sou · GVB327 · 2008-01-01 00:00:00 — En sökande skall ha avlagt en magisterexamen, alltså teoretisk studier på högskolenivå, och ha praktisk erfarenhet av kvalificerad karaktär av biträde i patenträttsliga angelägenheter. Kraven på utbildning och yrkeserfarenhet skall vara uppfyllda för att sökanden hos skall få avlägga det sär- skilda kunskapsprovet, i vilket ingår ett antal grundläggande ämnesområden som ett auktoriserat patentombud använder i sin yrkesutövning. Av punkten 4 framgår att patentombud i sin yrkesutövning skall bedriva verksamhet som rör patenträttsliga angelägenheter. Detta har behandlats i avsnitt 9.4. I punkten 5 anges ett allmänt krav på redbarhet och allmän lämp- lighet som ger en möjlighet att göra en prövning vid beslut om auktorisation. Dessa krav tar sikte på frå- gan om sökandens allmänna hederlighet, pålitlighet och integritet motsvarar de krav som bör ställas på ett auktoriserat patentombud. Kraven på redbarhet och allmän lämplighet har behandlats i avsnitt 9.4.5. I andra stycket ges en möjlighet för att, om särskilda skäl föreligger, auktorisera en sökande utan hinder av att kravet på teoretisk examen, viss yrkeserfarenhet, godkänt kun- skapsprov eller relevant yrkesutövning inte är uppfyllt enligt punkterna 2–4. Möjligheten till dispens skall dock tillämpas restriktivt. Ett exempel på patentombud som kan få dispens från vissa av auktorisationsvillkoren är de som med godkänt resultat har avlagt den europeiska patentombudsexamen (European qualifying examination, EQE). Dessa ombud har redan genomgått ett kvalifi- cerat kunskapsprov och bör därför endast behöva genomgå de delar av det svenska kunskapsprovet som inte har en motsvarighet i den europeiska patentombudsexamen (jfr övergångsbestämmelserna). Av tredje stycket framgår slutligen ett särskilt bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, att i en förordning föreskriva om de närmare kraven på teoretisk examen, praktisk utbildning m.m. Detta kan t.ex. gälla föreskrifter om vad som krävs för att få avlägga kunskapsprovet hos , vilka ämnesområden som kunskapsprovet skall omfatta och om erkännande av yrkeserfarenhet som skaffats i annat land (jfr kapitel II i direktiv /36/EG om erkännande av yrkeskvali- fikationer). God sed och tystnadsplikt Ett auktoriserat patentombud skall agera enligt god sed i branschen och får inte utan laglig skyldighet eller samtycke från uppdrags- givaren röja eller använda vad ombudet har fått kännedom om i sin yrkesutövning. Patentombudet skall se till att ombudets biträden iakttar motsvarande tystnadsplikt. Paragrafen innehåller en allmän skyldighet för ett auktoriserat patentombud att driva sin verksamhet enligt god sed och att en tystnadsplikt skall gälla för det som ombudet får kännedom om i sin yrkesutövning. Tystnadsplikten har behandlats i avsnitt 9.5. I kravet att följa god sed i branschen ligger bl.a. en skyldighet för patentombudet att tillvarata sin huvudmans intressen och att inte främja orätt. Av paragrafen följer att det är en vidsträckt tystnadsplikt som gäller och omfattar inte bara sådant som rör patenträttsliga ange- lägenheter (jfr med begränsningen i vittnesplikten). Tystnadsplikt följer automatiskt när ett patentombud har auktoriserats och inne- bär att patentombudet, också efter att uppdraget är slutfört, inte obehörigen får röja uppgifter som omfattas av tystnadsplikten. Ett patentombud får inte heller, till fördel för sig själv eller till skada eller nytta för annan, använda uppgifter som han eller hon fått i sitt arbete. Som ett exempel kan nämnas köp av aktier baserat på för- trolig information om ny patenterbar innovation. Ett patentombud får bara lämna uppgifter, eller på annat sätt använda dessa, om det är medgivet i lag eller den till vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till det. Ett patentombudet har också en skyldighet att, vanligen genom avtal, försäkra sig om att ombudets biträden är bundna av tyst- nadsplikt. Ett ombud som bryter mot bestämmelsen kan dömas för brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § första stycket . Också skadestånd kan utgå. För straffbarhet enligt krävs antingen uppsåt eller oaktsamhet, och i ringa fall skall patentombudet inte dömas till ansvar. Straffet för ett uppsåtligt brott mot tystnadsplikten är böter eller fängelse i högst . Har brott mot tystnadsplikten skett av oaktsamhet är påföljden begrän- sad till böter. Ett auktoriserat patentombud som bryter tystnadsplikten eller inte agerar enligt god sed riskerar disciplinär åtgärd i form av var- ning eller, i allvarligare fall, upphävd auktorisation (se kommen- taren till 9 §). Åsidosättande av avtalad tystnadsplikt kan inte straffas enligt regler. Ett biträde som inte har auktoriserats kan således inte ställas till ansvar enligt 20 kap. 3 § första stycket , men kan däremot medföra skadeståndspåföljd. Om anställda hos ett ombud eller utomstående biträden obehörigen röjer eller utnyttjar en företagshemlighet hos patentombudet, kan även skadestånd utdömas enligt 5–9 §§ lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter. Ett auktoriserat patentombud skall omfattas av en försäkring eller hos ställa säkerhet för den ersättnings- skyldighet som patentombudet i sin yrkesutövning kan ådra sig gentemot annan än sin arbetsgivare. Om det finns särskilda skäl, får bevilja undantag från kravet på försäkring eller säkerhet. Av paragrafen framgår ett auktoriserat patentombuds skyldighet att omfattas av ansvarförsäkring m.m. Det huvudsakliga syftet med kravet på försäkring eller säkerhet är att täcka förmögenhetsskada som kan uppstå som ett resultat av patentombuds yrkesutövning. Ett patentombud skall se till att omfattas av en försäkring när det har auktoriserats. Ett auktoriserat patentombud som inte omfattas av en ansvarsförsäkring kan drabbas av disciplinär påföljd (se 9 §). I första stycket klargörs att ett auktoriserat patentombud som i sin yrkesutövning lämnar biträde till annan än sin arbetsgivare skall omfattas av en ansvarsförsäkring eller till ställa godtagbar säkerhet. Detta innebär att ett auktoriserat patent- ombud har en skyldighet att antingen själv ha en ansvarsförsäkring eller att se till att ombudet omfattas av en ansvarsförsäkring som tecknats av annan (t.ex. arbetsgivaren). Det ligger i sakens natur att ett auktoriserat patentombud också ansvarar för sina biträden, och även dessa skall omfattas av ansvarsförsäkringen. Det är utan betydelse vem som tecknar ansvarsförsäkringen. I praktiken kommer förmodligen arbetsgivaren att teckna försäkring kollektivt för samtliga auktoriserade patentombud och deras biträ- den som är sysselsatta i rörelsen eller bolaget. Patent- och advokat- byråer tecknar ansvarsförsäkringar för sina anställda och försäkringskravet kan därför inte medföra några större föränd- ringar i praktiken jämfört med dagens situation. Av andra stycket följer att kan medge undantag från kravet på ansvarsförsäkring eller säkerhet. Ett auktoriserat patentombud skall lämna de uppgifter som nämnden behöver för att utöva sin verksamhet. Om det för ett auktoriserat patentombud inträffar någon omständighet som innebär att kraven för auktorisation är uppfyllda, skall patentombudet genast meddela det till . Paragrafen innebär att ett patentombud har viss upplysnings- skyldighet mot . Enligt första stycket har ett auktoriserat patentombud en skyldig- het att lämna de uppgifter som efterfrågar i ett tillsynsärende. Bland annat skall ombudet ge nämnden tillgång till de handlingar, såväl fysiska som digitala, som kan vara av bety- delse i det ärende som utreds. Syftet med uppgiftsskyldigheten är att möjliggöra nämndens tillsyn. kan också inhämta uppgifter från andra myndigheter och branschorganisa- tioner. I andra stycket klargörs att ett auktoriserat patentombud har en skyldighet att självmant informera om sådan omständighet som innebär hinder för auktorisation enligt 4 §, t.ex. om ett patentombud upphör att i sin yrkesutövning bedriva verksamhet som rör patenträttsliga angelägenheter. det har då en skyldighet att anmäla detta till nämnden och nämn- den har då att ompröva auktorisationen. Ett patentombud som t.ex. anställts av PRV kan söka dispens för denna anställning. Upphävande av auktorisation på egen begäran skall upphäva auktorisationen för ett patentombud som begär det. Av paragrafen följer en skyldighet för att upphäva auktorisationen och avregistrera ett auktoriserat patent- ombud när patentombudet framställt en begäran härom. skall upphäva auktorisationen för ett patentombud som 1.inte längre uppfyller kraven för auktorisation, 2.inte betalar föreskrivna avgifter, eller 3.handlar i strid med sina skyldigheter enligt denna lag. Föreligger förmildrande omständigheter får Patentombuds- nämnden i stället meddela varning eller, om det är tillräckligt, en erinran. får helt underlåta åtgärd om det finns särskilda skäl. Ett beslut om upphävande av auktorisation gäller . Paragrafen rör ingripanden i disciplinär ordning och har närmare behandlats i avsnitt 9.6. Ett ärende om disciplinär åtgärd kan tas upp av självmant eller efter anmälan av en enskild som t.ex. är missnöjd med ett patentombud (jfr kommen- taren till 7 §). I första stycket anges när kan upphäva ett patentombuds auktorisation. Av punkten 1 följer att nämnden skall upphäva auktorisationen och avregistrera ett patentombud som inte längre uppfyller kraven för registreringen i 4 §. Det kan exem- pelvis vara att ett auktoriserat patentombud inte längre i sin yrkes- utövning bedriver verksamhet som rör patenträttsliga angelägen- heter eller har agerat oetiskt. Av punkterna 2 och 3 framgår vidare att skall upphäva auktorisationen för ett patentombud som inte betalat föreskrivna avgifter eller som i övrigt handlat i strid med lagens bestämmelser. Som ett exempel kan nämnas att ett auktoriserat patentombud åsidosatt tystnads- plikten som följer av 5 § eller skyldigheten att omfattas av en ansvarsförsäkring enligt 6 §. Av andra stycket framgår att kan till- rättavisa ett patentombud och meddela erinran eller varning. Erin- ran kan tillgripas vid förfaranden som är olämpliga, medan varning kan meddelas för klart klandervärda förfaranden som vid en upp- repning kan leda till upphävande av auktorisationen. När det bedöms som lämpligt kan helt avstå från att vidta disciplinär åtgärd. Möjligheten att avstå från disciplinär åtgärd skall emellertid tillämpas restriktivt eftersom det annars finns risk för att förtroendet för det disciplinära förfarandet undermineras. Ett exempel på när det kan vara motiverat att underlåta disciplinär åtgärd är när ett auktoriserat patentombud arbetar vid PRV eller . I sådana fall ger inte ombudet biträde i patent- rättsliga angelägenheter (jfr kommentaren till 2 § ). Valet av disciplinär åtgärd beror på vad som hänt och hur, och om det skett uppsåtligt eller oaktsamt. I tredje stycket föreskrivs att ett beslut om upphävande av aukto- risation gäller . Det innebär att ett patentombud inte kan fortsätta sin verksamhet som auktoriserat patentombud genom att överklaga beslutet (jfr kommentaren till 10 §). Motsvarande gäller för tillsynen av andra yrken, t.ex. advokater. Ett slutligt beslut som meddelats av enligt denna lag får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Myndigheters beslut skall normalt kunna prövas av högre Av paragrafens första stycke framgår att den som Patentombuds- nämndens beslut berör, t.ex. beträffande auktorisation, dispens och disciplinär påföljd, kan överklaga beslutet till allmän förvaltnings- domstol, dvs. länsrätt (se 14 § lagen (1971:289) om allmänna för- valtningsdomstolar). Andra stycket innehåller en regel om att prövningstillstånd krävs för att kammarrätten skall pröva talan, vilket numera är huvudregel när beslut av länsrätten överklagas (se även 34 a § förvaltnings- processlagen (1971:291)). Som framgår av lagens 9 § tredje stycket skall beslut om upp- hävande av auktorisation verkställas . Vid överklagande av ett sådant beslut till länsrätt och kammarrätt har domstolarna möjlighet att inhibera ett beslut om att upphäva auktorisation (28 § förvaltningsprocesslagen). Den som obehörigen utger sig för att vara auktoriserat patent- ombud döms till böter. Genom paragrafen ges ett skydd för . Påföljden har angetts till böter, dvs. Förtroendet för auktorisationsordningen förutsätter att huvud- mannen eller annan kan utgå från att den som utger sig för att vara ett auktoriserat patentombud har viss kunskapsnivå, omfattas av den lagfästa tystnadsplikten och har att följa etiska regler samt står under tillsyn av som har möjlighet att utdela påföljder för överträdelser av lagens regler. Den omständig- heten att endast auktoriserade patentombud omfattas av fråge- förbud i rättegång (se avsnitt 8 och kommentaren till 35 kap. 6 § ) innebär att det är viktigt att kunna förvisa sig om att bara den som är auktoriserad enligt lagen kan använda sig av . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter till . Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om avgifter (se också avsnitt 11). 1.Denna lag träder i kraft den 2.Den som vid ikraftträdandet bedriver yrkes- verksamhet i som till huvudsak bestått i biträde i patent- rättsliga angelägenheter och som för ikraftträdandet finns upptagen på Europeiska patentverkets lista över behöriga ombud, får auktoriseras trots att kraven i 4 § första stycket 2 och 3 inte är uppfyllda. Detta gäller dock endast om ansökan om aukto- risation lämnas in till från det att lagen har trätt i kraft. Övergångsbestämmelserna innebär att lagens krav på teoretisk examen, praktisk yrkeserfarenhet och godkänt kunskapsprov avlagt hos inte skall tillämpas på en sökande som dels är uppförd på listan över ombud (s.k. epi-ombud) som får uppträda inför det europeiska patentverket (European Patent Office, EPO) enligt artikel 134.1 i den europeiska patentkonven- tionen (European Patent Convention, EPC), dels i sin yrkesut- övning bedriver verksamhet som rör patenträttsliga angelägenheter. Verksamheten skall huvudsakligen avse patenträttsliga angelägen- heter och skall ha bedrivits för ansö- kan om auktorisation. 12.2Förslag till lag om ändring i 36 kap. 5 § Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 §, 3 kap. 1 § eller 5 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100) eller någon bestämmelse, till vilken det hänvisas i något av dessa lagrum, inte får lämna en uppgift får inte höras som vittne om uppgiften utan att den myndighet, i vars verk- samhet uppgiften har inhämtats, har gett sitt tillstånd. Advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor, psykologer, psykoterapeuter, familjerådgivare enligt socialtjänst- lagen (2001:453) och deras biträden, liksom auktoriserade patent- ombud och deras biträden såvitt avser patenträttsliga angelägen- heter enligt lagen (----:--) om auktorisation av patentombud, får höras som vittnen om något som i denna deras yrkesutövning anförtrotts dem eller som de i samband därmed erfarit, endast om det är medgivet i lag eller den, till vars förmån tystnadsplikten gäller, samtycker till det. Den som till följd av 9 kap. 4 § sekre- tesslagen inte får lämna uppgifter som avses där får höras som vittne om dem endast om det är medgivet i lag eller den till vars förmån sekretessen gäller samtycker till det. Utan hinder av vad som sägs i andra eller tredje stycket före- ligger skyldighet att vittna för 1. andra än försvarare i mål angående brott som avses i 14 kap. 2 § femte stycket sekretesslagen (1980:100) och 2. den som har uppgiftsskyldighet enligt 14 kap. 1 § socialtjänst- lagen (2001:453) i mål enligt 5 kap. 2 § eller 6 kap. 6, 13 eller 14 § samma lag eller enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Den som är präst inom ett trossamfund eller den som i ett sådant samfund har motsvarande ställning får inte höras som vittne om något som han eller hon har erfarit under bikt eller enskild själa- vård. Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförord- ningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen får höras som vittne om förhållanden som tystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs i nämnda paragrafer. Om någon enligt vad som sägs i denna paragraf inte får höras som vittne om ett visst förhållande, får vittnesförhör inte heller äga rum med den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning eller översättning. Paragrafen behandlar det s.k. frågeförbudet, som innebär att ett vittnes särskilda ställning begränsar möjligheterna att höra vittnet angående vissa frågor. Paragrafen har närmare behandlats i avsnitt 8. Frågeförbudets förhållande till konkurrensrätten och skattelag- stiftningen har behandlats i avsnitten 10.2 och 10.3. Genom ett tillägg i andra stycket utvidgas frågeförbudet till att också omfatta auktoriserade patentombud enligt lagen om aukto- risation av patentombud. För att frågeförbudet skall gälla måste vittnesförhöret avse patenträttsliga angelägenheter. Begreppet patenträttslig angelägenhet definieras i 2 § lagen om auktorisation av patentombud. Av ordalydelsen framgår att frågeförbudet även omfattar ett auktoriserat patentombuds biträden. Som ett auktori- serat patentombuds biträde skall anses både anställda hos ombudet och utomstående experter som biträtt patentombudet. Frågeförbudet gäller också för sådant som har förekommit före ikraftträdandet så länge vittnesförhöret äger rum efter det att lagen trätt i kraft. Det följer av allmänna processrättsliga principer. Att frågeförbudet motsvaras av ett undantag från editionsplikten framgår av 38 kap. 2 § . Motsvarande undantag som gäller för edition kommer vidare att gälla för syn och för beslag i brottmål (se 39 kap. 5 § resp. 27 kap. 2 § ). Detsamma kommer också att gälla vid intrångsundersökning i en patenttvist(se 59 f § andra stycket patentlagen (1967:837)). 12.3Förslag till lag om ändring i 9 kap. 12 § sekretesslagen (1980:100) Sekretess gäller i ärende om någons inträde i , om disciplinärt ingripande mot advokat eller om advokats uteslut- ning ur samfundet för uppgift om hans ekonomiska ställning eller om annans personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada eller men om uppgiften röjs. Motsvarande sekretess gäller i ärende a) om godkännande eller auktorisation av revisor eller registrering av revisionsbolag, om disciplinärt ingripande mot godkänd eller auktoriserad revisor eller registrerat revisionsbolag eller om upphävande av godkännande, auktorisation eller registrering, och b) om auktorisation av patent- ombud, om disciplinärt ingripande mot auktoriserat patentombud eller om upphävande av auktorisation. Föreskrifterna i 14 kap. 1– 3 §§ får inte i fråga om denna sekretess tillämpas i strid med avtal som ingåtts med utländsk myndighet eller utländskt organ. Sekre- tessen enligt detta stycke gäller inte beslut i ärendet. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Lag (2000:443). Paragrafen innebär att viss sekretess kan gälla för sådana uppgifter som kommit in eller upprättas hos . Den har närmare behandlats i avsnitten 10.1.5 och 10.1.8. I andra stycket har ett tillägg gjorts för att även omfatta uppgifter som hanteras av . För uppgifter om ett patentombud som söker auktorisation eller är auktoriserat kan sek- retess gälla för ombudets ekonomiska ställning eller för annans personliga eller ekonomiska förhållanden. Beslut av kan dock inte beläggas med sekretess. Paragrafen uppställer ett rakt skaderekvisit och huvudregeln är då offentlighet. Uppgifterna skall alltså lämnas ut, om det inte vid en skadeprövning finns anledning att misstänka att ett utlämnande skulle skada den i vars intresse sekretessen gäller. Det har i andra stycket också gjorts vissa ändringar av rent redaktionell natur. Förstärkt skydd för tystnadsplikt för ombud i En särskild utredare skall se över möjligheten till förstärkt skydd för tystnadsplikten för de yrkesgrupper som yrkesmässigt sysslar med patenträttslig rådgivning. Behovet av och formen för utbild- ning, auktorisation och tillsyn skall särskilt utredas. Utredaren skall lämna förslag till de lagändringar som bedöms lämpliga. Utredaren skall beakta vad som föreslogs av Patentfördrags- utredningen. , som avlämnade sitt betänkande Harmoniserad patenträtt (SOU 2003:66) , föreslog att sekretesskyddet för förtrolig information i patenträttsliga angelägenheter borde förstärkas genom en utvidgning av regeln i 36 kap. 5 § . Det förstärkta sekretesskyddet skulle enligt utredningen kräva någon form av auktorisation hos ett behörigt organ. Utredningen föreslog att bestämmelserna om auktorisation och de skyldigheter och sanktio- ner som är knutna till auktorisationen borde tas in i en särskild lag. Frågan om de närmare förutsättningarna för auktorisation borde därför enligt utredningen utredas särskilt. Uppdraget skall redovisas . Några regler om tystnadsplikt För ett patentombud, som inte är advokat, finns det ingen lagstadgad reglering av tystnadsplikt för det ombudet fått känne- dom om i anslutning till ett patentärende. Särskilda stadgar och vägledande regler om etik och god yrkessed för patentombud och patentbyråer gäller för ombud som är medlemmar av , och . Enligt dessa stadgar och regler får ett ombud inte, utan att det finns en laglig skyldighet att lämna upp- lysningar, utan vederbörligt samtycke från huvudmannen, yppa något som anförtrotts ombudet i dess verksamhet eller som ombu- det i samband därmed fått veta. Ombudet är även skyldigt att ålägga sin personal tystnadsplikt i samma utsträckning. Denna tystnadsplikt är i praktiken en förutsättning för att få uppdrag. En hög grad av hemlighållande krävs i patentärenden, bl.a. av konkur- rensskäl, men även för att patentsökanden inte skall gå miste om det eftersträvade patentskyddet. När det gäller patenträttsliga angelägenheter är det vanligt att patentombud anlitas för juridisk rådgivning eller för biträde i ansökningsärenden eller patenträttsliga mål. En annan vanlig situa- tion är att företaget har egna bolagsjurister som anlitas för dessa funktioner. I den utsträckning dessa personer fungerat som rätte- gångsombud eller biträde gäller enligt 36 kap. 5 § att de får höras som vittnen om vad som anförtrotts dem för upp- dragets fullgörande endast om parten medger det. I fråga om edi- tionsförelägganden (dvs. skyldighet att förete skriftlig handling) gäller i dessa fall samma regler som för advokater och deras biträ- den. Det finns däremot inte några regler som hindrar att patent- ombud eller bolagsjurister hörs i rättegång om sådana uppgifter som anförtrotts dem i annan egenskap än rättegångsombud eller biträde. Inte heller finns det bestämmelser som hindrar editions- föreläggande avseende skriftliga handlingar som de haft befattning med när de bistått ett företag i en rättslig angelägenhet om de inte varit rättegångsombud eller biträde åt företaget. Vid revisionen av europeiska patentkonventionen (EPC) upp- märksammades att problem uppkommit för europeiska patentom- bud i samband med rättegångar i . Om förtrolig information lämnats av en klient till ett patentombud och informa- tionen inte varit skyddad enligt vittnes- eller editionsreglerna i uppgiftslämnarens hemland, har amerikanska domstolar ansett att något skydd för information inte heller kan ges i en amerikansk rättstvist. Mot den bakgrunden intogs i EPC 2000 en ny bestäm- melse, artikel 134a (1) (d), där det skapas möjlighet för Europeiska patentorganisationens förvaltningsråd att besluta om tystnadsplikt för patentombud som är behöriga vid det Europeiska patentverket (EPO) och om rätt för dem att vägra röja information i förfaran- den hos EPO. Med stöd av artikeln har i tillämpningsföreskrifterna till EPC 2000 tagits in en sekretessbestämmelse (regel 101 a). Amerikansk rättspraxis har påverkat regelns utformning. Regeln gäller endast i de fall en klient söker rättsligt råd eller rättslig hjälp i en patenträttslig angelägenhet.