för lotsningen. Det finns en korssubvention mellan lotsavgiften och farledsavgiften. Utredaren skall analysera effekterna av denna kors- subvention och vilka konsekvenser det skulle få om den togs bort eller reducerades och ersattes med ett krav på full eller större kostnadstäckning för lotsningen än vad som är fallet . Utredaren skall i sitt arbete samråda med berörda myndigheter och organisationer. Förutsättningarna för vidare kundanpassning av lotsningen skall beaktas i alla delar av utredarens arbete. I hela arbetet skall särskild vikt läggas vid effektivitets-, tillgäng- lighets- och kostnadsaspekter. Alla åtgärder som föreslås skall kunna genomförs med ett bibehållande av en god och hög sjösäkerhetsnivå. Utredaren skall föreslå de författningsändringar som övervägan- dena ger upphov till. Utredaren skall slutligen lämna en kon- sekvensbedömning av föreslagna åtgärder och i de fall föreslagna åtgärder innebär ekonomiska åtaganden för staten skall finan- sieringsförslag lämnas. Utredaren skall redovisa sitt arbete . Tilläggsdirektiv till utredning av den svenska lotsningsverksamheten och dess framtid (dir. 2006:116) En översyn av Som tillägg till direktiven till utredningen om den svenska lots- ningsverksamheten och dess framtid (dir. 2006:116) skall utreda- rens uppdrag utvidgas med uppgiften att genomföra en översyn av roll och verksamheter. Utredaren skall lämna förslag om framtida organisationsform, uppdelning och finansiering av de verksamheter som bedrivs inom . Utredaren skall också föreslå lämplig orga- nisationsform för lotsningsverksamheten. Uppdraget skall redo- visas . Nuvarande organisation och verksamheter är en central förvaltningsmyndighet som har sek- torsansvar för sjöfarten. skall bedriva sin verksamhet med huvudsaklig inriktning på handelssjöfarten. Farledshållning, isbrytning och sjögeografisk information samt lotsning, sjötrafik- information, sjöräddning och sjöfartsinspektion representerar i det sammanhanget kärnverksamheter som i allt väsentligt skall täckas med sjöfartsavgifter. drivs som affärsverk. Sjö- fartsverkets tre kärnområden är Kärnområdet infrastruktur svarar för den del av sjöfartens infra- struktur som är statens ansvar i form av farleder, isbrytning och sjögeografisk information. Kärnområdet sjötrafik avser sjötrafikinformation, lotsning och sjöräddning. Kärnområdet sjöfartsinspektion utvecklar säkerhetsnormer samt utövar tillsyn av att dessa normer efterlevs. Detta görs bl.a. genom besiktningar, inspektioner och hamnstatskontroller. finns också inom en avdelning för sjömansservice i enlighet med nr 163 om sjömäns välfärd till sjöss och i hamn. Kommittén om översynen av den statliga förvaltningens uppgifter och organisation (Fi 2006:08) har till uppgift att klargöra omfatt- ningen av statens åtaganden i form av myndighetsuppgifter. Mål- sättningen är att skapa goda förutsättningar för regeringens styrning av den statliga verksamheten samt att skapa en tydligare och mer överskådlig statlig förvaltningsstruktur som förenklar kontakterna och insynen för medborgare och företag. har tagit egna initiativ till att pröva det statliga åtagandet bl.a. genom , som avlämnat sitt betänkande Trafikinspektionen en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet (SOU 2007:4), (N 2006:13) samt (N 2006:09). Vidare kommer en särskild utredare att tillkallas för att utreda hur den offentliga sektorns användning av helikoptertjänster kan bli mer effektiv. Mot bakgrund av de förändringar som utredningarna kan komma att innebära för finns det skäl att göra en organisa- torisk översyn av hela myndigheten exklusive , i syfte att säkerställa en än mer effektiv och ändamålsenlig orga- nisation. Genom en översyn av bör omprövning göras av verksamheten utifrån det offentliga åtagandet. är vissa delar av verksamhet konkurrensutsatt och den verksamheten lämpar sig kanske bättre att drivas i exempelvis bolagsform. verksamhet finansieras huvudsakligen genom far- ledsavgifter och lotsavgifter, där prissättningen utgår från företags- ekonomiska mål för verksamheten. Ett affärsverk kännetecknas av att verksamhetens intäkter och kostnader varken budgeteras eller redovisas på statsbudgeten som det förmögenhetsmässigt utgör en del av staten. Regeringen har direktivrätt mot verket, som i sin tur har lydnadsplikt i förhållande till regeringen. Det finns ett flertal generella begränsningar i affärsverksformen och ett om- fattande regelverk styr verksamheten. Utgångspunkten för detta är regeringsformens bestämmelser om att statens medel inte får användas på annat sätt än vad har bestämt och att statens medel står till regeringens förfogande. Som följd av detta skall investeringar och finansieringar ytterst beslutas av . Driften av verksamheten inom affärsverken behöver dock inte underställas utan är en fråga för regeringen. Sjöfarts- verket följer förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. I den mån det saknas normgivning tillämpar reglerna i rekommendationer som avser privata företag. Det innebär att affärsverken i vissa avseenden använder andra redovisningsprinciper än övriga myndig- heter. Det är ibland oklart vilket regelverk som gäller. Sjöfarts- verket är en myndighet och ingår i den juridiska enheten staten, dvs. de konsolideras i årsredovisningen för staten. Det finns skäl att se över om dagens associationsform är lämplig för och dess verksamheter. Utredarens uppdrag skall utvidgas med uppgiften att genomföra en översyn av roll och verksamheter exklusive Sjöfarts- inspektionen. Utredaren skall föreslå den organisatoriska lösning som utredaren bedömer som mest lämplig. I arbetet skall utredaren beakta resultatet av de utredningar som rör verk- samheter. skall lämna det underlag som utredaren begär. analysera verksamhet och överväga om det finns skäl att omvandla delar av verksamheten till bolagsform samt pröva om det är lämpligt att föra över delar av verksamheten till annan huvudman, lämna förslag på vilken eller vilka av de angivna verksamheterna som lämpar sig för bolagisering i form av ett eller flera bolag, analysera lämpligheten av affärsverksformen, analysera i vilken utsträckning det råder en intressekonflikt mellan att driva verksamheten på affärsmässiga grunder sam- tidigt som de transportpolitiska målen skall beaktas, belysa resursbehov för den verksamhet som inte lämpar sig för bolagisering, anslagsbehov och finansieringsförslag både samt lämna förslag på budgetunderlag , i den mån anslagsbehov finns vid en eventuell kapitalisering särskilt belysa konsekvenser kring och lagen (1992:1528) om offentlig upphandling samt identifiera eventuella legala hinder och restriktioner, föreslå de författningsändringar som övervägandena ger upphov till, föreslå lämplig organisationsform för lotsningsverksamheten. Tilläggsuppdragets genomförande och tidsplan Utredaren skall ge samt Arbetsgivar- verket möjlighet att yttra sig. Förslagets konsekvenser skall redovisas och särskild vikt skall läggas vid statens kostnader och intäkter samt samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. Utredaren skall bedriva sitt arbete i fortlöpande dialog med .