sou · GVB384 · 2008-01-01 00:00:00 — Bland annat så omnämns härvid andra, mer individualiserade, typer av deltagande som demonstrationer, bojkotter eller namninsamlingar. Kommissionen ser en generell trend i detta att utvecklingen går från ett kollektivt till ett mer individuellt engagemang. Rapporter utgivna av SSB tar även de upp denna utveckling [se t.ex. 44]. En annan av Makt- och demokratiutredningens rapporter fram- håller även att ett högt valdeltagande har ett instrumentellt värde (i och med att det försvarar och representerar olika gruppers intressen) och ett expressivt värde – ett värde i sig [38, s. 194]. Många olika reformförslag för att stärka demokratin, och emellanåt även för att höja valdeltagandet, har diskuterats i de norska offentliga dokumenten. När det gäller exempelvis frågan om gemensam eller skild valdag för kommunval och nationella val är de norska utredningarna mycket medvetna om den svenska debatten om motsvarande fråga som bland annat behandlats i SOU 2001:65 (se särskilt kap. 4). Såväl [39] som Valgere, valgordning, valgte (36) diskuterar denna fråga relativt utförligt i form av ett antal olika alternativa ordningar och alterna- tiva utformningar [36, s. Trots att de norska utredningarna vid ett flertal tillfällen konstaterar att en gemensam valdag säker- ligen skulle höja valdeltagandet i lokalvalen rekommenderas inte en sådan [36, s. 170]. Överlag ses en sådan höjning av deltagande som konstgjord och det omtalas att valdeltagande då kan ses som en indikator på det politiska engagemanget hos väljarkåren på samma sätt. Vad detta visar är att ett högt valdeltagande i sig inte nödvändigtvis är det allra viktigaste i den norska debatten. I alla fall inte om det sker med drahjelp av stortingsvalet [36, s. 170]. Något som värderas högre tycks bland annat vara att val hålls oftare och särskilt att inte vissa förstagångsväljare ska behöva vänta till 22- årsåldern innan de får delta i sitt första val. Det finns dock avvikande meningar i den norska debatten. Till exempel påpekar en av Makt- och demokratiutredningens med- lemmar, precis som rapporten och vårval (2001), att den norska valdebatten inför lokalvalen trots allt handlar om nationella politiska frågor samt att den svenska erfarenheten visar att den rikspolitiska debatten inte tycks bidra till mindre intresse eller uppmärksamhet för de lokala frågorna [36, s. 171]. Han framhåller även argumentet att det kommunala sambandet är viktigt: en felles valgdag vil gi velgerne en mulighet til å ut fra en helhetlig politisk vurdering. Den felles valgdagen vil få frem den klare sammenhengen som det er mellom nasjonale og lokale prioriteringer. [36, s. 171]. Precis som i många andra länder förekommer viss diskussion kring förslaget att sänka rösträttsåldern från 18 till . framhålls det som särskilt rimligt att den sänks just i lokala val [36, s. 137]. Diskussioner och förslag kring förstärkt decentralisering i form av större självstyrelse är också något som före- kommer, liksom diskussioner kring hur ansvarsutkrävandet kan göras klarare [39]. Rent praktiska hinder som handikappanpassade vallokaler, möjligheter till elektronisk röstning samt att förlägga valdagen till diskuteras även av exempelvis Lokaldemo- kratikommissionen. Utökad information på hemspråk har även omnämnts [45]. I har totalt sex informanter svarat. Utöver de fyra svaren från vår webbenkät har två telefonintervjuer genomförts. Våra informanter ger inte intrycket av att valdeltagande är flitigt diskuterat i . Möjligen uppmärksammas det i anslutning till själva valen, särskilt om deltagandet har varit ovanligt lågt. Det som främst lyfts fram av de norska informanterna är legiti- mitetsaspekten – att det politiska systemets legitimitet skadas av ett lågt valdeltagande. Tilltron till hela det politiska systemet kan på så sätt skadas. Inte minst ses det som det låga valdeltagande hos förstagångsväljare och yngre i allmänhet som ett stort bekymmer. Om färre röstar i valen riskerar det politiska systemet att bli mer elitistiskt och allt fler att känna sig främmande inför det politiska systemet. Allmänt sett betraktas ett lågt politiskt intresse och politisk apati som skadligt. Utöver väldigt allmänna formuleringar som en levande demokrati och en engagerad befolkning tycks två konsekvenser av högt valdeltagande vara de mest framträdande i den norska debatten: representation och legitimitet. Ett högre valdeltagande bedöms ge ett valresultat som är mer representativt för befolk- ningen som helhet samt stärka tilliten till de demokratiska institu- tionerna och deras legitimitet. En av våra informanter formulerar detta som att valgdeltagelse gir større legitimitet til avgjørel- ser truffet av folkevalgte organer. Ett flertal olika frågor angående valsystemet i har diskuterats . Liksom i många andra länder har en viss diskussion kring frågan om sänkt rösträttsålder från 18 till förts. Tekniska frågor kring rättvis mandatfördelning har även förekommit då vissa har kritiserat betydelsen av arealstorlek vid fördelning av antalet mandat. Enligt våra informanter har även andra regionalpolitiska frågor rörande fördelningen av befogen- heter mellan stat och kommuner samt andra regionala organ diskuterats. Även viss begränsad diskussion om stärkta inslag av preferensröstning tycks ha förekommit. Valen i hålls på vardagar, vanligtvis . Aktiv registrering krävs och väljarna måste före valdagen registrera sig på nytt inför varje val (). Möjligheter till poströstning finns efter ansökan till lokal myndig- het. Många olika typer av försöksverksamheter pågår och har pågått runt om i . Detta innebär att det på vissa ställen i landet är möjligt att rösta via e-post, SMS eller telefon. Exempel på andra lokala försöksverksamheter är att all röstning sker via post. Valen är inte obligatoriska. I föreligger det i särklass mest omfattande skriftliga materialet. Ett stort antal omfångsrika dokument, rapporter och utredningar har producerats bara . Det finns här inte möjlighet eller utrymme att göra hela detta material rättvis eller att genomföra en systematisk redogörelse för dessa dokument. Istället kommer de mest intressanta bitarna lyftas fram och den samlade skriftliga materialmängden karaktäriseras som helhet snarare än att varje enskilt dokument beskrivs. Tre huvudsakliga källor för skriftliga dokument och rapporter har varit till störst användning i . Parliament and ger ut två serier av kortare rapporter: Research Papers och Standard Notes. En del av dessa rör ämnen relaterade till valen. The Inquiry (ibland Commission) å andra sidan är i grunden en politiskt oberoende ideell organisation. Den har dock en sådan central roll och är så pass välkänd i diskussionen att jag valt att inkludera den trots att den saknar officiell status. Den är också känd under namnet Make it an issue (), vilket egentligen är namnet på dess kampanj. Organisationens syfte är att arbeta för demokrati och att undersöka hur politiskt deltagande och engagemang kan ökas i . Den kanske viktigaste källan är dock The Electoral Commission som startades genom ett parlamentsbeslut . Den motsvarar ungefär den svenska , men förutom att administrera och kontrollera valen producerar den även många rapporter kring val och relaterade frågor samt fungerar som ett rådgivande organ åt regeringen. Dessa tre källor har tillsammans producerat rapporter och utredningar kring ett brett spann av frågor som beaktar olika aspekter av valdeltagande. Bland annat finns från The Electoral Commission rapporter om politiskt engagemang bland unga, post- röstning, registreringsproceduren, röstplikt, politiskt engagemang mellan valen samt e-röstning. Rapporterna inkluderar såväl ytterst praktiskt inriktade texter som exempelvis studerar hinder för handikappade att rösta som mer teoretiskt inriktade rapporter om bland annat hur social och politisk exkludering hänger samman. Av parlamentets utredningsavdelning diskuteras utöver några av de redan nämna frågorna exempelvis sänkning av rösträttsåldern och hur modern teknik kan användas för att underlätta demokratiskt deltagande. The Inquiry har utöver detta i sin slutrapport [101] även bidragit med en helhetsöversyn av demokratins tillstånd i och en analys av hur en mängd lokala demokrati- försök har utvecklats och fungerat. En del oro uttrycks över det sjunkande valdeltagandet. Störst oro tycks dock de låga nivåerna bland yngre medborgare framkalla. som många rapporter kommenterar det låga och sjunkande valdeltagandet är en del av dem också snara att påpeka att det politiska intresset och engagemanget som sådant egentligen inte har minskat. På samma sätt uttrycker många rapporter gärna att det låga deltagandet bland ungdomar inte betyder att de är ointresserade av politik, utan att det bara är de traditionella formerna för partipolitiken som framstår som mindre intressanta för de yngre. En del av detta känns säkert igen från den svenska blir dock helhetsintrycket av de skriftliga dokumenten något paradoxalt. Bland annat då en rapport från Electoral Commission framhåller att det sjunkande valdeltagandet främst bör ses som ett tecken på ett sjunkande politiskt engage- mang [72], medan andra rapporter framhåller att det inte finns några tecken på ett generellt minskat engagemang [77]. Samma något paradoxala intryck ges av att en del framhåller att det inte är det politiska intresset som gått ned utan att det låga valdeltagandet bland unga ska ses som ett uttryck för misstro mot den etablerade partipolitiken [53] medan andra visar att det politiska intresset är som lägst just bland de yngsta [59]. Av det generella intrycket är det dock tydligt att det är just det låga deltagande bland yngre väljare som oroar mest. nämns också minoritetsgrupper i samband med ungdomar [t.ex. 58]. I likhet med diskussionen i många andra länder uttrycks oftast inte heller i särskilt tydligt mer bestämt vad som är oroande med det sjunkande valdeltagandet eller vad de förväntade negativa konsekvenserna av denna utveckling är. De flesta konsta- terar kort att det är oroande. I de fall oron specificeras framkom- mer oftast två saker: att legitimiteten för det demokratiska syste- met kan minska [t.ex. 100] och att den politiska jämlikheten minskar och att makten därmed blir mer ojämnt fördelad i samhället [t.ex. 100 och 53]. På den positiva sidan nämns istället i någon enstaka rapport uttryckligen vad som är bra med ett högt valdeltagande: att utslaget blir ett bättre mått på opinionsläget i landet och att valen därmed blir mer representativa [81]. Bland andra värden som kan vara viktigare än ett högt valdel- tagande återfinns ibland själva proceduren, att valen verkligen är fria och rättvisa – att det går rätt till [49]. nämns även själva friheten i det demokratiska systemet som en grundval som inkluderar friheten att inte rösta [81]. Generellt engagemang i samhällsfrågor och politik ses även ibland som mer centralt än just själva valdeltagandet, liksom andra typer av opinionsyttringar genom exempelvis demonstrationer eller enskilda kontakter med lokalpolitiker [77]. Som har antytts har såväl sänkt rösträttsålder till som röstplikt diskuterats i flera av de ovan sammanfattade dokumenten. The Inquiry framlägger i sin slutrapport to the People [101] en mängd reformförslag. Bland annat inkluderar dessa förslag utökat lokalt självstyre, sänkt rösträttsålder till , utökad initiativrätt till beslutande församlingar för enskilda med- borgare, krav på medborgardeliberativa inslag i public service-media och inte minst att överge First-past-the-post-valsystemet. Det sist- nämnda tycks ha debatterats en hel del i . The Inquiry själva väljer dock att inte sätta ned foten när det gäller exakt vilket system de vill se istället. Just det sjunkande valdel- tagandet och känslan i First-past-the-post-system som ofta omtalas att många väljare känner att deras röst var bortkastad och inte räknas om de inte röstat på vinnaren är ett (bland många) argument The Inquiry tar upp som nackdelar med valsystemet. I har vi fått kontakt med tre informanter på två olika dagstidningar. Två av dessa svarade via vår webbenkät och en telefonintervju genomfördes. Det tycks förekomma en viss diskussion kring valdeltagande i , främst i samband med att val har hållits – antingen nationella eller lokala. Till stor del är problemet med lågt valdeltagande att det ses som ett tecken på en generell brist på engagemang hos den brittiska all- mänheten. Men oron för ökade skillnader i politisk representation mellan olika grupper i samhället är även närvarande då valdel- tagandet är lägre bland exempelvis arbetarklass, unga och invandrare. På den positiva sidan framkommer att ett högt valdeltagande tyder på ett allmänt högt politiskt intresse och ett engagemang för den demokratiska processen hos folket och är därmed att betrakta som ett allmänt hälsotecken för en demokrati. Högt valdeltagande ger även regeringen ett starkare mandat samt stärker legitimiteten hos systemet. En anledning till att människor inte deltar i allmänna val som då och då omnämns är att det framstår som att vem som kommer att vinna valet redan är avgjort. Detta ses ibland som en konsekvens av valsystemet med enmansvalkretsar. En del kampanjer för att gå över till ett valsystem med proportionell representation istället har även förekommit. Då ett mer proportionellt valsystem har prövats i har en viss diskussion om detta förts. Att döma av våra informanter tycks ibland diskussionerna kring lågt valdeltagande i haft en tendens att leda i rikt- ning mot andra demokratimodeller än den valdemokratiska modellen för representativa demokratier. Till exempel då i riktning mot större inslag av direktdemokrati eller andra institutionella arrangemang som syftar till att låta medborgarnas åsikter få större genomslag även utanför de allmänna valen, bland annat i form av så kallade citizen juries. Överlag har ett antal olika sätt att underlätta röstning och att göra det praktiskt lättare att delta i valen diskuterats. Detta inkluderar exempelvis utsträckta möjligheter till poströstning eller elektronisk röstning. Att sänka rösträttsåldern till har diskuterats även i . I hålls valen på en vardag. Närmare bestämt efter . I princip alltså mellan 2 och . Valdeltagande är inte obligatoriskt. I övrigt varierar de exakta reglerna och praktikerna mellan olika delstater. Det före- kommer i vissa stater att valdagen är och att anställda har rätt till ledighet för att rösta. Aktiv registrering krävs. Emeller- tid har vissa steg tagits för att underlätta registrering, till exempel den så kallade Motor Voter Act som innebär att regi- strering för att rösta ska finnas när körkort tas eller förnyas. Även vid vissa andra typer av myndighetskontakter ska röstregistrering automatiskt erbjudas. Det ska även vara möjligt att registrera sig via brev och det har gjorts vissa försök med att möjliggöra registrering och röstavgivande . En majoritet av delstaterna tillåter även någon form av poströstning. Frågan om registrering är viktig i . Skillnaden mellan val- deltagande beräknat bland de registrerade och bland de i röstberät- tigad ålder (Voting ) är också ovanligt stor i landet. Även om skillnaden har krympt är valdeltagandet räknat bland befolkningen i röstberättigad ålder fortfarande omkring femton procentenheter lägre än valdeltagandet bland de registre- rade. För 30–var skillnaden dock hela 25–30 procenten- heter. När det gäller skriftliga dokument i har det varit överraskande svårt att finna relevanta utredningar och rapporter. Det finns däremot en uppsjö texter som uteslutande behandlar valdeltagande från ett tekniskt och administrativt perspektiv eller ur rättssäker- hetssynvinkel. Ett flertal viktiga organisationer av olika slag som ägnar sig åt nära angränsande uppgifter har dock påträffats och ett antal dokument och rapporter från dessa har studerats. En relativt viktig organisation tycks till exempel NASS (, ) vara. Även om organisationen verkar sakna formell makt är det en betydelsefull sammanslutning av högre tjänstemän inom varje delstat. De ansvarar bland annat för att administrera valen och bistå med råd, samordning och andra tjänster i samband med detta. Formellt sett är det en sorts ideell förening som är professional and non-partisan. Även EAC (The U.S. Election Assistance Commission, ) som bildades genom Help to Vote Act är av visst intresse i detta sammanhang. EAC ska fungera som en informationscentral och en resurs för information och granskning av procedurer som rör administrationen av federala val. Arbetet består exempelvis av att ta fram guider och råd för hur administra- tionen av val bör gå till samt andra administrativa uppgifter. Government Accountability Office, ) är ett obereonde organ som har producerat vissa texter rörande valen. Dess uppgifter är att kontrollera den federala nivån när det gäller exempelvis ekonomins skötsel och att de verkställande organen sköter sitt jobb i övrigt. Amerikanska för val (/crt/voting/) tillhandahåller också en del informa- tion om relevanta frågor. Emellertid är denna information uteslutande fokuserad på att informera om till exempel gällande lagstiftning och rättigheter. Även CRS () har skrivit en del rapporter om val och valsystemet, det mesta fokuserar emellertid på annat än valdeltagande, till exempel hur systemet med elektorer fungerar. Inte heller den amerikanska motsvarigheten till vår svenska val- myndighet – FEC:s (, ) har producerat dokument eller rapporter som berör vårt egentliga intresseområde: valdeltagande och synen på och värdet av detta. FEC:s uppdrag sedan den bildades består i att administrera, övervaka och upprätthålla den federala valkampanjslagen som styr finansieringen av federala val. Kommissionen består av sex med- lemmar som utses av presidenten och godkänns av senaten. En rapport av NASS [114] ger en synnerligen dyster bild av läget när det gäller ungdomar. Bland annat visas på under- sökningar som gett för handen att färre än en av fem 18–24 åringar röstade 1998 och att i samma åldergrupp röstade 2000 trots det jämna och högprofilerade valet [114]. Förklaringar till det särskilt låga deltagandet bland ungdomar som tas upp av NASS [114] inkluderar bland annat att ungdomar känner sig ignorerade av politiker, att de känner att deras röster inte spelar någon roll samt att de saknar både intresse och informa- tion för att rösta. NASS [114] tar upp att det är önskvärt att medborgarskapet ses som en möjlighet till engagemang generellt. Detta är dock inte ett alternativ till valdeltagande, utan snarare ett mer generaliserat värde som framförs. Det konstateras i samma rapport att traditionella åtgärder inte verkar bita på ungdomsgruppen för att höja intresset och valdelta- gandet, men några specifika nya åtgärder föreslås inte. Det som diskuteras i många dokument och rapporter är istället hur registre- ringsproceduren skulle kunna förenklas och hur medborgarnas rätt att få rösta om de vill – utan att hindras eller diskrimineras – kan säkerställas. I har totalt tre informanter deltagit i studien, samtliga genom att besvara vår webbenkät. Våra informanter framför att det före- kommer ett visst mått av diskussion kring valdeltagande, både i anslutning till val och . Särskilt kan detta hända då en del kandidater beroende på omständigheterna (demografiska bland annat) har som en central del i sin valstrategi att öka val- deltagandet då de upplever sig tjäna röster och få en konkurrens- fördel av högre deltagande. En diskussion som förekommit handlar också om huruvida val- deltagandet verkligen är sjunkande då olika mätmetoder och defi- nitioner ger delvis olika resultat. Det handlar bland annat om att ta fram mer exakta siffror på inte bara storleken av befolkningen i röstberättigad ålder, utan på den faktiskt röstberättigade befolk- ningens storlek (dvs. med bland annat icke-medborgare och vissa dömda brottslingar borträknade, för mer information om detta, se The , ). De främsta problemen med lågt valdeltagande tycks enligt våra informanter vara att det utrycker politisk apati eller politiskt desillusionerade medborgare. Att minoritetsgrupper och unga inte röstar i lika stor utsträckning omnämns även ibland, vilket betraktas som problematiskt då vinnaren av ett val därför inte nöd- vändigtvis representerar en verklig majoritet av folket. Vad som egentligen är värdefullt med valdeltagande verkar inte vara något som tas upp i den offentliga diskussionen i någon större utsträckning, detta tycks istället vara en diskussion förbehållen specialister, eller som en av våra informanter i uttrycker det: experts and academics consider it, but the ordinary person probably not too much. Värden som ändå nämns av våra informanter är allmänna värden som att hela befolkningen ska tas hänsyn till och spela en roll för landets politiska välbefinnande och att alla ska inkluderas i den demokratiska processen. En informant framhåller också att andra värden som förekommer och ibland kan ses som viktigare än ett högt valdeltagande är att valproceduren i sig är rättvis och korrekt genomförd: That everyone who wants to vote can, and that their vote is counted properly. Rapportens första avsnitt rörande valdeltagandenivåer i olika länder samt aktuella trender i valdeltagande visade att valdel- tagandet i flertalet länder är sjunkande, åtminstone sett över . Tendensen är något mindre tydlig om vi endast ser till de senaste valen och i många västländer till och med stigande. I ett längre perspektiv är bilden dock relativt tydlig: valdeltagande har minskat. Denna slutsats gäller i alla de tre typer av val denna rapport behandlar. Dock bör denna bild nyanseras något då det står klart av genomgången i rapportens första del att bilden av det sjunkande valdeltagandet är förenklad. Det är tydligt att det finns stora skillnader mellan olika länder såväl som mellan olika tidpunkter och mellan olika typer av val. Det högsta valdeltagande som åter- finns i vårt urval är rekord- nivå på i de nationella parlamentsvalen 1996 medan det lägsta observerade deltagandet är i landets första val till 2004. Således ett avstånd på . Runt om i och finns alltså en mycket stor spännvidd i valdeltagande. Den stora spridningen mellan olika länder är även ett mönster som återkommer i alla de tre typer av allmänna val som undersöks i föreliggande rapport: europaparlamentsval, nationella parlaments- val och lokalval. När det gäller valdeltagandet i valen till Europa- parlamentet är det inte alla länder som uppvisar ett lika lågt deltagande. Exempelvis deltar av de röstberät- tigade i , i och i röstpliktsländerna och . Även i lokalvalen finns stora skillnader mellan länder där deltagandet i mestadels har legat , i numera och i mestadels mellan . Som framgick av figur 1 i rapportens första del gäller den tidigare nämnda stora spridningen mellan länder även i de nationella parlamentsvalen. har exempelvis länder med ett relativt sett lågt valdeltagande som och legat på mellan medan länder i mellanskiktet som exempelvis , och legat mellan och länder med ett jämförelsevis högt deltagande som , och alla legat . Även när det gäller utvecklingstendenserna finns stora skillnader mellan länderna i alla tre typerna av val. I europaparla- mentsvalen finner vi ett tydligt och stegvis sjunkande valdeltagande i till exempel , och medan både och uppvisar en deltagandenivå . I de nationella valen finns i flertalet länder en neråt- gående trend. Även här finns dock stora skillnader. I och är den neråtgående tendensen endast relativt svag medan bland annat och har erfarit ett något starkare minskat deltagande. Bland de länder där den neråtgående trenden i valdeltagande varit snabbast finner vi istället flera av de demokratiserade länderna i och som exempelvis , , och samt . En del västeuropeiska länder som , , , och har emellertid sett en lika stor minskning av valdeltagandet, men utspridd över . Det är även tydligt att trenden, åtminstone på kort sikt, nu har vänt i stora delar av de etablerade västeuropeiska demokratierna.