sou · GWB36 · 2008-02-28 00:00:00 — De skyldigheter som anges i para- grafen kompletter de specifika krav som framgår av bl.a. 3 kap. 4, 7 och 8 §§ samt av 4 kap. 2–4 och 9 §§. Frågor om mäklarens skyldig- heter mot köparen behandlas i avsnitt 13.4. Första stycket är avsett att, tillsammans med 4 kap. 2 § och 6 § första stycket, i sak motsvara 16 § första meningen lag. I stycket specificeras något mäklarens rådgivnings- och upplysnings- skyldighet gentemot köparen. Upplysningar om eventuella villkor för försäljningen, såsom exempelvis tillträdesdag, ingår bl.a. i mäk- allmänna informationsskyldighet. I andra stycket anges vissa skyldigheter som mäklaren ska utföra före överlåtelsen av fastigheten. Av första punkten framgår att mäklaren är skyldig att tillhanda- hålla köparen en skriftlig beskrivning av fastigheten. Beskrivningen ska innehålla de uppgifter som anges i 4 kap. 8 §. Regeln är avsedd att tillsammans med del av styckets andra punkt (där skyldigheten att upplysa om vem som har rätt att förfoga över fastigheten reg- leras) i huvudsak motsvara 18 § första stycket lag. Andra punkten motsvarar del av 18 § första stycket fastighetsmäklarlag. Enligt den ska mäklaren tillhandahålla köparen skriftlig uppgift om vem som har rätt att förfoga över fastigheten. Med köpare avses här den faktiske köparen. Det finns inget krav i bestämmelsen i 4 kap. 8 § om att objektsbeskrivningen ska inne- hålla uppgift om vem som har rätt att förfoga över fastigheten. Tredje punkten motsvarar 18 § andra stycket lag. En fastighetsmäklare är dock till skillnad mot tidigare endast skyldig att tillhandahålla köparen en boendekostnadskalkyl om köparen efterfrågar en sådan. Ett skäl för lagändringen är att den tidigare bestämmelsen har spelat ut sin roll eftersom köpare får hjälp från annat håll, särskilt från banker, med individuella boendekost- nadskalkyler som ger den enskilda köparen bättre vägledning än de ofta schabloniserade boendekostnadskalkyler som en mäklare upp- rättar. I praktiken avstår köpare ofta skriftligen från en sådan kalkyl från mäklaren. De krav som införs i 4 kap. 8 § 4 på att objekts- beskrivningen ska innehålla uppgift om fastighetens aktuella drifts- kostnader kan därför ersätta lagens nuvarande krav på en av mäk- laren upprättad boendekostnadskalkyl. Av fjärde punkten följer att en mäklare ska informera köpare om de former för försäljningen som säljaren har för avsikt att tillämpa. Det betyder att mäklaren ska upplysa om hur den som vill köpa fastigheten praktiskt ska gå till väga. Det gäller sådant som om säljaren förklarat sig beredd att sälja till visst pris, om budgivning planeras, hur och när den i så fall kommer att avhållas och vilka villkor som kommer att gälla i den. Informationen ska vara så fullständig att den mottagare som vill köpa fastigheten kan planera sitt handlande på ett rationellt sätt. Krav på information om former för eventuell budgivning gäller i praktiken (se avsnitt 2.1.6). Enligt bestämmelsen ska mäklaren också informera köpare om mäklarens skyldighet enligt lagen att upprätta en för- teckning över de anbud som lämnas på fastigheten (jfr 23 § person- uppgiftslagen [1998:204]). Den slutlige köparen ska enligt 3 kap. 8 § få del av förteckningen över anbuden när överlåtelseavtalet är slutet. Av femte punkten framgår att en mäklare ska upplysa köparen om de faktiska fel i fastigheten som mäklaren känner till eller som framträder redan vid en ytlig undersökning eller som mäklaren annars med hänsyn till omständigheterna har särskild anledning att räkna med. Bestämmelsen är en precisering av en del av en mäklares allmänna upplysningsskyldighet (se paragrafens första stycke och 4 kap. 2 §). Med faktiska fel avses här främst avvikelser i fysiskt avseende på fastigheten, dvs. andra fel än rättsliga fel eller rådig- hetsfel (och naturligtvis inte heller sådana fel i fastigheten som ut- gör avvikelser från vad som följer av överlåtelseavtal). mäklarens skyldighet att upplysa köparen om fel och brister i fastig- heten som mäklaren har vetskap om framgår av förarbetena till fastighetsmäklarlag och av praxis, se avsnitt 13.4.1. När det gäller andra faktiska fel än sådana som mäklaren känner till eller som framträder redan vid en ytlig undersökning gäller i princip att mäklaren inte har någon undersöknings- eller upplysningsplikt rörande dem. Avsteg från principen görs i bestämmelsen i speciella undantagsfall, nämligen när mäklaren med hänsyn till omständig- heterna kan ha haft särskild anledning att räkna med fel. En mäk- lare är exempelvis skyldig att upplysa köparen i de fall ett förmed- lingsobjektet är av en modell eller produktion som brukar vara be- häftad med ett visst fel (jfr lagrådets yttrande och utskottets uttal- anden, prop. 1983/84:16 s. 56 och LU 1983/84:10 s. 11 ff.). Sjätte punkten motsvarar i princip 16 § andra meningen andra ledet lag. Enligt bestämmelsen ska mäklaren informera köparen om hans eller hennes undersökningsplikt och verka för att köparen fullgör den före köpet. Syftet med regeln är bl.a. liksom med bestämmelsen i 4 kap. 6 § andra stycket 2 att försöka undvika framtida tvister mellan köpare och säljare. Mäklaren ska klargöra för köparen vad som gäller enligt jordabalken och, när det gäller förmedling av en bostadsrätt, enligt köplagen (1990:931). Det krävs bl.a. att mäklaren klargör för köparen, liksom för säljaren, inne- börden och omfattningen av undersökningsplikten, och andra rele- vanta bestämmelser samt att mäklaren aktivt påverkar parterna att undanröja missförstånd och oklarheter rörande förmedlingsobjektet. Kravet på att mäklaren ska lämna informationen skriftligt är i för- hållande till den tidigare lagen nytt. Skriftlighetskravet har införts för att underlätta för köparen att ta till sig informationen om undersökningsplikten vilket i sin tur bör förebygga tvister mellan köpare och säljare. Frågan behandlas i avsnitt 13.4.1. Enligt sjunde punkten ska mäklaren upplysa köparen om inne- hållet i och planerade ändringar av de plan- och byggnadsbestäm- melser som mäklaren känner till och som kan antas ha betydelse för köparen. Bestämmelsen är avsedd att vara en precisering av del av den allmänna upplysningsskyldigheten och grundar sig på gällande praxis (se bl.a. RÅ 2006 ref 53). På motsvarande sätt med vad som gäller i fråga om faktiska fel hos fastigheten har mäklaren inte heller när det gäller s.k. rådighetsfel, dvs. sådana som avser inskränkningar i rätten att disponera över fastigheten, någon skyldighet att rutin- mässigt undersöka om några sådana rådighetsinskränkningar före- ligger (jfr 4 kap. 3 § och prop. 1983/84:16 s. 15). för mäklaren att på egen hand inhämta sådan information finns alltså inte men om mäklaren har tillgång till den ska han eller hon, oavsett på vilket sätt den kommit till mäklarens kännedom, också vidarebefordra den till köparen (jfr prop. 1983/84:16 s. 37–38, 56 och 66 samt LU 1983/84:10 s. 11–12.). Mäklarens skyldighet att se till att säljaren lämnar alla tillgängliga upplysningar som kan antas vara av betydelse för köparen och däribland upplysningar om plan- bestämmelser och liknande som kan komma att inskränka rätten att disponera över fastigheten framgår av 4 kap. 6 § andra stycket 2. En fastighetsmäklares upplysningsskyldighet omfattar samtliga upp- gifter som kan antas vara av betydelse för köparen och som mäk- laren har tillgång till. Innehållet i de plan- och byggnadsbestäm- melser som gäller för det område inom vilket en till försäljning utbjuden fastighet är belägen och för närliggande områden liksom planerade ändringar i sådana bestämmelser måste anses vara av sådan karaktär att information härom kan antas ha betydelse för en köpare. Hur långt denna upplysningsskyldighet sträcker sig måste bedömas från fall till fall beroende på vilken faktisk inverkan som t.ex. en enligt planen tillåten byggnation eller markanvändning eller en planerad ändring i planens byggföreskrifter eller dess bestämmelser om markanvändningen kan komma att få på boende- eller verksam- hetsförhållandena på den aktuella fastigheten. Omständigheter som därvid är av betydelse är dels avståndet mellan fastigheten i fråga och platsen för den tillåtna eller planerade åtgärden, dels karaktären på och omfattningen av den sistnämnda (jfr ovan nämnda avgör- ande från Regeringsrätten). Övriga ändringar i paragrafen är i förhållande till motsvarande bestämmelser lag endast avsedda att vara av språklig och redaktionell karaktär. 4 kap. 8 § I paragrafen anges vilka uppgifter en objektsbeskrivning, som mäk- laren enligt 4 kap. 7 § andra stycket 1 är skyldig att tillhandahålla köparen, ska innehålla. Paragrafen grundas på 18 § första stycket fastighetsmäklarlag. I 7 kap. finns särskilda bestämmelser om objektsbeskrivningens innehåll i de fall förmedlingen avser bostads- rätter. Innehållet i objektsbeskrivningen måste naturligtvis vara tydligt. Paragrafen innehåller inget krav på att uppgift om vem som har rätt att förfoga över fastigheten ska finnas i en objektsbeskrivning. Skriftlig uppgift om säljarens identitet har endast den slutlige köp- aren rätt att få del av genom mäklaren (se 4 kap. 7 § andra stycket 2 med författningskommentar). I praktiken är det också endast den slutlige köparen som av mäklaren skriftligen upplyses om vem som är säljare (se avsnitt 2.1.4 om objektsbeskrivning respektive s.k. tillsalusbeskrivning). I den mån mäklaren kan inhämta uppgifterna från säljaren behöver mäklaren endast kontrollera riktigheten av uppgifterna om omständigheterna ger anledning till det. Det innebär att köparen själv normalt bör kontrollera uppgifterna i objektsbeskrivningen, se även övervägandena i avsnitt 13.4.1. Första och andra punkterna motsvarar i princip vad som gäller enligt fastighetsmäklarlag (se prop. 1994/95:14 s. 81 och 1983/84:16 s. 39 f.) medan krav på att ange uppgifter nämnda under punkterna 3–6 i förhållande till den tidigare lagen är nya. Första punkten skiljer sig dock i ett par avseenden från bestämmelserna i 18 § första stycket lag. I objektsbeskrivningen ska inte längre samtliga servitut anges utan endast registrerade servitut. Vidare anges uttryckligen i bestämmelsen att objektsbeskrivningen ska inne- hålla uppgift om eventuella gemensamhetsanläggningar samt, för- utom uppgifter om vilka andra rättigheter som belastar fastigheten, även uppgifter om vilka sådana rättigheter som tillkommer den. Dessa ändringar motsvarar de ändringar som reglerna om kontroll- skyldighet genomgått (se 4 kap. 3 § med författningskommentar). En mäklare kan i de flesta fall få uppgifterna om fastighetens ålder, storlek och byggnadssätt från säljaren. Om omständigheterna inte ger anledning till annat, bör mäklaren som nämnts ha rätt att lita på att uppgifterna är korrekta. Om det kan konstateras att upp- giften om byggnadens exakta ålder inte är känd är det tillräckligt att mäklaren i beskrivningen anger en ungefärlig uppgift om åldern eller att uppgiften saknas. Av kravet i tredje punkten följer att objektsbeskrivningen även ska innehålla uppgift om huruvida en energideklaration enligt lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader har upprättats. Genom kravet kommer köparen att uppmärksammas på möjlig- heten att ta del av de uppgifter om byggnaders energianvändning och inomhusmiljö som deklareras i dessa. I de fall en energideklaration inte har upprättats bör mäklaren upplysa köparen om vad denne har att iaktta. Om förmedlingsobjektet avser en fastighet kan parterna i fastighetsaffären komma överens om att köparen upprättar en sådan deklaration på säljarens bekostnad. Frågorna behandlas i avsnitten 13.4.3 och 14.3. Objektsbeskrivningen ska enligt fjärde punkten, som utgör en kodifiering av praxis, innehålla uppgifter om fastighetens nuvar- ande driftskostnader. Det är de verkliga driftskostnaderna som av- ses och mäklaren ska klart ange varje driftskostnadspost. Dessa uppgifter får mäklaren från säljaren och när det gäller förmedling av en villa bör det av beskrivningen framgå hur många vuxna och barn som bor i fastigheten och som fastighetens aktuella driftskostnader därmed grundas på. Enligt kravet i femte punkten ska objektsbeskrivningen innehålla uppgift om fastighetens bedömda marknadsvärde och grunden för bedömningen. När mäklaren redovisar grunden för bedömningen av marknadsvärdet bör han eller hon bl.a. ange två till tre referens- värden. Med referensvärden avses här värden på jämförbara objekt som sålts i närområdet . Om referensvärden saknas ska mäklaren ange det. Frågorna behandlas i avsnitt 13.4.4. Enligt sjätte punkten ska objektsbeskrivningen innehålla uppgift om renoveringar eller liknande åtgärder som vidtagits på fastigheten av som föregått upprättande av objekts- beskrivningen. Med renoveringar eller liknande åtgärder menas exempelvis åtgärder som förnyar, förbättrar och återställer fastig- heten. Även åtgärder som innebär ombyggnad eller tillbyggnad av fastigheten omfattas. Exempel på andra liknande åtgärder kan vara uppsättande av nya tapeter men däremot inte ommöblering. Syftet med informationsskyldigheten är bl.a. att ge köparen möjlig- het att vid sitt ställningstagande beträffande eventuell fastighets- affär beakta att vissa åtgärder, som kan påverka priset, vidtagits med anledning av den förestående överlåtelsen (s.k. homestaging). Frågan behandlas i avsnitt 13.4.5. Mäklarens handlingsplikt vid avtalsslutet 4 kap. 9 § I paragrafen, som motsvarar 19 § fastighetsmäklarlag, finns bestämmelser om en mäklares handlingsplikt vid avtalsslutet. 5 kap. 1 § Paragrafen om skadestånd motsvarar 20 § fastighets- mäklarlag. I förhållande till den tidigare lagen har vissa nya bestäm- melser om mäklares skyldigheter tillkommit (se avsnitt 13). Mäkla- rens skadeståndsansvar enligt 5 kap. 1 § har därför kommit att bli något mer omfattande. Andra bestämmelser om mäklarens skyldig- heter har i den nya lagen preciserats. De bestämmelser som inte nämns i den nya lagens 3, 4, 7 eller 8 kap. kan inte medföra skade- ståndsskyldighet enligt denna lag. För tydlighets skull har i första stycket begreppet skada ersatts av ren förmögenhetsskada (jfr prop. 1983/84:16 s. 42–43, jfr även 7 § lagen [2003:862] om finansiell rådgivning till konsumenter och 5 kap. 7 § lagen [2005:405] om försäkringsförmedling). Vidare har hänvisningarna i bestämmelsen anpassats till den nya lagens kapitel- indelade paragrafer. Det bör understrykas att mäklaren ansvarar personligen. Liksom tidigare bör mäklarens skadestånd kunna sättas ned eller helt falla bort exempelvis i fall då köparen trots att mäklaren fullgjort sin informationsskyldighet har försummat sin undersökningsplikt. Bestämmelsen i andra stycket tar sikte på fall då fastighetsmäk- laren på grund av första stycket och säljaren på grund av reglerna i 4 kap. jordabalken båda ansvarar för att fastigheten avviker från vad köparen haft anledning att räkna med. Termen skada bör i detta sammanhang omfatta även sådan del av erlagd köpeskilling som köparen enligt jordabalken är berättigad att dra av på grund av avvikelsen (se även Lagrådets yttrande prop. 1983/84:16 s. 59). 5 kap. 2 § Paragrafen, som i förhållande till fastighetsmäklarlag är ny, innehåller bestämmelser om reklamation och preskription. Den har utformats med förebild av 17 och 18 §§ konsumenttjänslagen (1985:716), 7 § lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till kon- sumenter och 5 kap. 8 § lagen (2005:405) om försäkringsförmed- ling. Av 1 kap. 5 § framgår att reklamations- och preskriptions- bestämmelserna inte får frångås till nackdel för en konsument. Enligt bestämmelsen om preskription kan en köpare eller säljare erhålla skadestånd upp till efter det att mäklaruppdraget av- slutats medan en mäklare enligt bestämmelsen i 9 kap. 2 § fjärde stycket endast kan tilldelas varning eller erinran upp till efter det att mäklaren underrättats i ärendet. Frågorna behandlas i avsnitt 19. Ersättning för fastighetsmäklarens uppdrag Uppdragsgivare och mäklare ska även enligt den nya fastighets- mäklarlagen inom ramen för allmänna avtalsrättsliga principer ha full frihet att avtala om frågor rörande hur ersättningen för mäklar- uppdraget ska beräknas. Bestämmelserna om ersättning för fastig- hetsmäklares uppdrag har i förhållande till fastighetsmäk- larlag ändrats genom att presumtionen för provisionsersättning i den förra lagen har ersatts av en bestämmelse om presumtion för skälig ersättning för utfört arbete och utlägg. För de fall provisions- ersättning har avtalats anges ramarna för sådan ersättning. I den nya lagen har dessutom införts en regel om skyldighet för mäklare att ställa ut en specificerad räkning. Frågorna behandlas i avsnitt 18. 6 kap. 1 § Paragrafen är ny. Av den framgår att om inte annat har avtalats ska en mäklare ha rätt till skälig ersättning för det arbete och utlägg som uppdraget krävt. Ersättningen för arbete ska bestämmas med utgångspunkt i den tid som mäklaren lagt ned på uppdraget. I kravet på att ersättningen ska vara skälig ligger dock att tidsåtgången måste vara rimlig med hänsyn till uppdragets art och omfattning. Vid skälighetsbedömningen ska även beaktas hur mäklaren har utfört tjänsten. 6 kap. 2 § Bestämmelserna i paragrafen, som gäller för de fall det har avtalats om att mäklaren ska få ersättning i form av provision, anger ram- arna för provisionsersättning. Förutom att det inte längre finns en presumtion för provision motsvarar paragrafen i sak bestämmel- serna i 21 § andra och tredje styckena samt i 22 § lag. An- gående begreppet anvisa, se avsnitt 7.4 under rubriken yrkes- mässig förmedling. 6 kap. 3 § Paragrafen, som i förhållande till fastighetsmäklarlag är ny, innehåller bestämmelser om mäklares skyldighet att ställa ut en specificerad faktura. Kraven i paragrafen gäller oavsett vilken form av ersättning som mäklaren har rätt till. Paragrafen har utformats med förebild av 40 § konsumenttjänstlagen (1985:716), jfr prop. 1984/85:110 s. 308–309. Enligt paragrafen är en fastighetsmäklare skyldig att ställa ut en specificerad räkning endast om uppdragsgivaren begär det. Mäklaren kan naturligtvis också vara skyldig att göra detta direkt på grund av avtalet mellan parterna. Paragrafen är tvingande till uppdragsgivarens förmån (se 1 kap. 5 §). Uppdragsgivarens rätt att begära en specificerad räkning är i och för sig inte begränsad till att gälla endast efter uppdragets avslutande e.d. Det ligger emellertid i sakens natur att uppdragsgivaren inte får dröja hur länge som helst med att fram- ställa en sådan begäran eftersom det kan bli förenat med betydande svårigheter för mäklaren att åstadkomma en speci- ficerad räkning avseende ett mäklaruppdrag. Det har inte ansetts möjligt eller lämpligt att i lagtexten i detalj ange de krav som bör ställa på en specificerad räkning. Som ett grundläggande krav gäller dock enligt paragrafen att räkningen ska göra det möjligt för uppdragsgivaren att bedöma det utförda arbetets art och omfattning. För de fall mäklaren har rätt till ersätt- ning i form av provision eller fast pris är behovet av att kunna ut- läsa vilka särskilda åtgärder som vidtagits mindre än om arbetet utförts mot ersättning för nedlagd tid. De journalanteckningar som mäklaren ska föra och överlämna till uppdragsgivaren när upp- draget är slutfört enligt 3 kap. 7 § torde i dessa fall kunna tillgodose detta behov. Uppdragsgivaren ska kunna utläsa t.ex. vilka åtgärder som har vidtagits. Specifikationen är främst avsedd att göra det möjligt för konsumenten att bedöma om tjänsten har utförts avtalsenligt. Om mäklaren utöver ersättning för arbetet har rätt till ersättning för utlägg ska dessa kostnader specificeras. I den mån tjänsten inte har utförts mot provisionsersättning eller ett fast pris ska det av räkningen också framgå hur ersättningen har beräknats. I ett sådant fall krävs det alltså att mäklaren i räkningen anger t.ex. hur många timmar som gått åt och priset . Syftet är främst att göra det möjligt för uppdragsgivaren att be- döma den begärda ersättningens skälighet. Om det i mäklarens arvode ingår icke avdragsgilla kostnader ska dessa anges i specifikationen. Kostnader för flyttstädning och del av kostnader för homestaging är exempel på icke avdragsgilla kostnader. Frågan behandlas i avsnitt 18.7. 6 kap. 4 § Paragrafen motsvarar 23 § fastighetsmäklarlag. Särskilda bestämmelser om förmedling av bostadsrätt Kapitlet är i förhållande till fastighetsmäklarlag nytt. Det utgör i huvudsak en precisering av gällande rätt såvitt avser förmed- ling av bostadsrätter. 7 kap. 1 § I paragrafen behandlas en fastighetsmäklarens kontrollplikt av äganderätten och av pantsättning av bostadsrätten. Paragrafen mot- svarar 17 § lag såvitt avser förmedling av bostadsrätter. Frågorna behandlas i avsnitt 14. 7 kap. 2 § Vid förmedling av en bostadsrätt ska en objektsbeskrivning innehålla vissa särskilt angivna uppgifter som framgår av första–fjärde punkt- erna i paragrafen samt de uppgifter som anges i 4 kap. 8 § 3–6. Bestämmelserna i första–tredje punkterna utgör i princip preci- seringar av reglerna fastighetsmäklarlag. Skyldigheterna för en mäklare att i objektsbeskrivningen lämna uppgift om bostads- rättens förmögenhetsvärde och om upplåten mark är emellertid i förhållande till den tidigare lagen nya. Den årsavgift som en bostads- rättsförening har rätt att ta ut för den löpande verksamheten och som ska anges i objektsbeskrivningen enligt tredje punkten brukar i praktiken delas upp i månadsavgifter. Enligt bestämmelsen i fjärde punkten, som i förhållande till lag är ny, ska beskrivningen av en bostadsrätt innehålla uppgift om huruvida vid det senaste beskattningsårets utgång ansett att bostadsrättsföreningen är ett privatbostadsföretag enligt inkomstskattelagen. Bestämmelsen motiveras av att det är av vikt för köparen att få veta detta eftersom föreningsmedlemmarnas beskatt- ning skiljer sig åt beroende på om dessa är medlemmar i ett privat- bostadsföretag eller i ett oäkta bostadsföretag. Mäklaren är emeller- tid inte skyldig att kontrollera om huruvida beslut har vunnit laga kraft. Den kontrollen får köparen själv göra. Av 4 kap. 7 § andra stycket 2 följer att mäklaren innan bostads- rätten överlåts ska tillhandahålla köparen skriftlig uppgift om vem som har rätt att förfoga över bostadsrätten. Bestämmelserna i paragrafen behandlas i avsnitt 14.3. 7 kap. 3 § Enligt paragrafen ska en fastighetsmäklare vid förmedling av en bostadsrätt tillhandahålla köparen senast tillgängliga årsredovisning för föreningen samt dess senaste registrerade stadgar. Syftet är att köparen ska få möjlighet att bilda sig en uppfattning om föreningen och dess villkor. För det fall en förenings stadgar finns på dess hem- sida kan mäklaren fullgöra sin skyldighet att tillhandahålla stadgarna genom att upplysa köparen om det förhållandet. Det bör däremot normalt inte vara tillräckligt att mäklaren hänvisar köparen till som stadgarna finns registrerade hos. Frågorna be- handlas i avsnitt 14.3. Särskilda bestämmelser om förmedling av arrenderätt och hyresrätt Kapitlet är i förhållande till fastighetsmäklarlag nytt. Det ut- gör såvitt avser förmedling av hyresrätter en precisering av gällande rätt. Frågor om förmedling av hyresrätter behandlas i avsnitt 15. 8 kap. 1 § Enligt paragrafen, som i huvudsak motsvarar 2 § andra meningen lag, ska bestämmelserna i lagen om objektsbeskrivning, boendekostnadskalkyl och om beräkning av ersättning till fastig- hetsmäklare inte tillämpas beträffande förmedling av arrende och hyra. Mäklaren är av naturliga skäl inte heller skyldig att informera om former för försäljning eller en köpares undersökningsplikt. Lik- som enligt den tidigare lagen gäller emellertid regeln i 6 kap. 4 § om nedsättning av mäklarens ersättning även vid sådan förmedling. 8 kap. 2 § Av paragrafen framgår att en fastighetsmäklare vid förmedling av en hyresrätt ska informera hyresgästen om hyresobjektets beteck- ning, storlek och standard.