sou · GVB363 · 2008-01-01 00:00:00 — Ökningen av olyckor är vilket är en betydande ökning och satt i relation till en minskad älgstam indike- rar den att det förekommer mycket älg på våra vägar och ett fort- satt högt tryck på trafiksäkerhetsarbete för styrelserna i viltförvalt- ningsområdena för älg med bistånd från och Polisen. En målsättning om minskat antal trafikolyckor och åtgärder mot flockbildningar vid våra större vägar blir viktiga inslag i planer som skall ligga till grund för älgförvaltningen. Förslag till lagtext för bildande av viltförvaltningsområde för älg För de drygt 278 000 jägarna som betalat avgiften för jaktkortet, varav de flesta jagar älg, utgör älgjakten årets höjdpunkt. Vår älg- stam är en utomordentligt värdefull resurs såväl för jägarna som för samhället i stort. Vid en undersökning som genomfördes vid SLU skattades älgstammens jaktvärde till hela varav köttvärdet utgjorde . Uppräknat och till dagens avskjutningsnivå på knappt 90 000 älgar skulle nuvärdet vara ca . Det finns pågående arbete för att få fram nya värdesberäkningar i form av bl.a. enkätundersökningar bland dagens jägare. Om en aktiv lokal/regional viltförvaltning kan öka kvaliten och avkastningen från vår älgstam utan att skador på skog och mark ökar så stiger värdet av älgstammen. Utredningen föreslår ingen ändrig på den jakttid som gäller och inom den nationella tidsram som viltförvaltningsområdena kan an- ordna sin älgjakt. Vid utläggningen av jakttiden är det angeläget att den sträcker sig över tillräcklig tid så att så många som möjligt får tillfälle till jakt enligt den plan som gäller för området. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall analysera den nuvarande älgförvaltningen. Om det finns behov av förändringar skall utredaren lämna ett för- slag som bygger på en förvaltningsmodell som är anpassad till älg- stammens lokala ekologiska förutsättningar. Målet skall vara en livs- kraftig älgstam av hög kvalitet där stammen är i långsiktig balans med betesresurserna och älgstammens storlek genom lämplig av- skjutning är anpassad till betestillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En enkel, rättssäker och kostnadseffektiv admi- nistration skall eftersträvas. Förslag skall lämnas på nödvändiga för- fattningsändringar. Jakten är viktig för många i samhället som rekreation och som en del av försörjningen. Älgjakten intar här en särställning. Älg är dessutom ett viktigt bytesdjur för landets största rovdjur, varg och björn. Den svenska älgstammen har under det senaste seklet genom- gått en väldig förändring genom ett förändrat skogsbruk som skapat stora mängder älgbete och en älgförvaltning som varit starkt in- riktad på att öka älgstammen. Genom ökat kalvskytte och sparande av kor ökade reproduktionen markant och gav för- utsättningar för den s.k. älgexplosionen , som kulmi- nerade i en avskjutning på cirka 174 000 älgar 1983. skjuts det knappt 100 000 älgar. Älgköttet har ett betydande ekono- miskt värde som uppskattas till . Älgstammen förorsakar å andra sidan förluster i skogsbruket genom betesskador på skog och gröda och kostnader för den enskilde genom betes- skador på skog och gröda. Älgen orsakar också olyckor i trafiken. Efter förslag i propositionen om jaktlag, m.m. (prop. 1986/87:58) skall älgjakten vara produktionsanpassad. Med det avses att älg- stammens storlek genom en lämplig avskjutning anpassas till betes- tillgången, de areella näringarna och trafiksäkerheten. En produk- tionsanpassad älgjakt anses kräva att jakten huvudsakligen sker som licensjakt inom särskilt registrerade områden som är lämpliga för sådan jakt och med en bestämd avskjutning inom området. Som grundprincip för jakt efter älg gäller enligt 33 § jaktlagen (1987:259) att jakten endast får ske efter licens av och inom ett område som registrerat (licensområde). I propositionen om jakt och viltvård (prop. 1991/92:9) uttalade regeringen att stammarna av framför allt älg, dovhjort, kronhjort och rådjur skall anpassas så att det uppstår en bättre balans mellan viltstammarnas storlek och intresset av att minska de skador viltet åstadkommer. Jägare och markägare skall ta ett större ansvar för att balansen uppnås. Det lokala samrådet i jakt- och viltvårdsfrågor skall intensifieras. I propositionen föreslogs vidare att stora och stabila licensområden skall kunna registreras som älgskötselområden där jakträttshavarna själva får avgöra älgavskjutningens storlek. Områden som tål en avskjutning av minst ett vuxet djur får av registreras som licensområden, A-områden. Ett sådant område kan bestå av en eller flera fastigheter. Jakttiden skall vara minst , om det inte finns särskilda skäl för . Produktionsanpassningen sker genom att beslutar om hur många älgar som får fällas. Älgtilldelningen får avse en gemensam tilldelning för flera områden, s.k. samlicens. Ett tilldel- ningsbeslut får även avse den totala avskjutningen inom ett eller flera områden än ett jaktår, s.k. storlicens. Det finns cirka 9 000 A-områden med en total areal på närmare 24 miljoner ha. På dessa områden fälldes 2004 närmare 59 000 älgar, vilket motsvarar en avskjutning på 2,1 älgar per 1 000 ha. arealen för att registrera ett A-område i ligger på ett par hundra hektar. Områden som inte uppfyller kraven för A-områden kan – om det finns särskilda skäl – av registreras för tilldelning av ett valfritt djur (vuxet djur eller kalv). Produktionsanpass- ningen sker genom att jakttiden är eller den som bestämmer. Genom att reglera jakttidens längd regleras således avskjutningens storlek. B-områden tillkom genom ett riksdagsinitiativ 1987. Som sär- skilda skäl för att få registrera B-område angavs att 1.jakträttshavaren vägrats ansluta marken till angränsande A- område, 2.grannområdet tillstyrker registrering som B-område, 3.en jägare inte utan vidare kan beredas plats i en ny jaktgemen- 4.jakträttshavaren är äldre och inte har deltagit i jaktsamverkan, 5.det saknas praktiska möjligheter att ansluta marken till angrän- sande A-område. Det finns ca 12 700 B-områden med en total areal på 827 000 ha. Där fälldes 2004 ca 2 300 älgar, vilket motsvarar 2,8 älgar per 1 000 ha. På områden som inte registrerats för jakt efter älg får endast älgkalv jagas, K-områden. Jakten är inte begränsad till ett visst antal djur men jakttiden är eller den som bestämmer. På K-områdena fälldes det 14 älgkalvar 2004. Dessa områden registreras inte av . Områden som har en sammanhängande areal av minst 20 ha får av registreras som licensområden för tilldelning av en älgkalv , E-områden. Jakttiden skall vara minst om det inte finns särskilda skäl för . Det finns ca 6 400 E-områden med en areal på knappt 0,6 miljoner ha. Där fälldes 2004 knappt 900 älgkalvar, vilket motsvarar 1,5 älgar per 1 000 ha. Trots bestämmelsen i 33 § jaktlagen om att jakt efter älg bara får ske efter licens av får ett område som har sådan stor- lek och arrondering att det medger vård av en i huvudsak egen älg- stam av registreras som älgskötselområde, Ä-områden. Inom älgskötselområden sker jakten efter älg utan licens. Mark- ägarna och jägarna bestämmer i stället tillsammans själva avskjut- ningens storlek. För älgskötselområden skall det finnas en skötsel- plan. Jakttiden skall vara om det inte finns särskilda skäl för . Det finns närmare 700 Ä-områden med en total areal på närmare 12 miljoner ha. Där fälldes drygt 34 600 älgar 2004, vilket motsvarar 2,8 älgar per 1 000 ha. Minimiarealen för att registrera ett Ä-område torde ligga på ca 3 000 ha i . beslut om registrering av licensområde enligt 33 § jaktlagen får överklagas hos länsrätt. Ansökan om licens för jakt efter älg på A-områden ges in till läns- styrelsen. Som underlag för beslut äger ett samråd rum som administreras av . Förbundet har tillsammans med , och Skogsindustrierna träffat en principöverenskommelse om rikt- linjer för detta samråd. Samrådet lämnar förslag om avskjutningens storlek, tilldelning, avskjutningsprinciper, jakttider, skadeförebyggande åtgärder och biotopvårdsåtgärder. Resultatet av samrådet behandlas först av den viltvårdsnämnd som enligt 46 § jaktförordningen (1987:905) finns vid varje länsstyrelse. Nämnden lämnar en rekommendation till som därefter fattar beslut. Den som ansöker om ny- eller omregistrering av ett licensområde eller av älgskötselområde skall betala en avgift på till läns- styrelsen. För varje vuxen älg som fälls skall en fällavgift betalas till läns- styrelsen. Denna fastställs av . Avgifterna bildar läns- visa älgvårdsfonder. Länsstyrelserna får lämna bidrag ur älgvårds- fonderna till administration av jakten, däribland registerhållning av områden, tilldelning av älgar, viltvård, information och utbildning i jaktfrågor. Har fler älgar fällts än vad som följer av en licens skall en sär- skild avgift betalas till . Avgiften är för vuxen älg och för kalv. Regeringen uppmärksammade i skrivelsen om uppföljning av skogs- politiken (skr. 2003/04:39) problemet med de stora klövviltstam- marna och behovet av att hålla dessa på en acceptabel nivå, såväl från produktions- som naturvårdsynpunkt. I direktiven om utvärde- ring och översyn av skogspolitiken (dir. 2004:70) uppdras åt ut- redaren () att bl.a. granska denna fråga och lämna förslag på åtgärder. Det uppdraget skall redovisas . Behovet av en översyn Som framgår av redovisningen ovan sker älgjakten i fem olika typer av älgjaktsområden. Det nuvarande älgjaktssystemet med A- och B-områden tillkom 1987. Det råder delade meningar om älgstam- mens kvalitet i delar av landet och från främst skogsnäringen har det framförts farhågor för de skogsskador som älgen orsakar. Re- geringen gör mot denna bakgrund bedömningen att det finns skäl att se över älgförvaltningen med syfte att åstadkomma en livskraf- tig älgstam av hög kvalitet i långsiktig balans med betesresurserna. , , , , , , , , , , , SÅGAB, och Såg i Syd har gemensamt utarbetat ett ramförslag till en ny förvaltningsmodell för älg med syfte att få till stånd en populationsekologiskt baserad lokal förvaltning, förenklad administration och enhetliga produk- tionsanpassade jaktregler för en god älgstam i långsiktig balans med betesresurserna (dnr Jo2004/2075). Förslaget innebär kortfattat att nuvarande älgjaktsområden slopas och att i stället delar in länet i älgförvaltningsområden på minst 50 000 ha baserade på älgens rörelser och vandringsbenägen- het. För varje område bildas en samrådsgrupp som utarbetar en för- valtningsplan, grundad på insamlade data om bl.a. älgstammens stor- lek och älgskadesituationen samt fastställer avskjutningsmål. För- slagsställarna har hemställt att ett konkret förslag till reglering ut- arbetas inom ramen för den föreslagna förvaltningsmodellen. Mot bakgrund av vad som har redovisats ovan skall en särskild ut- redare analysera den nuvarande älgförvaltningen. Om utredaren anser att det finns behov av förändringar skall förslag lämnas på en ny förvaltningsmodell. Förslaget skall bygga på en ekosystembaserad lokal förvaltning som skall vara anpassad såväl efter den lokala älgstammens demografiska processer som de lokala ekologiska för- utsättningarna. Jakten skall vara produktionsanpassad med en livs- kraftig älgstam av hög kvalitet i långsiktig balans med betesresur- serna. Utredaren skall analysera hur incitamenten för avskjutning förändras genom förslag till ny förvaltningsmodell och om för- ändrade incitament leder till en samhällsekonomiskt bättre avvägd nivå på avskjutningen. Den rätt som enligt 25 § rennäringslagen (1971:437) tillkommer medlem i sameby att jaga skall beaktas. En enkel, rättssäker och kostnadseffektiv administration skall eftersträvas. Det ramförslag till älgförvaltningsmodell som har redovisats ovan kan utgöra en utgångspunkt för arbetet i den delen. Behovet av kontroll och uppföljning av att uppsatta mål uppnås skall uppmärksammas. Utredaren skall lämna förslag på de författningsändringar som kan motiveras av de förslag som lämnas. Utredningsarbetet skall genomföras med utgångspunkt i tidigare utredningar, det ovan redovisade ramförslaget och efter samråd med , berörda myndigheter, organisationer och andra intressen. Utredaren skall redovisa uppdraget . Tilläggsdirektiv till Utredningen om älgförvaltningen (Jo 2005:06) Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande gav statsrådet en särskild utredare i uppdrag att analysera den nuvarande älgförvaltningen (dir. 2005:142). Utredaren skall enligt direktiven redovisa uppdraget . Utredaren skall slutredovisa uppdraget .