sou · GVB397 · 2008-01-01 00:00:00 — Vissa av dem kan skattas med hjälp av statistiska metoder och kan karakteriseras av standardavvikelsen. Skattningar av andra komponenter kan bara grundas på erfarenhet eller på annan infor- mation. Då man anger mätosäkerhet hos ett mätresultat måste man också ange efter vilken princip beräkningen har gjorts. En kalibrering innebär att en kontroll görs av att en mätutrust- ning visar rätt, eller kanske snarare – med hänsyn till att en full- ständig exakthet aldrig kan uppnås – att dess grad av felvisning fastställs. Vid en kalibrering jämförs mätutrustningen med en annan och noggrannare utrustning, vilken i sin tur kontrollerats mot en ännu noggrannare utrustning, osv. På detta sätt bildas en hierarki, där toppen utgörs av de internationella – vetenskapligt baserade – definitionerna av måttenheterna. Liksom alla andra mätningar är varje kalibrering behäftad med fel. Dels införs alltid mätosäkerhet vid jämförelsen mellan kalibre- ringsobjekt och normal. Dels får kalibreringsobjektet ofrånkom- ligen överta det fel som normalen är behäftad med, vilket gör att felen växer på vägen nedåt i hierarkin. Detta medför att redan ganska måttliga noggrannhetskrav på brukarnivå medför höga noggrannhetskrav i hierarkins topp. Kalibreringsarbetet blir allt mer kompetens- och tidskrävande ju längre upp i hierarkin man kommer. Man närmar sig här gränsen för vad som är möjligt att uppnå i fråga om noggrannhet. När ett mätresultat via en obruten kedja av jämförelser, med angivna osäkerheter, kan relateras till lämpliga internationella eller nationella normaler talar man om att det råder spårbarhet. Detta är ett nyckelbegrepp inom metrologin. Spårbarhet är också ett cent- ralt kravelement i alla kvalitetsstandarder och därtill hörande arbete, exempelvis förbinder sig företag som certifierar sig enligt t.ex. ISO 9000-standard därmed att uppfylla spårbarhet för före- tagets produkter, mätningar, etc. Spårbarhetskedjan förutsätter att det finns metrologiska organi- sationer – på nationell och internationell nivå – som håller normaler på olika noggrannhetsnivåer och ansvarar för att dessa normaler är spårbart kalibrerade mot normaler på högre noggrannhetsnivåer. Som beskrevs ovan är ansvaret för att hålla primärnormaler i de flesta länder centraliserat till ett eller ett fåtal organ. I synnerhet mindre länder avstår dock ibland från att hålla en eller flera primär- normaler och nöjer sig istället med att inom landet realisera mått- enheterna i fråga på sekundärnivå, dvs. spårbarheten hämtas från metrologiska organisationer i andra länder. Valet av om spårbarhet för en storhet eller ett storhetsområde erhålls på primär eller sekundär nivå avgörs i allmänhet av respektive lands industriella ut- vecklingsnivå och därtill kopplade behov samt tillgängliga resurser. Som framgått kräver mätningar på primär nivå högre kompetens. I sista hand skall ett visst kalibreringsresultat dock alltid kunna spåras till en och samma internationellt antagna enhetsreferens. 2.2Internationella förhållanden inom allmän metrologi Att det finns behov av internationellt enhetliga måttenheter och internationellt samarbete inom metrologi uppmärksammades . hölls i en diplomatisk konferens om metrologiska frågor, vilken resulterade i att en konvention antogs i syfte att bl.a. etablera internationellt enhetliga måttenheter, den s.k. Meter- konventionen. Konventionen undertecknades initialt av 17 stater, däribland . är 51 stater medlemmar av konventionen. Därtill finns 22 s.k. associerade stater. I konventionen stipulerades att staterna gemensamt skulle bekosta etableringen och vidmakthållandet av en vetenskaplig och permanent internationell byrå för mått och vikt. Vidare angavs att byråns verksamhet skulle stå under en internationell kommittés exklusiva ledning och överinseende, vilken i sin tur skulle kon- trolleras av en allmän konferens sammansatt av signatärstaternas regeringars delegater. Denna trenivåorganisation består än i stort sett, även om det tekniska arbetet har ändrats beroende på att de flesta måttenheterna baseras på naturkonstanter. Den allmänna konferensen för mått och vikt (CGPMTPF4FPT) är det högsta beslutande organet. Konferensen sammanträder , med delegater från konventionens medlemsländer. I konferen- sens uppdrag ingår bl.a. att bestämma SI-systemets omfattning. Den internationella kommittén för mått och vikt (CIPMTPF5FPT) be- står av 18 ständiga medlemmar som utses av CGPM. Kommittén har bl.a. till uppgift att leda och övervaka verksamheten vid Internationella byrån för mått och vikt. För olika storhets- områden finns konsultativa expertkommittéer knutna till CIPM. Internationella byrån för mått och vikt (BIPMTPF6FPT) är Meter- konventionens permanenta verkställande organ. Byrån har ett kansli om ca 70 personer och ligger i närheten av . uppgår byråns budget till . BIPM:s uppdrag är att tillhandahålla grunden för ett enhetligt, världstäckande mät- system, med spårbarhet inom ramen för SI-systemet. Detta innebär att byrån bl.a. har till uppgift att förvara internationella prototyper (numera dock endast kilogrammet) och att koordinera genom- förandet av jämförelsemätningar mellan internationella och natio- nella referensmätningar (normaler). Ett väsentligt steg i det internationella samarbetet togs när de nationella metrologiinstituten i Meterkonventionens olika medlemsstater ingick ett avtal om ömsesidigt erkännande (MRA)TPF7FPT av nationella mätnormaler och för kalibreringsbevis och mätcertifi- kat utgivna av nationella metrologiinstitut. För svensk del är SP signatär av avtalet, medan SSI har status som designated institute inom området joniserande strålning. Syftet med är att underlätta internationell handel genom att etablera ett samband mellan kalibreringar gjorda i olika länder och verka för ett ömsesidigt accepterande av varandras kalibreringsbevis. Inom ramen för avtalet sker bl.a. internationella jämförelser av mätningar – kända som nyckeljämförelser. Uppgifter om de olika institutens mätförmågor publiceras i en webbaserad, offentlig databas hos BIPM.TPF8FPT För att ett institut skall få delta krävs att man dels för landets bästa mätförmågor inom olika storhets- områden kan visa spårbarhet genom jämförelser, dels kan visa att man har ett kvalitetssäkringssystem enligt internationell standard. 4TP PT Conférence Générale des Poids et Mesures. 5TP des Poids et Mesures. 6TP des Poids et Mesures. 7TP PT MRA är en förkortning av den engelska beteckningen Mutual Recognition Arrangement. 8TP PT Adressen till databasen är Deltagande i internationella jämförelsemätningar är ett krav obe- roende av om spårbarhet erhålls på primär eller sekundär nivå. För det internationella samarbetet finns också regionala sam- arbetsorgan, som täcker de olika världsdelarna. Exempelvis har de nationella metrologiinstituten inom EU och EFTA samarbetat inom den frivilliga samarbetsorganisationen andra europeiska länder har kunnat medverka efter godkännande från medlemsländerna. Huvudmålsättningarna med EUROMET har varit att främja samarbete i utvecklingen av nationella normaler och mätmetoder, att optimera användning av resurser och tjänster bland nationella metrologiinstitut, att för- bättra mätresurser och göra dessa tillgängliga till alla medlemmar, samt att genomföra jämförelsemätningar mellan nationella metro- åstadkomma bättre likvärdighet mellan olika mätningar. Från början bestod samarbetet inom EUROMET främst av erfarenhetsutbyte och organisering av jämförelsemätningar. När infördes fick EUROMET ansvar för implementering- en av avtalet i , för jämförelsemätningar i första hand på sekundär nivå. Jämförelsemätningar på den högsta internationella nivån arrangeras i regel genom CIPM eller BIPM. Behovet av kvalitetssäkrad och spårbar mätteknik kan bedömas öka i takt med teknikutvecklingen, dels inom traditionella områden (t.ex. tillverkningsindustrin och vid energihushållning), dels inom nya teknologier eller områden som bioteknik, hälsa och miljö. Mot denna bakgrund har det europeiska samarbetet intensifierats . Inom ramen för EUROMET har ett omfattande utredningsarbete bedrivits i syfte att analysera vilka utmaningar europeisk metrologi står inför och hur dessa bäst kan hanteras.TPF10FPT I analysen fann man bl.a. att ett mer formaliserat europeiskt sam- arbete och ökad samordning inom i synnerhet metrologisk FoU var önskvärd. Mot bakgrund av detta har ett särskilt europeiskt forskningsprogram inom metrologi tagits fram och ett europeiskt forskningsråd etablerats. Programmet har för den närmaste fem- årsperioden beviljats medel av som ett s.k. ERA-NET+.TPF11FPT Detta genom att EU inom ramen för det 7:e ram- programmet har avsatt till fem olika forsknings- områden inom metrologi. Därtill skall deltagande länder skjuta till ytterligare i medfinansiering. 9TP PT EUROMET är en förkortning av European Collaboration in Measurement Standards. 10TP PT Se t.ex. EUROMET (2004). missionen också inlett framtagandet av en s.k. Artikel-169 satsning inom metrologi, med en planerad omfattning av ca med 50 procents medfinansiering för åren 2009–2016. An- sökan om ett förväntat Artikel-169 metrologiprogram förväntas komma upp till bedömning . Vidare har samarbetet mellan de europeiska nationella metro- logiinstituten givits en mer formell juridisk grund genom att en ny organisation bildades (EURAMET), vilken ersätter den tidigare samarbetsorganisationen två europeiska länder är medlemmar i , däribland . För svensk del är SP signatär av avtalet, medan SSI deltar i frågor som berör området joniserande strålning. Det nordiska samarbetet inom allmän metrologi är relativt begränsat. Inom ramen för Nordiska verksamhet förekom tidigare visst informationsutbyte m.m. i NORMET, sam- arbetsforum för nordisk metrologi. Visst nordiskt samarbete före- kommer inom SSI:s område i en grupp tillsatt av de nordiska strål- skyddsmyndigheternas chefer. Syftet med gruppen, som möts regelbundet, är bl.a. att harmonisera kalibreringsmetoder. Genom årens lopp har idéer om ökat nordiskt samarbete inom allmän metrologi väckts , t.ex. förordade mät- och kalibreringsutredning att de nordiska länderna i ökad utsträckning borde specialisera sig på olika mätstorheter, istället för att bygga upp parallella resurser.TPF13FPT Men dessa initiativ har i prak- tiken inte lett till något ökat nordisk samarbete. Utredningar om förutsättningarna för ökat nordiskt samarbete har företagits även . Parallellt med det ovannämnda utredningsarbetet kring den europeiska metrologins utmaningar bedrev således de nordiska, och baltiska, nationella metrologiinstituten ett motsvarande nordiskt satellitprojekt. I projektets slutrapportTPF14FPT presenterades bl.a. en strategi för att utveckla en nordisk infrastruktur av mätnormaler och scenarier som beskrev möjligheter till ökat nordiskt samarbete kring metrologisk FoU. Inte heller dessa idéer synes dock i praktiken ha kommit att om- sättas i mer konkret handling, sannolikt främst beroende på att de 12TP PT Att det europeiska samarbetet givits en mer formell juridisk grund beror främst på att detta krävs för att med kunna ingå avtal angående forskningssamarbete/- finansiering. EURAMET har etablerats som en icke-vinstdrivande organisation under tysk lagstiftning, som en s.k. eingetragener Verein, e.V., och juridiskt sett går organisationen därför under namnet EURAMET e.V. 13TP PT Ds I 1979:6. 14TP PT (2004). nordiska länderna var för sig har valt att fokusera på samarbete på europeisk nivå. 2.2.2Inriktning, omfattning och organisation av allmän metrologi internationellt I alla industrialiserade länder förekommer metrologisk verksamhet (normaliehållning m.m.) som helt eller delvis finansieras av staten och som i allmänhet bedrivs av organisationer som är statligt ägda. I allmänhet ses nationella organisationer eller som en väsentlig del av varje lands teknologiska infrastruktur. Stöd för att bygga upp, eller förstärka, sådana nationella resurser har också givits från EU till flera medlemsstater i samband med att de inträtt i gemenskapen – tidigare till t.ex. , , och och till flera av de nya östeuropeiska medlems- staterna. Nationella metrologiinstitut (NMI), utför i allmänhet samtliga eller ett flertal av följande uppgifter: Underhåll och utveckling av normaler på den högsta nationella nivån inom olika storhetsområden. Detta kan handla om nor- maler på primär- eller sekundärnivå, beroende på behoven inom landet och vilka resurser som finns vid institutet i fråga. Som sades ovan avstår i synnerhet mindre länder ibland från att hålla en eller flera primärnormaler. Detta styrs till stor del av behoven i landet. kan det ge tillräcklig noggrannhet att inom landet realisera måttenheterna i fråga på sekundärnivå, dvs. att hämta spårbarheten från metrologiska organisationer i andra länder. Verksamheten med normaliehållning innefattar även internationella jämförelsemätningar för spårbarhet. Kalibreringstjänster gentemot organisationer som är verksamma längre ned i spårbarhetshierarkin. Genom de mätreferenser (nor- maler) som ett nationellt metrologiinstitut tillhandahåller på den högsta nationella nivån kan kalibrering erbjudas i landet. Sådan kalibrering utnyttjas dels av kalibreringslaboratorier, som ibland säljer tjänsten vidare på en lägre nivå, dels av företag m.fl. som för sina egna behov har en kalibreringsverksamhet eller har behov av spårbara mätningar. Forskning inom delar av fysikområdet som har anknytning till mätteknisk kunskapsuppbyggnad. Sådan forskning, som ofta sker i samverkan med universitet och högskolor, genomförs för att bygga upp och underhålla en långsiktig kunskapsmiljö som kan användas för kunskapsspridning, uppdrag och utveckling av kvalitetssäkrad mätteknik i takt med behov och vetenskapens möjligheter. Kunskapsspridning och mättekniska uppdrag. Detta kan t.ex. handla om att erbjuda kurser och rådgivning, utveckling av mättekniska system, mätteknisk utvärdering av processer och produktion m.m. Hur olika länder har valt att organisera den verksamhet som beskrivs ovan varierar. I många fall är verksamheten koncentrerad till ett eller ett fåtal institut (detta gäller t.ex. för , med SP och SSI, och för och ), men vissa länder (t.ex. ) har valt en mer decentraliserad struktur. Även hade tidigare en decentraliserad organisation för nationell metro- logi, med flera ansvariga organ, men en centralisering skedde (se vidare avsnitt 2.3). Att göra helt rättvisande jämförelser av hur mycket olika länder satsar på metrologi är inte enkelt. Detta då såväl organisering och finansieringsform som ekonomisk redovisning skiljer sig åt mellan olika länder. Dock kan sägas att verksamhet av ovanstående slag vanligen ges offentligt stöd, detta gäller t.ex. för samtliga euro- peiska länder. Graden av offentligt stöd varierar. Enligt en gjord kartläggning utgör nationellt, offentligt stöd i genomsnitt av den årliga omsättningen för de nationella metrologi- instituten inom EU, medan andelen kommersiella intäkter (för bl.a. utförda kalibreringsuppdrag) i genomsnitt uppgår till ca 26 pro- cent.TPF15FPT Enligt kartläggningen tillhör nationella metrologi- institut de europeiska NMI:er som har högst andel avgifts- intäkter – kartläggningen anger att kommersiella intäkter skulle uppgå till av omsättningen i SP:s riksmätplats- verksamhet, men det torde vara en överskattning, snarare handlar det om ca 50 (se vidare avsnitt 4.2.1). Detta kan jäm- föras med en andel på ca 10 för motsvarande verksam- heter i exempelvis och . Av naturliga skäl varierar verksamhetens omfattning mellan olika länder. I första hand torde dessa variationer avspegla att olika 15TP PT Se m.fl. (2002). Övriga intäkter, som alltså utgör i genomsnitt, kan t.ex. utgöras av EU-stöd. länder har olika storlek. Till exempel är och Storbritan- nien, följt av och , de europeiska länder som i absoluta tal ger störst offentligt stöd till allmän metrologi. Studier som gjorts inför initieringen av det europeiska forskningspro- grammet inom metrologi, som beskrevs i föregående avsnitt, har exempelvis visat att , , och tillsammans står för av de medel som europeiska NMI:er totalt avsätter för metrologisk FoU. offentliga stöd till allmän metrologi (ca ) kan i absoluta tal bedömas utgöra ca sex av det offentliga stöd som ges i respektive i Storbritannien.TPF16FPT Utifrån vad som framkommit vid de möten utredningen haft med i sammanhanget relevanta aktörer i , och , kan vidare grovt sett bedömas att nuvarande offent- liga stöd till allmän metrologi i absoluta tal är mindre än (som uppgår till av ), men större än (av stöd) och (av stöd). Rangordningen mellan de nordiska länderna blir densamma även när ländernas offentliga stöd till allmän metrologi ställs i relation till deras BNP.TPF17FPT Att satsar relativt sett mycket blir dock ännu tydligare vid en sådan jämförelse. som andel av BNP ger således omkring så stort offentligt stöd till allmän metrologi som vad gör. och ligger i detta avseende något under, men ungefär i paritet med . I sammanhanget bör påpekas att förutsättningarna för ovan- stående jämförelser givetvis kan förändras . Vid utredning- ens möten med danska aktörer har t.ex. framkommit att statens satsningar på allmän metrologi är i ökande. bedöms offentliga stöd till allmän metrologi således komma att höjas till en nivå som i absoluta tal motsvarar dagens svenska stödnivå. Allt annat lika skulle stöd sett som andel av BNP därmed komma att klart överstiga . 16TP PT Enligt uppgifter som redovisas i Den Danske , Dansk Fundamental Metrologi, Delta A/S, , , (2006b). 17TP PT För jämförelsen har använts BNP-siffror för , vilka hämtats från Internationella valutafondens (IMF:s) databas , . Normaler på den högsta noggrannhetsnivån inom hålls av s.k. riksmätplatser. Företag m.fl. som har behov av kalibrering vänder sig i vissa fall direkt till riksmätplatserna. Vanligare är dock att företagen vänder sig till kalibreringslaboratorier (ackrediterade eller icke-ackrediterade), dvs. organ som håller normaler på nivån under riksmätplatserna i spårbarhetshierarkin och som i sin tur kalibrerar sina mätinstrument hos riksmätplatserna. Företagen, liksom kalibreringslaboratorierna, kan också vända sig till utländska motsvarigheter till riksmätplatser och kalibreringslaboratorier. I det följande ges en översiktlig redogörelse för verksamheten vid riksmätplatser och kalibreringslaboratorier. En riksmätplats definieras enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll som ett organ som har utsetts att för viss storhet officiellt svara för sådan mätning som i förhållande till nationella mät- normaler eller vetenskapligt definierade måttenheter säkerställer riktigheten av mätningar som utförs inom landet, samt att se till att dessa mätnormaler och måttenheter är anknutna till internationellt antagna enheter. En riksmätplats utses av regeringen för en eller flera storheter. Vilka riksmätplatser som finns framgår av förordningen (1989:527) om riksmätplatser. är två organ utsedda till riksmät- platser: SP () och (). Tillsammans ansvarar de för ett fyrtiotal olika mätstorheter, varav SP står för flertalet, medan SSI:s riksmätplatsansvar avser ett mindre antal mätstorheter inom om- rådet joniserande strålning. Som framgått av avsnitt 2.2.2 var riksmätplatsansvaret tidigare fördelat på flera organ. beslutade statsmakt- erna emellertid att riksmätplatsorganisationen skulle koncentreras och ges ett tydligt huvudmannaskap hos SP, som dock ansvaret för joniserande strålning skulle kvarstå hos SSI.TPF18FPT SP utsågs också till nationellt metrologiinstitut. Med förändringen avsågs bl.a. att skapa starka forskningsmiljöer för att ge bättre 18TP PT Efter förslag i prop. 1998/99:1 och mot bakgrund av en konsultutredning, (1996), som gjorts på uppdrag av . SOU 2007:97 Det metrologiska systemet förutsättningar att följa teknikutvecklingen och behoven i samhället. Vid tiden för reformen fanns ytterligare tre riksmätplatser.TPF19FPT Vissa övergripande riktlinjer för riksmätplatsernas verksamhet framgår av förordningen (2005:894) om teknisk kontroll, i vars 8 § anges följande: En riksmätplats skall hålla en hög standard med normaler av tillräcklig omfattning och relevans. Spårbarhet för mätnormaler skall säkerställas och utvecklas genom internationella jämförelser samt forsknings- och utvecklingsinsatser. Statens styrning av riksmätplatsverksamhetens inriktning m.m. sker i övrigt gentemot SP genom ett särskilt avtal och gentemot SSI via bl.a. instruktion och regleringsbrev. För en oberoende bedöm- ning av verksamheten har regeringen också inrättat ett särskilt metrologiråd vid SP. Detta har till uppgift att bl.a. ge råd om och granska den nationellt bedrivna metrologin på högsta noggrann- hetsnivå, t.ex. att denna sker på en för landet behovsanpassad nivå. Rådet är sammansatt av mätteknisk expertis från främst industri, men också från akademin och myndigheter. Rådets medlemmar utses av regeringen på förslag av SP och, för området joniserande strålning, . Vidare står verksamheten vid riksmätplatserna under tillsyn av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC). Enligt förordningen om teknisk kontroll (12 §) skall tillsynen ha sådan inriktning och omfattning att styrelsen kan bestyrka att en riksmätplats uppfyller internationella krav på mätningsplatser. Som kommer att framgå nedan har SWEDAC, som enligt sin instruk- tion (1996:81) är central förvaltningsmyndighet för bl.a. teknisk kontroll och legal mätteknik samt nationellt organ för ackredite- ring, för övrigt ansvar för ett flertal myndighetsuppgifter i det metrologiska systemet.TPF20FPT Till riksmätplatserna utgår ett statsbidragTPF21FPT, som för uppgår till , varav går till SP och till SSI. SWEDAC är mottagare av anslaget vad gäller SP:s del, för vidarebefordran till SP, medan SSI 19TP PT , Flygtekniska försöksanstalten och (tidigare Metech, Metech och före dess ). 20TP PT Se SOU 2006:113 för en genomgång av SWEDAC:s verksamhet, bl.a. myndighetens roll i ackreditering och kompetensprövning av anmälda organ. 21TP PT Genom anslaget 38:10 Upprätthållande av nationell metrologi m.m. under utgiftsområde 24 Näringsliv. för sin del har dragningsrätt på statsbudgeten. SWEDAC har dock inte till uppgift att göra någon ändamålsprövning av de medel som går till SP, utan konstruktionen har valts av praktiska skäl för att hantera det faktum att SP är ett – av staten helägt – aktiebolag.TPF22FPT Ändamålsenligheten bedöms istället av det av regeringen utsedda nationella metrologirådet. I budgetpropositionen för år 2008TPF23FPT har regeringen dock före- slagit att de medel som avsatts under ett särskilt anslag för upprätthållande av nationell metrologi skall hanteras i annan ordning. Således skall SP:s del överföras till , medan SSI:s del skall inkluderas i institutets ramanslag. före- slås till SP utgå samma belopp som , medan bidraget till SSI föreslås minska till ca . I propositionen anges vidare att det statliga stödet till riksmätplatsverksamheten bör avvägas utifrån främst de små och medelstora företagens behov, och att regeringen bedömer att en sådan avvägning bäst görs utifrån ett samlat småföretagsperspektiv. En förändring jämfört med dagens ordning är mot denna bakgrund att skall göra en aktiv ändamålsprövning av de medel som går till SP. 2.3.2SP:s verksamhet som riksmätplats SP () är av regeringen utsett till nationella metrologiinstitut. Som sådant utför SP – vilket också beskriver riksmätplatsverksamheten – de uppgifter som karakteriserar nationella metrologiinstitut (se avsnitt 2.2.2), dvs. Underhåll och utveckling av normaler på den högsta nationella nivån inom olika storhetsområden. Kalibreringstjänster gentemot organisationer som är verksamma längre ned i spårbarhetshierarkin. Forskning inom delar av fysikområdet som har anknytning till mätteknisk kunskapsuppbyggnad. Kunskapsspridning och mättekniska uppdrag. 22TP PT SP blev aktiebolag , efter ombildning av den tidigare statliga myndigheten , vilken etablerades . Aktiebolaget gick först under namnet SP . Det nuvarande namnet infördes . 23TP PT Prop.