sou · GVB398 · 2008-01-01 00:00:00 — Inom ramen för dessa lärartjänster skulle olika typer av verksamhet kunna rymmas som också skulle kunna växla över tiden. Generellt sett skulle dock professorerna ha mer forskning och adjunkterna mer undervisning. Ett av förslag hade dock mött motstånd hos remissinstanserna: förslaget att avskaffa forskarassistenterna. I propositionen menade statsrådet att dessa tjänster var väsentliga för rekryteringen och den vetenskapliga verksamheten. Personer på dessa tjänster skulle förordnas med en möjlighet att omförordnas en gång. Tjänsterna kunde därmed sammanlagt inne- has i maximalt . I propositionen ville regeringen även i möjli- gaste mån undvika en ordning som lockar nyblivna doktorer att i väntan på en tjänst hålla sig kvar vid högskoleenheten år med hjälp av timarvoderad undervisning eller korttidsförordnan- den. Också detta skulle tjänsterna som forskarassistent råda bot på. Propositionen öppnade dessutom upp för en tidsbegränsad anställning som lektor på maximalt . Dessa tjänster kunde inrättas inom ramen för externa medel från främst sektorsorgan. 4TP PT Prop. 1984/85:57. Därefter kunde det beslutas om att denna anställning skulle övergå till en tillsvidareanställning utan att den utannonserades. reform tillkallades en ny utredning inom området. I direktivet uppdrogs bl.a. att föreslå en ny tjänste- organisation för högskolans lärare.TPF5FPT I denna skulle utbildning och forskning vara mera likställda och de pedagogiska meriterna skulle ges större tyngd. Andra ambitioner med uppdraget var att finna system för befordran av kompetenta lärare, förenkla tillsättnings- förfarandet och främja jämställdhet mellan kvinnor och män. I sitt betänkandet Lärare för högskola i utvecklingTPF6FPT framförde utredningen att varje högskola själv borde få bedöma sitt behov av lärarkompetens, anställa lärare och fördela uppgifter mellan dem. ansåg utredningen att högskolorna som arbetsgivare måste ta ett mera uttalat ansvar för sina lärare och deras kompe- tensutveckling. Statsmakterna borde dock även i fortsättningen definiera befattningar, som svarar mot olika kompetensnivåer. , som denna utredning kom att kallas, menade att genom att lägga fast gemensamma spelregler och syn- liggöra nationella karriärvägar gav en sådan ordning stöd för både de enskildas och högskolornas planering. Utredningen konstate- rade att insatser i fråga om att leda och utveckla verksamhet och att samverka med samhällslivet utanför högskolan hade fått ökad betydelse i lärarrollen, och att det därmed var väsentligt att kom- petens förvärvad i arbetslivet utanför högskolan [blev] en själv- ständig rekryteringsgrund.TPF7FPT Utredningen föreslog fem huvudkategorier av lärare: högskole- adjunkt, biträdande högskolelektor, högskolelektor, biträdande professor och professor. Enligt utredningen borde det inte per automatik finnas någon formell koppling mellan befattning och arbetsuppgifter. Syftet med befattningen som biträdande hög- skolelektor skulle vara att ge den nyblivna doktorn – dvs. den som avlagt doktorsexamen högst fyra, eller vid särskilda skäl högst sex, år tidigare – möjlighet till fortsatt vetenskaplig och pedagogisk meritering. Denna befattning föreslogs ersätta forskarassistent- 5TP PT Dir. 1996:3. 6TP PT SOU 1996:166. 7TP PT Ibid., s. 68. Betänkandet menade att en ny befattning som biträdande professor skulle erbjuda den effektivaste vägen att på kort sikt uppnå ett ökat antal tjänster på professorsnivå, vilket enligt direkti- vet var en politiskt uttalad ambition. Utredningen ansåg vidare att det särskilda anställningsskydd som professorer åtnjöt borde beva- ras. menade att en högskoleadjunkt, som gjort särskilt förtjänstfulla pedagogiska eller andra insatser, borde, om det var till nytta för verksamheten, befordras till högskolelek- tor och en högskolelektor borde, under motsvarande förutsätt- ningar, kunna befordras till biträdande professor. Utredningen menade att högskolorna skulle ges i uppdrag att ställa upp rekryte- ringsmål samt en tillsättningsordning. Båda dokumenten borde fastställas av högskolestyrelsen. Rekryteringsmålen skulle bygga på de mål som regeringen fastställt. Därutöver föreslogs att högskolan skulle kunna lägga fast egna mål avseende t.ex. främjandet av jäm- ställdhet eller rörlighet. Tillsättningsordningen borde – med utgångspunkt i grund- läggande föreskrifter i högskoleförordningen – reglera ordningen för rekrytering till olika lärarbefattningar vid högskolan utifrån en uppställd profil och definierade bedömningsgrunder. Berört hög- skoleorgan skulle därmed, enligt utredningen, ha frihet att skaffa sig det underlag som behövdes i de former som ansågs som lämp- liga. Dock borde i fråga om befattningar som professor och biträ- dande professor den vetenskapliga eller konstnärliga skickligheten alltid bedömas av två, eller om särskilda skäl förelåg, tre sakkun- niga. Förslagsställande organ skulle alltid, innan en sammanvägning gjordes med hänsyn till den uppställda profilen, redovisa en bedömning enligt var och en av bedömningsgrunderna. Detta organ skulle enligt förslagen i utredningen vara fakultetsnämnden. Utredningen menade därmed att det inte behövdes några centrala föreskrifter om tjänsteförslagsnämnder. Rätten att överklaga beslut om lärartillsättning såg utredningen som viktig, som den kunde leda till ett problematiskt merarbete och fördröjningar. Utredningen menade att beslut om lärartillsättning borde kunna överklagas endast efter prövningstill- stånd av (). Sådant till- stånd skulle ges, om nämnden bedömde att det kunde finnas saklig grund för att ändra beslutet, om ett allvarligt formellt fel hade begåtts eller om nämnden fann ärendet vara av principiell betydelse. 4.1.4Högskolans ledning, lärare och organisation Regeringen föreslog i den efterföljande propositionen Högskolans ledning, lärare och organisationTPF8FPT nya regler för läraranställningar och befordran. Regeringen påvisade främst två skäl till sina ändringar. Dels hade utländska bedömare som utvärderat den svenska forsk- ningen påpekat de negativa effekterna av det svenska systemet som enligt deras mening i realiteten hade två karriärvägar – en forsk- ningsinriktad med professur som slutmål och en undervisningsin- riktad med mycket begränsade möjligheter till forskning. Dels var av samtliga tillsvidareanställda lärare pro- fessorer. Detta menade regeringen medförde risker för att mång- falden och förnyelsen av forskningen inte utvecklades i önskvärd utsträckning. Regeringens utgångspunkt i propositionen var att det borde skapas en enda karriärväg där arbetsuppgifterna på alla nivåer inne- höll både forskning och utbildning och där det skedde successiva prövningar av lärarens/forskarens kompetens. Regeringen genom- förde därmed ändringar i högskoleförordningen som innebar att en tillsvidareanställd lektor, som efter prövning konstaterats ha behö- righet som professor, skulle anställas som professor. En liknande ändring genomfördes för adjunkter som efter prövning kunde befordras till lektor. Regeringen ansåg också i propositionen att högskolans särart inte krävde så många undantag som då var fallet från de allmänna reglerna om tidsbegränsad anställning i lagen om anställningsskydd och i anställningsförordningen. I princip borde de regler som gäller för den övriga arbetsmarknaden också kunna tillämpas inom hög- skolan. Om ett långvarigt behov av lärare inom ett ämnesområde kunde förutses, var det enligt regeringens mening rimligt att fler lärare tillsvidareanställdes. Detta medförde att vissa av de särskilda reglerna om tidsbegränsad anställning för lärare i högskolan avskaffades, exempelvis de rörande nordisk respektive utländsk lektor. Trots ovanstående resonemang genomfördes dock även ändringar i högskoleförordningen som möjliggjorde anställning av professor som gästlärare för av högst , s.k. gästprofes- sor. Syftet med detta förslag var att skapa utrymme för lärosätena att tillfälligt knyta till sig personer med speciell kompetens. Möj- ligheten att adjungera vidgades även, utifrån utredningens förslag, till att inte bara gälla professorer utan även lektorer och adjunkter. 8TP PT Prop. 1996/97:141. Regeringens bedömning, som utgick från utredningens resone- mang, var att det ankom på varje högskola att fördela arbetsupp- gifter mellan sina lärare i ett flerårsperspektiv. Samtliga lärare borde enligt regeringen medverka i grundutbildningen och varje lärare med doktorsexamen, eller motsvarande kompetens, borde med- verka i forskningen. Utgångspunkten var att varje högskola skulle skapa en jämnare fördelning av arbetsuppgifter inom grundutbild- ning respektive forskning och forskarutbildning mellan olika kate- gorier av lärare. Professorernas särskilda anställningstrygghet, som ersatt den som följde av fullmaktsanställningarna, kom även att avskaffas. Regeringen menade att ett uthålligt och intensifierat jämställd- hetsarbete inom högskolans alla nivåer successivt borde leda till en höjning av andelen kvinnor inom alla lärarkategorier. Utifrån regeringens förslag infördes rekryteringsmål för andelen professo- rer av underrepresenterat kön. Den första treårsperioden för dessa mål var 1997–1999. Regeringen gjorde bedömningen att andelen kvinnor bland det totala antalet professorer i landet kunde öka från till . Andelen kvinnliga professorer kunde därmed, enligt regeringens förhoppningar och planer, tredubblas . Utifrån regeringens åsikter i propositionen, baserade på utred- ningens förslag, genomfördes ett antal förändringar av anställ- ningsförfarandet som alltjämt gäller. De innebar bl.a. följande: hade att fastställa en anställningsordning. Innan ett anställningsförfarande inleddes, skulle högskolan besluta om en anställningsprofil. Av denna profil borde framgå ämnesom- rådet samt behörighets- och bedömningsgrunder. Utöver tidigare bedömningsgrunder infördes även annan yrkesskicklighet, skick- lighet avseende ledning respektive utveckling av högskolans verk- samhet samt förmåga att i övrigt samverka med samhällslivet utanför högskolan. Information om alla lediga läraranställningar skulle ledigkungöras och spridas genom annonsering. Föreskrif- terna om tjänsteförslagsnämnder togs bort. Det blev därmed upp till fakultetsnämnderna att inrätta de organ som ansågs lämpliga. Regeringen ansåg att de långa handläggningstiderna i överkla- gandeärenden om anställning utgjorde ett stort problem inom hög- skolan. Det var därför angeläget att de kortades. Regeringen ansåg dock inte att utredningens förslag om ett system med prövnings- tillstånd till ÖNH kunde införas. 4.1.5Senare utredningar och propositioner tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att kartlägga och analysera den pedagogiska utvecklingen och det pedagogiska förnyelsearbetet inom den högre utbildningen. Betän- kandet Nya villkor för lärandet i den högre utbildningenTPF9FPT lämnades till regeringen . I propositionen Den öppna högskolanTPF10FPT framförde regeringen förslag, utifrån utredningens betänkande, som bl.a. ledde till att det infördes krav på högskole- pedagogisk utbildning eller motsvarande kunskaper för tillsvidare- anställning som lektor och adjunkt. Som en följd av detta kan en lärare visstidsanställas under högst i avvaktan på att hon eller han genomgår erforderlig högskolepedagogisk utbildning. Så snart så har skett, och behörighetskravet därmed är uppfyllt, ska den tidsbegränsade anställningen på begäran övergå i en tillsvidare- anställning. Den parlamentariska kommittén för översyn av den svenska forskningspolitiken (Forskning 2000) menade i sitt betänkande ForskningspolitikTPF11FPT att det saknades en bra form för den första anställningen av lärare vid universitet och högskolor och föreslog att en tidsbegränsad anställning som biträdande lektor infördes för nyblivna doktorer. Remissinstanserna hade splittrade åsikter om förslaget. I propositionen Vissa forskningsfrågorTPF12FPT delade regeringen kommitténs syn på behovet av en tidsbegränsad anställning för nydisputerade. Regeringen gjorde bedömningen att anställning som forskarassistent i stor utsträckning uppfyllde den funktionen. Regeringen ansåg dock att behovet av en postdoktoral anställning och dess eventuella utformning borde utredas ytterligare och gav därför ett sådant uppdrag. Detta uppdrag redovi- sades i rapporten om en ny anställningsform i högskolan och en ny ordning för befordran för anställning till lektor.TPF13FPT I presenterades en ny tvåårig post- doktoral anställningsform kallad doktor. Enligt rapportens huvudförslag behövdes emellertid ingen ytterligare anställnings- form för nyutexaminerade doktorer. Utredningen menade att en postdoktoral anställningsform inte skulle främja rekryteringen till fasta anställningar som lärare i högskolan. 9TP PT SOU 2001:13. 10TP PT Prop. 2001/02:15. 11TP PT SOU 1998:128. 12TP PT Prop. 1998/99:94. 13TP PT Dnr. U2000/1814/UH. portens huvudförslag var i stället att forskarassistenttjänsten fick en ny beteckning som biträdande lektor och gavs en något modifie- rad utformning. Det föreslogs vidare att en biträdande lektor skulle kunna befordras till lektor med anställning tills vidare om lärosätet bedömde att personen i fråga uppfyllde behörighetskraven för anställning som lektor och att behov av befordran förelåg inom det lärosäte där den biträdande lektorn var anställd. Rapporten såg det som rimligt att mellan 25 – av en kull examinerade doktorer skall kunna anställas nästan direkt efter examen. Detta innebar att det krävdes ett tillskott på cirka 400 biträdande lektorer av . Kostnaderna för detta beräknades till . Utifrån förslagen i den forskningspolitiska propositionen Forskning och förnyelseTPF14FPT beslutades att lärosätena skulle kunna i en försöksverksamhet anställa biträdande lektor under längst , där anställningen efter prövning kan övergå i en tillsvidareanställning som lektor. Försöksverksamheten sträcker sig . Regeringens bedömning var i denna proposition att antalet forskar- assistenter och biträdande lektorer borde öka. Regeringen menade också att anställningar vid annat lärosäte än det vid vilket personen disputerat borde öka, såväl som utbytet av personal mellan akade- min och övriga arbetslivet. Några konkreta åtgärder för att uppnå det senare vidtogs dock inte. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att utvärdera forskarutbildningen och perioden efter doktorsexa- men. I betänkandet En ny doktorsutbildning presenterades förslag på en ny tvåårig anställningsform för nydisputerade – anställning som doktor.TPF15FPT Utredningen konstaterade att forskarassistent inte längre fyllde funktionen som direkt rekryteringsväg för nydispute- rade. Eftersom det redan skett en utveckling mot kortare post- doktorala anställningar menade utredningen att det vore att föredra om en sådan form fanns reglerad, i stället för olika lokala kon- struktioner som är svåra att överblicka för den enskilde. I den forskningspolitiska propositionen 2004 Forskning för ett bättre livTPF16FPT menade regeringen att det var nödvändigt att skapa förutsättningar och villkor så att en forskarkarriär upplevs som attraktiv av unga kvinnor och män, för att därmed kunna säkra den framtida forskningen. Regeringens bedömning var att lärosätena 14TP PT Prop. 2000/01:3. 15TP PT SOU 2004:27. 16TP PT Prop. 2004/05:80. bör utveckla en långsiktig planering och strategier för kompetens- försörjning och en balanserad karriärstruktur. Regeringen menade att förstärkningen av lärosätenas anslag för forskning och forskar- utbildning på –2008 borde bidra till att bl.a. öka antalet forskarassistenter och biträ- dande lektorer. För att öka antalet meriteringsanställningar ytterli- gare anslog regeringen även till , för arbetsliv och soci- alvetenskap (FAS), för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas) och Verket för innovationssystem (). Med början blev det möjligt att följa utvecklingen av per- sonalen vid universitet och högskolor med hjälp av SCBs register. har emellertid flera ändringar gjorts som emel- lanåt gör direkta jämförelser besvärliga. Exempel är insamlingstid- punkt, vilka lärosäten som ingår och använda gruppindelningar. För perioden fram omfattar statistiken statliga lärosäten inklusive stiftelsehögskolorna och . Vårdhögskolorna kom successivt med i statistiken framför allt . är uppgifterna heltäckande och omfattar såväl statliga lärosäten som enskilda utbildningsanordnare. Från denna tidpunkt finns det också uppgifter om den undervisande och forskande per- sonalens fördelning på olika ämnesområden. I detta avsnitt presenteras allmän statistik som är relevant för utredningen. Siffrorna är primärt hämtade från SCB och Högsko- leverkets statistik.TPF17FPT 4.2.1En titt i backspegeln Det ökade studentantalet efter medförde ett behov av fler lärare vid universitet och högskolor. inrätta- des därför tjänster som universitetslektor för att ta hand om under- 17TP PT Om inget annat anges är SCB (2006): Universitet och högskolor, Personal vid universitet och högskolor 2006, UF 23 , årsrapporter samt NU-databas källorna till angivna uppgifter. visningen inom grundutbildningen.TPF18FPT Professorerna kom därmed att alltmer syssla med forskning och handledning inom forskarut- bildningen och en uppdelning av de olika lärarnas arbetsuppgifter blev alltmer tydlig. ökade det totala antalet anställda vid landets lärosäten med endast 1 000 heltidsper- soner. Det är dock värt att notera att ökade den undervi- sande och forskande personalen med omkring 2 500 personer, medan den administrativa och tekniska personalen minskade med 1 500 personer. Denna omfördelning resulterade i att andelen lärare och forskare av den totala personalen ökade från år . skedde en kraftig expansion inom framför allt grundutbildningen och personalstyrkan ökade med över 10 000 heltidspersoner – 7 000 lärare och forskare och drygt 3 000 administrativ och teknisk personal. Utvecklingen har med- fört att cirka hälften av den totala personalen (exklusive anställda forskarstuderande) nu utgörs av lärare och forskare. –2005 har antalet anställda ökat med 24 400 personer. Omräknat till heltidsekvivalenter har ökningen varit 21 200 personer, vilket motsvarar . Den största ökningen av antalet anställda skedde , medan ökningen av antalet anställda omräknade till heltidsekviva- lenter var störst . Antalet anställda fors- karstuderande har också stigit kraftigt och utgör därmed en relativt stor del av den procentuella ökningen av personalen vid universitet och högskolor.TPF19FPT 4.2.2Personal vid universitet och högskolor uppgick antalet anställda vid landets universitet och högskolor till 63 600 personer. Omräknat till heltidsekvivalenter motsvarar detta 50 500. Flest heltidsekvivalenter finns i tjänsteka- tegorin administrativ personal, medan den minsta gruppen utgörs av de drygt 400 årsarbetskrafterna i kategorin gäst- och timlärare. Av samtliga anställda omräknade till heltidsekvivalenter finns vid de 10 största lärosätena. Efter att universitetens och högskolornas personal först minskat 18TP PT Prop. 1958:104 angående vissa åtgärder för upprustning av universitet och högskolor. 19TP PT Den statistiska bearbetningen i detta avsnitt är hämtat från (2006): Högre utbildning och forskning 1945–2005 – en översikt, Rapport 2006:3 R. ökade antalet igen med drygt 2 000 personer . Som går att utläsa av Figur 4.1 har det skett en nedgång i gruppen adjunkter. finns det därmed något fler lekto- rer än adjunkter. Även den fortsatta nedgången för forskarassi- stenter är värd att lägga märke till, så också professorernas fortsatta frammarsch. Figur 4.1 Antal forskande och undervisande heltidspersoner (exklusive anställda forskarstuderande). har antalet professorer, lektorer och adjunkter stigit kontinuerligt. har adjunkter utgjort den enskilt största gruppen bland undervisande och forskande personal fram till och med då antalet lekto- rer var något större. Ökningen av adjunkter beror till stor del på införlivandet av vårdhögskolorna i de statliga lärosätena. Antalet professorer har fördubblats. En stor del av ökningen beror på den reform som gör det möjligt att befordra behöriga lektorer till professorer. Andelen av den forskande och undervi- sande personalen som har doktorsexamen har ökat kontinuerligt . I gruppen professorer, forskarassistenter, lektorer, adjunkter, gäst- och timlärare samt annan forskande och undervi- sande personal är forskarutbildade. Det fanns totalt 1 100 adjungerade lärare anställda vid universi- tet och högskolor . De adjungerade lärarna motsvarar där- med av samtliga anställda inom högskolan, och av den forskande och undervisande personalen. De utgör dock inte en lika stor andel omräknat till heltidsekviva- lenter eftersom de är anställda på deltid. Två tredjedelar av samtliga adjungerade lärare får hela sin lön från en s.k. huvudarbetsgivare, dvs. en annan arbetsgivare än det lärosäte där de är adjungerade. En tredjedel av högskolans personal är eller äldre. Persona- len i dessa åldersgrupper domineras av administrativ personal, pro- fessorer, adjunkter och lektorer. Åldersgruppen blir allt större vid lärosätena och den undervisande och forskande perso- nalen inom åldersgruppen har ökat markant . Denna åldersgrupp utgör av all undervi- sande och forskande personal. Den undervisande och forskande per- sonal som är har minskat. Den postdoktorala perioden utgörs av efter en per- sons forskarutbildning. Vad som exakt avses är inte entydigt klar- lagt. Då en person i huvudsak endast kan få forskarassistentanställ- ning inom loppet av efter disputation har just efter en avslutad forskarutbildning emellertid allmänt kommit att uppfattas som den postdoktorala perioden. Som visats i avsnitt 4.1 har den postdoktorala perioden diskuterats och pekats ut som en viktig men problematisk tid. Trots detta har få studier försökt mer systematiskt kartlägga perioden, närmare ana- lysera problemen och komma med konkreta förslag till åtgärder. I avsnitt 5.3 återkommer utredningen till den postdoktorala perioden och lämnar bedömningar och förslag på åtgärder. Då utredningen önskade sig en klarare bild över vad personer gör beställdes data från SCB. Den utvalda populationen bestod av alla de som avlade en doktors- examen i /1999, vilket var totalt 1985 individer eller 700 kvinnor och 1 285 män. Materialet visar år , , vad dessa närmare 2 000 personer har gjort och hur de varit anställda. Datamaterialet har inte varit individbaserat och möjliggjorde därmed ingen inblick i hur dessa personer förflyttat sig mellan olika yrkesgrupper eller verksamhetsområden. ningen lämnade detta statistiska material till av utbildning och forskning () för sammanställning och analys. Viss bearbetning har också gjorts av och delgivits genom utredningen. Rapporten ingår i betänkan- det som bilaga 6 Den postdoktorala perioden för doktorsexaminerade /99. I Figur 4.2 nedan visas en översiktlig sammanställning av det bearbetade materialet uppdelat på ämnesområde och sysselsättning. Det finns en grupp bland de examinerade doktorerna som inte finns med i högskoleregistret eller sysselsättningsregistret – Ej i register. De är inte arbetslösa då det är en kategori som finns i sys- selsättningsregistret och därmed redovisas i datamaterialet. I prin- cip ser rapporten två alternativa förklaringar till denna frånvaro; de kan ha avlidit eller de kan befinna sig utomlands. Rapporten utgår från att majoriteten av dessa personer befinner sig på en postdokto- ral vistelse vid ett lärosäte utomlands, något som dock inte kan hållas för säkert (se vidare avsnitt 5.3.2). En annan förklaring är att utlandsfödda forskarstudenter efter examen återvänt till hemlandet. Figur 4.2 Andelen av doktorsexaminerade /1999 som är: på samma högskola, på annan högskola, sysselsatta utanför hög- skolan, ej sysselsatta och ej i register, dvs. återfinns varken i högskoleregistret eller i sysselsättningsregistret