sou · GWB398 · 2008-10-29 00:00:00 — I sitt arbete har kommittén upplevt ett stort intresse hos samtliga berörda myndigheter när det gäller att utveckla nya metoder och sätt att arbeta i rekryteringsfrågan. Det kan emellertid konstateras att arbetet bedrivs på många fronter och att goda idéer och uppslag inte alltid får det genomslag som de förtjänar. Det framstår därför som tydligt att oavsett vilken myndighet som ska ansvara för rekryteringsverksamheten, så är det av yttersta vikt att ansvaret är samlat under en huvudman. Hur arbetet sedan fördelas vad gäller sakfrågor ligger på den ansvariga myndigheten. Genom ett tydligt huvudmannaskap undviks att viktiga uppgifter lämnas utan åtgärd. Den kompetens som finns inom bör tas till vara oavsett vilken myndighet som tilldelas ett huvudmanna- skap. Den huvudansvariga myndighetens informations- och rekryteringsverksamhet ska i enlighet med de slutsatser som har dragits av förvaltningskommitté i dess delbetänkande Opinionsbildande verksamhet och små myndigheter (SOU 2007:107) bedrivas sakligt. Kommittén kommer i det fortsatta arbetet att samverka med bland andra , Försvarsmakten och Försvarshögskolan i utformningen av ett förslag till ansvarig myndighet för rekrytering. En frivillig militär grundutbildning 7.3.3Korta ledtider, flera utbildningsstarttillfällen För att undvika långa ledtider bör det framtida rekryteringssystemet vara utformat på ett sätt som gör det möjligt att påbörja grundutbildning kort efter intresseanmälan och erforderlig urvalsprocedur. Detta förutsätter att den försvarsmaktsgemensamma grundutbildningen ges och att snabba beslut kan tas om vilka som ska erbjudas denna utbildning. 7.3.4Marknadsförings-, urvals- och värdegrundsaspekter De grundläggande principerna för den framtida rekryteringsprocessen bör i största möjliga mån styras av Försvarsmaktens behov utan att rättssäkerheten, samhällets grundläggande värderingar eller kostnadseffektiviteten äventyras. Ur Försvarsmaktens perspektiv, krävs flera moment innan en person kan anställas framgångsrikt. Dessa kan bestå av en kartläggning av vilka potentiella medarbetare som finns tillgängliga. Kartläggningen bör omfatta breda grupper och inte enbart specifika åldersklasser. Kunskap krävs också om vilka intressen och kvalifikationer dessa personer har samt om vilket det bästa sättet att nå ut till dessa individer är. De marknadsföringsinsatser som vidtas måste, i likhet med andra länders, vara ändamålsenliga och anpassade efter ett ständigt föränderligt samhällsklimat, något som är nödvändigt för att klara av konkurrensen om de mest kvalificerade och lämpade individerna på arbetsmarknaden. Försvarsmakten bör även ha en god bild av vilka grundläggande krav som kan ställas på en framtida anställd för att hon eller han ska kunna tillgodogöra sig såväl den grundläggande utbildningen som fortsatta utbildningsmoment. Ett naturligt sätt att nå ut till blivande medarbetare, både yngre vuxna och andra åldersgrupper, är att ta till vara på det stora intresset för engagemang i olika frivilliga försvarsorganisationer. Efter att, exempelvis genom marknadsföring, ha skapat ett intresse för en anställning inom Försvarsmakten, måste test och urval ske. Till en början bör urvalet inte ske till specifika tjänster utan till den Försvarsmaktsgemensamma grundutbildningen omfattande . Genom detta, menar kommittén, minskas den bristande effektiviteten i dagens urvalssystem (se avsnitt 5.2.2). En frivillig militär grundutbildning I detta sammanhang är det naturligtvis självklart att ingen ska diskrimineras på grund av kön, etnisk tillhörighet, ålder, sexuell läggning, hudfärg, tjänstegrad eller religiös övertygelse. Trovärdigheten i ett frivilligsystem är delvis avhängigt av att de anställda inom Försvarsmakten speglar samhället i stort. En av målsättningarna bör därför i synnerhet vara att dels avsevärt öka andelen kvinnor, dels exempelvis svenskar med invandrarbakgrund. Kulturella färdigheter, språkliga kunskaper med mera är positiva egenskaper till gagn för en internationellt aktiv Försvarsmakt. Rekryteringsprocessen tar inte slut i och med en påbörjad anställning inom Försvarsmakten. Som erfarenheter från andra länder visar, bör Försvarsmakten efter avslutad anställning aktivt arbeta för att underlätta soldatens övergång till den civila arbetsmarknaden. En lyckad rekrytering kan inte anses avslutad förrän en nöjd person lämnar Försvarsmakten. Särskilt yttrande av () Vi socialdemokrater har varit pådrivande i förändringen av det svenska försvaret från gårdagens förrådsställda invasionsförsvar mot ett modernt, effektivt och folkligt förankrat försvar som skall kunna möta dagens och morgondagens hot. Detta förändringsarbete pågår fortfarande och innebär också en rad utmaningar vad gäller utformningen av försvarets framtida personalförsörjning. Jag är inte övertygad om att den modell som föreslås i delbetänkandet är rätt väg att gå. Det finns betydande osäkerheter i faktorer som bl.a. kostnader, att rätt personal kan attraheras, konjunkturkänslighet i rekryteringen och folkförankring. Jag hade hellre sett att utredningsarbetet hade fått fördjupa flera olika alternativ till hur plikten kan förändras. Emellertid accepterar jag att utredningsarbetet i detta skede fortsätter i enlighet med förslaget i delbetänkandet. Jag vill dock betona att detta inte skall tolkas som ett definitivt ställningstagande för den modell som utredningen avser gå vidare med. Jag avser istället ta slutlig ställning först i och med att slutbetänkandet föreligger, då faktorerna avseende bl.a. ekonomi, juridik, folkförankring och rekryteringsmöjligheter har blivit tydliggjorda. är öppna för en fortsatt utredning för att kunna säkerställa personalbehovet inom försvaret. Vi ser särskilt fram emot att det fortsatta arbetet också kommer att omfatta fördjupning kring en allmän och könsneutral mönstring med kort allmäntjänst som bas. En parlamentarisk kommitté ska överväga vilka författningsänd- ringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra frivillig rekrytering och utbildning av sådan personal som enligt nuvarande förhållanden tjänstgör enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Vidare ska kommittén överväga under vilka för- hållanden pliktsystemet ska tas i anspråk. Givet de slutsatser som dras när det gäller möjliggörande av frivillighet ska kommittén även överväga om skyldigheten att tjänstgöra inom totalförsvaret ska bli könsneutral. -föreslå vilka villkor som bör gälla för personal som tjänstgör på frivillig grund, -belysa konsekvenser av förslagen för Försvarsmaktens och det civila försvarets personalförsörjning och verksamhet i övrigt, och -föreslå nödvändiga förändringar i fråga om rekryteringsverk- samheten, bland annat i fråga om vilken myndighet som bör ansvara för verksamheten. Lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt trädde den nu gällande lagen om totalförsvarsplikt i kraft (prop. 1994/95:6 och 1994/95:87, bet.1994/95:FöU1, rskr. 1994/95:78). trädde lagen (1994:1810) om möjlighet för kvinnor att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundut- bildning och lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalför- svaret m.m. i kraft. Till nämnda lagar har regeringen utfärdat verk- ställighetsföreskrifter. Hur många som ska skrivas in med plikt och hur lång utbild- ningen ska vara styrs enligt lagen om totalförsvarsplikt av behovet av pliktpersonal under höjd beredskap. Behovet avgörs av den som ansvarar för verksamheten. Enligt lagen ska tjänstgöringsskyldig- heten fullgöras som värnplikt, civilplikt eller allmän tjänsteplikt. Värnplikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitions- utbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. Den all- männa tjänsteplikten fullgörs endast under höjd beredskap. Totalförsvarsplikten gäller för varje svensk medborgare samt för varje utländsk medborgare som är bosatt i från det år man fyller t.o.m. det år man fyller . Endast svenska män är skyldiga att mönstra och fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning än . Denna skyldighet föreligger endast från det år den totalförsvarspliktige fyller till slutet av det år han fyller . Vapenfri tjänst kan fullgöras som civilplikt med längre grundutbildning än . Svenska kvinnor kan frivilligt genomgå en antagningsprövning för inskrivning för värnplikt eller civilplikt med längre grundut- bildning än . En kvinna som skrivits in för värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning blir vid straffansvar skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med längre grundutbildning enligt samma bestämmelser som gäller för männen. Grundutbildningen syftar till att ge de totalförsvarspliktiga för- utsättningar att fullgöra de uppgifter som det förband eller den organisation de tjänstgör vid kan komma att ställas inför i krig. Nuvarande situation inom Försvarsmakten Försvarsmaktens uppgifter är att försvara mot väpnat angrepp, hävda territoriella integritet, bidra till fred och säkerhet i omvärlden samt bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred. Försvarsmakten är inne i en genomgripande omvandling till ett mer aktivt insatsförsvar. Fokus har förflyttats från utbildning och beredskap till utbildning inför och genomförande av insatser. ställer nya krav inte minst på personalförsörjningen. Förändring- arna genomförs mot bakgrund bland annat av ett förändrat globalt säkerhetspolitiskt läge, en förändrad syn på regional säkerhet, framväxten av en europeisk säkerhetsgemenskap och en förändrad hotbild mot . Även den snabba teknikutvecklingen har stor påverkan. Vidare präglas omställningen av en högre ambitionsnivå i fråga om internationella insatser. Försvarsmaktens uppgifter innebär bland annat att myndigheten ska utveckla och vidmakthålla insatsförband med olika beredskap. Vissa förband är gripbara, under det att andra förband är tillgängliga för nationella insatser med beredskapstider . Därutöver ska Försvarsmakten kunna delta i internatio- nella insatser. Ett viktigt verktyg för detta är de förband som anmälts till internationella styrkeregister med beredskapstider på 10, 30 eller . Utvecklingen inom det civila försvaret Den säkerhetspolitiska utvecklingen har medfört att åtgärder för det civila försvaret har reducerats. är utgångspunkten att de åtgärder som genomförs för att stärka samhällets förmåga att hantera extraordinära händelser i fred, det vill säga samhällets beredskap, tillgodoser behovet av grund- läggande förmåga inom det civila försvaret. En konsekvens av denna utveckling är att utbildningen av total- försvarspliktiga flygplatsbrandmän upphörde och utbildning av räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare för kommunala behov upphörde . utbildas endast civilpliktiga kraftledningsre- paratörer, kraftverksoperatörer och ställverksreparatörer för att säkra energiförsörjningen. genomför cirka 60 personer utbildningen. kommer även denna utbildning att upphöra. har antalet krigsplacerade total- försvarspliktiga minskat från cirka 400 000 till cirka 30 000. har antalet personer som fullgör värnpliktsutbildning minskat från cirka 30 000 till ett genomsnitt om cirka 8 300 . En än mer tydlig utveckling har skett i fråga om totalför- svarspliktiga som fullgör lång civilpliktsutbildning. bedömde regeringen att det fanns ett årligt behov av att låta 10 000 totalförsvarspliktiga genomgå civilpliktsutbildning. sker ingen inskrivning för civilpliktsutbildning längre än . kallas endast de män som efter en lämplig- hetsundersökning bedöms ha förutsättningar att skrivas in för tjänstgöring och som i övrigt kan antas komma i fråga för sådan inskrivning till mönstring. Reformen innebär att cirka 25 000 män , av årsklasser om 60 000 eller mer, kommer att vara aktu- ella för att genomgå mönstring. Kvinnor genomför antagnings- prövning på frivillig grund. kommer även kvin- nor ha möjlighet att delta i den lämplighetsundersökning som för männens del föregår mönstringen. genomförde cirka 1 000 kvinnor antagningsprövning. De senaste årens statistik från visar att av de inskrivna uppgett att de är positivt inställda till tjänstgöring. Den enskildes vilja till tjänstgöring är emellertid endast en av flera faktorer som ska beaktas vid inskrivningsbeslu- tet. Bilden av en hög andel motiverade vinner stöd av de undersök- ningar som genomförts av Försvarshögskolan. Enligt en undersök- ning som genomförts 2007 är av männen och 24 pro- cent av kvinnorna i den aktuella åldersgruppen villiga att göra värn- plikt. Detta motsvarar cirka 40 000 ungdomar i den aktuella års- klassen, vilket är väsentligt fler än antalet mönstrande och inskrivna. dömdes 240 personer för brott mot lagen om totalför- svarsplikt, varav 103 till fängelse. hade antalet dömda minskat till totalt 104 personer, varav 41 dömdes till fängelse. Den som uppsåtligen avviker eller uteblir från tjänstgöringen döms i normalfallet till fängelse. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet uteblir från mönstringen döms till penningböter. Behovet av en utredning Den lagstiftning som ligger till grund för det militära och det civila försvarets personalförsörjning måste vara användbar på lång sikt oavsett vilka förändringar som kan inträffa, till exempel i fråga om det säkerhetspolitiska läget. De uppgifter som tillkommer det militära och civila försvaret under höjd beredskap måste vara det som ytterst avgör hur personalförsörjningen och lagstiftningen ska vara utformad. En allmän totalförsvarsplikt – i någon form – bör därför finnas kvar för att säkerställa förmåga att i framti- den kunna möta ett väpnat angrepp och skydda civilbefolkningen i tider av ofred. Mot bakgrund av den tidigare nämnda utvecklingen inom För- svarsmakten och det civila försvaret finns ett behov av att se över hur lagstiftningen bättre kan anpassas till dagens förutsättningar. De principer som alltjämt kommer till uttryck i lagen om totalför- svarsplikt har sin grund i då totalförsvaret, och främst det militära försvaret i form av Försvarsmaktens krigsorganisation, hade ett bemanningsbehov som motsvarade samtliga män i värn- pliktsåldern som inte befriats från tjänstgöring. Sedan tillkomsten av den nu gällande lagen har dock stora förändringar skett. Utbild- ningsbehovet vid de bemanningsansvariga organisationerna har minskat väsentligt som uppgifterna har förändrats för såväl Försvarsmakten som berörda organisationer inom det civila försvaret. Detta ställer i sin tur nya krav i fråga om personalför- sörjningen. Försvarsmaktens soldatförsörjning måste på ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt sätt kunna anpassas utifrån de uppgifter som och regeringen ger till myndigheten. Detsamma gäller de berörda organisationerna inom det civila försvaret. Detta innebär att lagstiftningen bör kunna tillämpas när det är motiverat av utbildningsbehovet. bör rekrytering och utbildning i andra former vara möjligt om detta är mer ändamålsenligt och utbildningsbehovet så medger. Denna utgångspunkt innebär emellertid inte en utveckling mot ett yrkesförsvar. Med undantag av yrkesofficerare i grundorganisa- tionen tjänstgör den militära personalen i Försvarsmakten . Gemensamt för bland annat reservofficerare, solda- ter som är krigsplacerade som totalförsvarspliktiga, hemvärnsmän eller anställda i utlandsstyrkan är att de har en annan huvudsaklig sysselsättning – till exempel arbete eller studier – vid sidan av den militära tjänstgöringen. Tjänstgöringen inom Försvarsmakten inskränks till grundutbildning och tjänstgöring på grund av till exempel beredskapskontrakt, tidsbegränsad anställning eller total- försvarsplikt. Det finns inte anledning att ändra detta grund- läggande förhållande i fråga om den militära personalen. Den enskildes vilja till tjänstgöring Lagen om totalförsvarsplikt är en lagstiftning av rättighetsinskrän- kande karaktär som ger berörda myndigheter möjlighet att genom- driva lagens bestämmelser gentemot den enskilde genom tvångsåt- gärder och ytterst fängelsestraff. Det är av stor vikt att en sådan myndighetsutövning begränsas i enlighet med de behov som före- ligger. Användningen av tvångsåtgärder i ett läge där antalet moti- verade och i övrigt lämpliga personer räcker för att fylla utbild- ningsbehovet riskerar att undergräva medborgarnas förtroende för försvarets verksamhet. Även ur ett verksamhetsperspektiv finns anledning att i största möjliga utsträckning tillmäta den enskildes vilja betydelse. Rekryte- ring och utbildning bör på ett kostnadseffektivt sätt stödja verk- samhetsintresset. Att de som genomför tjänstgöringen är motive- rade är till fördel för såväl utbildningens resultat som för vidare rekrytering till bl.a. officersutbildning och internationell tjänstgö- ring. Utgångspunkten bör vara att tjänstgöringen ska kunna genomfö- ras med frivillighet. Det finns därmed skäl att se över vilka föränd- ringar i lagstiftningen som är nödvändiga för att den enskildes vilja till tjänstgöring ska kunna vara ett avgörande skäl för vem som tas ut till tjänstgöring. En kvinna är skyldig att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning först efter att hon skrivits in efter antagnings- prövning enligt lagen om möjlighet för kvinnor att fullgöra värn- plikt eller civilplikt med längre grundutbildning. Riksdag och regering har under en lång rad av år framhållit att andelen kvinnor inom det militära försvaret bör öka. Detta gäller såväl befäl som soldater. Omställningen av Försvarsmakten har inneburit förändrade krav på grundutbildningen och ett behov av nya kompetenser. Enligt regeringens mening innebär denna utveckling ett tydligt behov av att ta tillvara såväl kvinnors som mäns kunnande och förmågor. I den urvalsprocess som sker för att finna de personer som är bäst lämpade för tjänstgöring är individens egenskaper och kom- petens avgörande. Målet är att de bäst lämpade kvinnorna och männen ska antas till tjänstgöring. Rekrytering av både kvinnor och män bidrar till möj- ligheterna att upprätthålla en hög kompetens bland de som tas ut. En vidgad rekrytering av kvinnor kan också förmodas stimulera rekryteringen av kvinnor till officersyrket, vilket har ett betydande mervärde. Frågan om vidgad totalförsvarsplikt Utgångspunkten för kommittén – att utbildningen ska kunna genomföras med den enskildes vilja till tjänstgöring som avgörande skäl för rekryteringen – gör i sig att rekryteringen blir mer könsne- utral. Givet de slutsatser som dras när det gäller möjliggörande av fri- villighet bör dock kommittén också överväga om skyldigheten att fullgöra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning bör utvidgas till kvinnor och därmed bli könsneutral. Mönstringsskyldigheten omfattar män som är svenska medborgare. Ytterst har den allmänna skyldigheten att genomgå mönstring motiverats av behovet att säkerställa den framtida försvarsförmå- gan. Mönstringen har gjort att berörda myndigheter har en god kän- nedom om behovet av och tillgången till totalförsvarspliktig perso- nal och att en utbildningsreserv kunnat upprätthållas. Därutöver bidrar mönstringen till att de totalförsvarspliktiga får information om försvaret. Det kan vidare antas att mönstringen har gett myndigheterna förutsättningar att säkerställa en hög personell kvalitet samt att den personal som tagits ut till tjänstgöring kom- mit från olika delar av samhället. Mot bakgrund av de i direktiven ovan redovisade förändringsbe- hoven finns det dock anledning att överväga den lämpliga framtida utformningen av systemet för rekrytering. I detta bör ingå en beskrivning av hur rekryteringen kan ge till- fälle för försvaret att nå ut med information om försvar och säkerhetspolitik till alla unga i en årskull. Denna kommunika- tion bedöms vara av stor vikt för försvarsviljan i landet och förmå- gan att motivera unga människor oavsett kön att delta i utbild- ningen. En fråga för kommittén är om mönstringsskyldigheten helt eller delvis kan och bör tillämpas när utbildning sker på frivillig grund. Alternativ som bör övervägas är därför bl.a. -att förändringar vidtas inom ramen för dagens system så att mönstringsplikten gäller både för män och kvinnor, och -att mönstringsskyldigheten – liksom tjänstgöringsskyldigheten – enbart tillämpas när försvarsberedskapen kräver det. Utgångspunkter för en översyn bör vidare vara lika möjligheter till tjänstgöring för kvinnor och män, att den enskildes vilja att tjänst- göra ska kunna vara avgörande för vem som skrivs in till tjänstgö- ring och att de bemanningsansvariga organisationerna – bland andra Försvarsmakten – bör få ett större ansvar i fråga om rekryte- ringen av personal. Rekryteringen bör vidare genomföras på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt. I detta sammanhang bör även organisatoriska konsekvenser övervägas, till exempel vilken myn- dighet som lämpligast ansvarar för verksamheten. Kommittén ska överväga vilka författningsändringar och övriga åtgärder som är nödvändiga för att möjliggöra frivillig rekrytering och tjänstgöring av den personal som tjänstgör enligt lagen om totalförsvarsplikt. Kommittén ska vidare ta ställning till under vilka förhållanden frivillig rekrytering och tjänstgöring bör tillämpas respektive inte tillämpas. Kommittén ska även överväga om skyldigheten att fullgöra värn- plikt eller civilplikt med lång grundutbildning bör gälla både för män och kvinnor. Övervägandena bör ta sin utgångspunkt i försva- rets rekryteringsbehov, möjligheterna att nå målet att de bäst läm- pade kvinnorna och männen ska tjänstgöra och möjliggörandet av frivillig rekrytering. Om kommittén finner att skyldighet att full- göra värnplikt eller civilplikt med lång grundutbildning ska bli könsneutral ska den lämna förslag till nödvändiga författningsänd- ringar och övriga åtgärder. Vidare ska kommittén ta ställning till hur utbildning genom fri- villig tjänstgöring bör utformas, bland annat i fråga om ersättning och andra förmåner, disciplinansvar samt möjligheter att avbryta tjänstgöringen. En jämförelse bör göras bland annat med de villkor som gäller för officersaspiranter respektive anställda soldater. Kommittén ska redovisa förslag till lämplig ordning för beslut om att rekrytering respektive tjänstgöring ska ske på frivillig grund. Kommittén ska lämna förslag till nödvändiga förändringar i fråga om rekryteringen av personal. Alternativ som ska övervägas är bl.a. -att förändringar vidtas inom ramen för dagens system så att mönstringsplikten gäller för både män och kvinnor, och -att mönstringsskyldigheten – liksom tjänstgöringsskyldigheten – enbart tillämpas när försvarsberedskapen kräver detta. I detta sammanhang ska även rekryteringens betydelse för försva- rets kommunikation med unga människor belysas. Utgångspunk- terna ska vidare vara lika möjligheter till tjänstgöring för kvinnor och män, att den enskildes vilja att tjänstgöra ska kunna vara avgö- rande för vem som skrivs in till tjänstgöring och att de utbildnings- ansvariga organisationerna – däribland Försvarsmakten – bör få ett större ansvar i fråga om rekryteringen av personal. Kommittén ska även överväga hur rekryteringsverksamheten bör vara organiserad. I detta sammanhang ska kommittén särskilt utveckla och ta ställ- ning till vilken myndighet som bör ansvara för verksamheten och vilka åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa den enskildes rättsäkerhet. Kommittén ska belysa de konsekvenser för Försvarsmaktens och det civila försvarets personalförsörjning och verksamhet i övrigt som följer av förslagen, bland annat i fråga om - den personella kvaliteten och personalens sammansättning, -förutsättningarna att bemanna Försvarsmaktens insatsorganisa- tion, -hemvärnet och de frivilliga försvarsorganisationerna samt -förankringen hos medborgarna av försvarets verksamhet. Redovisningen ska omfatta dels det militära försvaret och dels det civila försvaret. Utgångspunkten ska därvid vara en sammanhållen lagstiftning för det militära och det civila försvarets behov och en ordning för mönstring, rekrytering och tjänstgöring som är kost- nadseffektiv och stödjer verksamhetens intresse.