sou · GWB371 · 2008-06-24 00:00:00 — Ej heller nämndes pepparspray. avvisade uttryckligen all form av beväpning, inklusive pepparspray. Utbildning framfördes inte i någon utredning som ett medel för att förbättra säkerheten. Detta är åtgärder som tillkommit efter hand. 5.7Vad har gjorts och vad har det kostat? Nedan följer en genomgång av vilka åtgärder som är genomförda, under genomförande och om det finns åtgärder som är planerade att genomföra. I den mån det varit möjligt att erhålla uppskattningar av kostnaderna redovisas dessa. 5.7.1Anstaltsstruktur med högre säkerhet Den nya indelningen i säkerhetsklasser (A-F) innebar inte någon förändring av anstalterna. Den nya indelningen innehåller fler klasser – sex mot tidigare fyra – och bygger på en noggrannare bedömning och större differentiering. De enda förändringar av anstaltsstrukturen som ägt rum är att ytterligare en C-anstalt tillkommit, Salberga, att en E-anstalt gjorts om till en D-anstalt, nämligen och att en E-anstalt, , börjat tas i bruk. 60 platser inrättas på s.k. säkerhetsavdelningar, 24 på , 24 på Kumla och 12 på den nygamla anstalten Saltvik. Det är extremt dyra platser. Dygnskostnaden beräknas bli dryga . tillkommande kostnaden på årsbasis för alla säkerhetsplatser kan då beräknas till drygt . Inte bara kriminalvårdens anstaltskostnader påverkas. För att säkerhetsanstalten Saltvik ska kunna hantera incidenter krävs en högre grad av närvaro av polis i området. 5.7.2Placering av intagna i anstalter med högre säkerhet Kriminalvården har anstalter med olika grad av säkerhet. Ett sätt att öka säkerheten är att placera intagna i anstalter med högre säkerhet . Intagna som tidigare placerats i anstalter med riskklass F (tidigare IV, öppen anstalt) kan ha placerats i en sluten anstalt (A-E, tidigare riskklass I-III). Intagna inom gruppen slutna anstalter kan ha placerats i anstalter med högre riskklass. Detta sätt att placera intagna syftar i första hand till att minska risken för rymningar, men också för att minska våld mot intagna och anställda. Anstalter med högre riskklass är dyrare per plats, varför denna åtgärd fördyrar kriminalvården. Det är inte givet hur denna bedömning ska göras eftersom sammansättningen av de intagna kan ha förändrats. Förhöjd säkerhet innebär att en intagen med en viss riskprofil och som tidigare bedömts kunna vara på en anstalt med en viss säkerhetsnivå i stället tas in på en anstalt med högre säkerhetsnivå. Om sammansättningen av intagna förändrats så att det är fler i grupper med högre riskprofil som också tas in på anstalter med högre säkerhetsnivå innebär detta inte en förhöjd säkerhet. Det innebär bara att placeringarna anpassas efter de intagnas riskprofiler men att säkerheten är oförändrad. Om andelen intagna på öppna anstalter och §34 vårdhem varit lika stor som den var skulle kostnaden för kriminalvården varit lägre . Mot bakgrund av utvecklingen av de intagna ur risksynpunkt är det svårt att förstå varför andelen i öppna anstalter och vårdhem minskat annat än för att höja säkerheten. Beskrivning av de intagna Utredningen har gjort en övergripande bedömning av utvecklingen av de intagna ur risksynpunkt och jämfört denna med utvecklingen av anstaltsplatser i olika säkerhetsklasser. Av de personer som var inskrivna på anstalt var 874 personer dömda för våldsbrott, 926 för narkotikabrott och 916 för tillgreppsbrott. hade antalet intagna dömda för våldsbrott ökat , antalet intagna dömda för narkotikabrott medan antalet som avtjänade ett fängelsestraff för tillgreppsbrott hade minskat . har antalet dömda för tillgreppsbrott fortsatt att minska medan antalet personer dömda för våldsbrott respektive narkotikabrott har stabiliserats på den högre nivån. Anstaltsklientelet ser sålunda annorlunda ut än men jämfört med är det ingen större förändring vad gäller huvudbrottsligheten bland de dömda. Det har i olika sammanhang framhållits att allt fler intagna på anstalt har psykiska störningar. Kriminalvården saknar statistik över antalet intagna med psykiska problem. Av den officiella kriminalstatistiken framgår att antalet personer dömda till rättspsykiatrisk vård har minskat med jämfört 2002-2004. I absoluta tal dömdes 314 personer till rättspsykiatrisk vård medan motsvarande antal var 380. Detta kan innebära att kriminalvården får ta emot ett större antal personer med psykiska problem . Antalet personer är dock inte särskilt omfattande. Av kriminalvårdens egen statistik framgår att andelen intagna utan tidigare kriminalvårdserfarenhet har ökat något . hade av de intagna ingen tidigare kriminalvårdserfarenhet. Motsvarande andel var . I princip bör intagna utan tidigare kriminalvårdserfarenhet vara enklare för kriminalvården att hantera. Slutligen kan det konstateras att medianåldern bland personer dömda till fängelse har ökat något . Framför allt framkommer att antalet personer utgör en allt större andel av de intagna. Jämfört med har antalet äldre intagna ökat . Äldre intagna gör att kostnader för sjukvård m.m. kan öka. Å andra sidan har internationell forskning visat att äldre fångar i betydligt mindre utsträckning än yngre utgör säkerhetsrisker. Ovan redovisad statistik ger en översiktlig bild av utvecklingen. Utifrån dessa data finns inget som sammantaget pekar mot att sammansättningen av de intagna ändrats påtagligt . För att med högre grad av exakthet kunna besvara den frågan krävs dock mer utförliga analyser. Yttre perimeterskydd kallas hinder som sätts upp utanför en anstalts stängsel eller mur, innanför vilka de intagna får röra sig. Sådana hinder har alltid funnits i någon form. Den form av yttre perimeterskydd som började utvecklas för att kunna motstå fritagningar och avancerade rymningar är dock ny, och har varit ett betydande inslag i det säkerhetshöjande arbete som pågått . Från början beräknades att sju anstalter, med säkerhetsklasserna A, B och C, skulle få ett yttre perimeterskydd. Tre av dessa har ett färdigställt yttre perimeterskydd, två anstalter är pågående projekt (Hällby och ) och två anstalter (och ) kommer ej att få detta skydd. De rena investeringskostnaderna för sju anstalter uppskattades av Kriminalvården att komma att uppgå till cirka . En stor del är markkostnader – 65,4 mnkr – medan resten är byggkostnader, kostnader för elstaket, kameraövervakning etc. - 77,8 mnkr – och 41,6 mnkr är kostnader för utredning, projektering, projektledning och räntor. har tre anstalters yttre perimeterskydd färdigställts – , Kumla och – till en kostnad som bedömdes bli 91,7 mnkr. Kriminalvården hyr anstalter och häkten. Yttre perimeterskydd har bara byggts delvis med egna medel. Det gäller installationerna av kameraövervakning och elstaket, summa 20,4 mnkr på de tre anstalterna. Dessa investeringar ingår därför i nedanstående siffror över nyanskaffningar. Om de skrivs av blir årskostnaden 2,6 mnkr. Därtill kommer driftskostnader som kan uppskattas till av bruttoinvesteringen, dvs. Kriminalvårdens egna investeringar 2000-2007, mnkr, anskaffningar brutto Anm. Summa Förbättringsutgifter på annans fastighet, maskiner, inventarier, installationer, m.m. samt pågående nyanläggningar. Övriga investeringsutgifter finansieras av och blir därför omvandlade till hyra, med en faktor . Summa för de tre anstalterna en tillkommande hyreskostnad om 6,4 mnkr. Kriminalvården erhöll inte några extra medel för yttre perimeterskydd. De cirka 20,4 mnkr för yttre perimeterskydd förefaller ha inrymts i Kriminalvårdens ordinarie investeringsbudget, och de tillkommande hyres- och driftskostnaderna i driftbudgeten. Sammanlagda årskostnaden för de tre anstalterna blir då . När det yttre perimeterskyddet är klart på ytterligare två anstalter tillkommer uppskattningsvis . Den framtida årskostnaden kan då beräknas till cirka . Åtgärder för att säkerställa säkerheten i häkten och vid transporter till och från häkten har främst innefattat följande rutiner: visitationer, övningar utifrån befintliga instruktioner, beredskapsplaner, riskbedömningar och användandet av fängsel. Vissa fysiska åtgärder har vidtagits för att förbättra skalskydd och säkerheten vid inpassering vid säkerhetshäktena. En s.k. objektsinventering har genomförts för att förbättra säkerheten vid destinationer för transporter av häktade som ofta förekommer (till exempel tingsrätter och sjukhus). Kostnaderna för dessa åtgärder är svåra att uppskatta. Vid häktningsförhandlingar kan domstolen på åklagarens begäran föreskriva restriktioner för den intagne i häktet. Restriktioner vid intagning i häkte kan innebära olika saker. De kan innebära att den intagne inte får ha radio, TV och tidningar och inte får träffa andra intagna. Det är möjligt att restriktioner av det senare slaget gör rutinerna kostsammare, men inte säkert. Andelen intagna med restriktioner för gemensamhetsvistelse har stadigt ökat från i början av . Officiell statistik finns inte , men en uppskattning som gjorts av Kriminalvården tyder på att siffran nu ligger . Uppskattningen gjord för är att av de häktade hade restriktioner avseende gemensam vistelse och . Andelen varierar kraftigt mellan olika häkten. Personalkostnaderna blir allmänt sett högre på häkten med gemensamhetsvistelse med restriktioner, eftersom restriktionerna ska efterföljas vilket kräver en ökad arbetsinsats. Det finns inga kostnadsberäkningar på detta. Vid transporter till och från häkten ansåg RRV (1999:27, s.197) att restriktioner medförde ökade kostnader p.g.a. att transporterna då krävde högre bemanning. Att fler häktade och intagna bedömts som farliga och därför försetts med fängsel anses av Kriminalvården inte medföra någon merkostnad. Antalet medföljande vårdare ska inte ha ökat. Kriminalvården började utveckla en särskild underrättelsetjänst . Det har inneburit att säkerhetsavdelningen vid huvudkontoret utvidgats från en till fem personer. Tio operatörer som arbetar på fältet har tillkommit utöver de 10 som fanns tidigare. Sammanlagt har 14 nya tjänster tillkommit till en årskostnad – inklusive overhead, rum, m.m. – av . I syfte att stävja våld vid incidenter inom anstalterna har Kriminalvården utrustat ett stort antal anställda med pepparspray. 1 250 anställda har hitintills utbildats i användningen av sprayburkarna. Successivt ska alla vårdare genomgå denna utbildning. Räknat på 5 000 anställda motsvarar det 25 årsarbetskrafter. Inklusive lärare och utrustning kan kostnaden uppskattas till . Utslaget blir årskostnaden ungefär . Om utbildningen ges alla nyanställda blir årskostnaden cirka 4,5 mnkr. På nio anstalter och två häkten har inpasseringskontrollen förstärkts. Det har inneburit montering och drift av metallbågar och röntgendetektorer och förstärkt bemanning. Tre till fyra extra årsarbetskrafter per anstalt och häkte beräknas behövas. Det motsvarar en årskostnad om . Därtill kommer kostnaden för utrustningen. 5.7.8Ökade kontroller inne på anstalterna Enligt kriminalvården har de ökade kontrollerna inne på anstalterna bara inneburit en tillämpning av gällande rutiner. Någon extra tid anser Kriminalvården inte att det har krävts för dessa insatser. 5.7.9Tätare byten av anstalter Av säkerhetsskäl kan det vara motiverat att flytta intagna från en anstalt till en annan, endera för att förhindra brottslig verksamhet och rymningar eller för att skydda den intagne. Den statistik som finns över antalet flyttningar mellan anstalter (antal transporterade fängelsedömda personer) preciserar inte skälen till dessa. Antalet transporter har procentuellt i jämförelse med beläggningen på anstalterna ökat marginellt , minskade antalet transporter något. Säkerhetsskäl verkar inte ha förorsakat någon större extra kostnad för transporter mellan fängelser. 5.7.10Förbättrad kontroll vid rekrytering Samtliga som anställs inom kriminalvården ska genomgå en registerkontroll i Misstanke- och brottsregistret, vilken utförs av Kriminalvården själva genom en sökning i registret. På vissa anställda görs dessutom en säkerhetskontroll hos . för Kriminalvården att få svar. Kriminalvårdens merkostnad för detta arbete bedöms som ringa. Kriminalvården gör också numera ett antal personlighets/lämplighetstester av nyanställda hos . Det kan ses som allmän nivåhöjning av kompetensen i kriminalvården, men är i första hand ett viktigt led i säkerhetsarbetet. genomfördes drygt 500 sådana tester och var det drygt 1500 tester, vilket även beräknas vara volymen för respektive . kostade ett test plus resor och traktamente. Årskostnaden blir då cirka . På fem säkerhetsanstalter har tekniska säkerhetsexperter anställts, en på varje. Ytterligare anstalter ska tillkomma. Om årskostnaden således är 2,5 mnkr förväntas den öka . i övrigt på anstalterna har inte inneburit personalförstärkningar utan befintlig personal har erhållit nya uppgifter. Målsättningen är att alla anstalter ska ha minst en övning . höll hälften av anstalterna övningar. Beroende på hur stor anstalten är deltar alltifrån 4-5 personer till ett tjugotal. Övningen görs på övertid. Räknat på 25 anstalter, 15 deltagare blir kostnaden cirka . Den dag alla anstalter gör en övning stiger kostnaden till det dubbla. Kriminalvården ska införskaffa utrustning som stör mobiltelefoner. Ett försök har gjorts på vilket kostade 1,5 mnkr. Ännu är system av detta slag inte införskaffade. Däremot har ett flertal anstalter införskaffat utrustning för att upptäcka mobiltelefoner (mobifinder). Det är bärbara apparater som kostar styck. Om alla anstalter utrustas för att kunna störa mobiltelefoner blir investeringsutgiften . Driften kan kosta och anläggningarna ha ett värde i högst . Det råder viss tveksamhet kring möjligheterna att permanent störa ut intagnas, insmugglade mobiltelefoner. Att i stället gå in för att upptäcka mobiltelefoner är möjligen effektivare. För att hanteringen av nycklar ska bli säkrare har elektroniska nyckelskåp införskaffats på nio anstalter. Successivt ska alla anstalter få sådana. Kostnaden varierar per anstalt. Kostnaden kan uppskattas till 0,5 mnkr. När alla 70-talet anstalter utrustats kan den sammanlagda kostnaden ha vuxit till 3,5 mnkr. Då blir årskostnaden 0,8 mnkr. Genomgående dokumenteras beslut, information, order etc. i mycket högre utsträckning än tidigare, då detta i stor utsträckning skedde muntligt. Detta medför en viss ökad tidsåtgång, som är svår att uppskatta omfattningen av. Årliga merkostnader för förbättrad säkerhet 2007 och fullt genomförd Placering av intagna på ökad andel fängsel, ökat 232,3+? De sammanlagda kostnaderna på årsbasis hitintills för den förhöjda säkerheten kan uppskattas till . Den största posten är placering av intagna i anstalter med högre säkerhetsklass, . Andra större poster är yttre perimeterskydd, inpasseringskontroller och kontroller vid rekrytering. kan kostnaden öka väsentligt. Framför allt tillkommer årskostnader på cirka för de 60 säkerhetsplatser som riksdag och regering beslutat. Fler anstalter kan komma att ges yttre perimeterskydd och inpasseringskontrollerna kan utvidgas. En merkostnad utöver dagens kostnader på minst förefaller inte otrolig. Utredningen har - här liksom i övrigt - räknat med att en årsarbetskraft kostar 500 tkr. Ett vanligare belopp, som förutom lön och sociala avgifter inkluderar andra personalkostnader, lokaler och overhead är . Då tillkommer ytterligare 26,5 mnkr och slutsumman blir 111,6 mnkr i merkostnader för den utbyggda säkerheten. Kostnaderna kan ställas i relation till antalet rymningar. Innan dessa åtgärder vidtogs var antalet rymningar från slutna anstalter 33 st och efter att de genomförts 10 st . Differensen mellan åren är alltså 23 rymningar. Räknat i satsad kostnad per förhindrad rymning blir resultatet cirka 3,7 mnkr (85,/23) per rymning. Kostar årsarbetskraften blir motsvarande belopp cirka 4,8 mnkr (111,/23) per rymning. Om de ytterligare säkerhetsåtgärderna skulle lyckas att fullständigt eliminera alla rymningar skulle merkostnaden per förhindrad rymning bli 15-17 mnkr. Ovanstående exempel är en enkel beräkning och utredningen konstaterar att en fördjupad analys av detta skulle vara värdefullt. Det är också viktigt att nämna att det naturligtvis finns samhälleliga vinster, både ur kostnadsperspektiv och vårdperspektiv men också utifrån brottsofferhänseende, att antalet rymningar hålls på så låg nivå som möjligt. 6Analys av effektiviseringsarbetets resultat Utredningens bedömning: som vi granskar effektivitetsarbetets resultat – 2003-2007 – påverkar förändringar i anstaltsstrukturen inte produktivitetsutvecklingen. Det gör däremot sammansättningen av frivårdens prestationer. Produktivitetsutvecklingen blir något mindre negativ. Använda pris- och löneindex påverkar heller inte produktivitetsutvecklingen jämfört med om kriminalvårdens egen löne- och hyresutveckling använts för fastprisberäkningen av kostnaderna. Sammanfattningsvis är bilden av kvalitetsutvecklingen i kriminalvården att säkerheten ökat men att den rehabiliterande verksamheten blivit eftersatt. Kriminalvårdens effektiviseringsarbete förefaller ha varit framgångsrikt i så måtto att arbetet med effektiviseringsplanen bedöms ha resulterat i besparingar på cirka på årsbasis . Effektiviseringsåtgärder som vidtagits och åtgärder som inte ingått i handlingsplanen men som vidtagits därutöver av Kriminalvården bedöms ha lagt till en minst lika stor besparing. kan åtgärder för att höja säkerheten vid landets häkten och fängelser bedömas ha höjt årskostnaden med cirka . Nettot av besparingar bör då ha varit dryga på årsbasis. Verksamhetens kostnader var exklusive utlandstransporterna. Om hela effektiviseringen omsatts i minskade kostnader och minskad anslagsförbrukning borde produktiviteten ha ökat . Större delen av denna ökning borde ha kommit . Produktiviteten, så som den mäts i huvudkalkylen, varierar litet upp och ned men på ungefärligen samma nivå, och detta oavsett om utlandstransporterna inkluderas eller ej. Beläggningsgraden under dessa år går som mest 2005. sker så en kraftig minskning av produktiviteten, med . Beläggningsgraden i anstalterna är , ett kraftigt fall då beläggningsgraden var . Häktenas beläggningsgrad faller till från . 2007 är beläggningsgraden något litet lägre än den var . Produktiviteten är lägre än 2002. I detta avsnitt ska beräkningen av produktivitetsutvecklingen analyseras genom några känslighetsanalyser. Dessa beräkningar är av spekulativ art och går utöver vad Kriminalvården redovisat till utredningen. Känslighetsanalyserna är ägnade att belysa tänkbara brister i huvudkalkylen. I kapitel 3 har förändringar av anstaltsstrukturen berörts. Ett försök ska nu göras att beräkna prestationsvolymen utifrån en uppdelning av de slutna anstalterna i olika säkerhetsklasser. Vårddygnskostnaden i en anstalt av säkerhetstyp A är väsentligt högre än i en anstalt av säkerhetstyp E. Hur mycket kan Kriminalvården inte redovisa. Utredningen har därför fallit tillbaka på en gjord studie av Statskontoret, som gjordes med stöd av Kriminalvården8. I denna studie särredovisades de slutna anstalterna i tre kategorier och vårddygnen i dessa åsattes separata styckkostnader. Dessa har räknats upp för att motsvara den genomsnittliga dygnskostnaden för slutna anstalter , så 8 Produktivitetsutvecklingen i statsförvaltningen 1990-97, Statskontorsrapport 1998:23. som den redovisas av Kriminalvården. Det är dessa beräknade styckkostnader som redovisas i tabell 4.1. En översättning av de tidigare säkerhetsklasserna I-III har gjorts till de nya säkerhetsklasserna A-E. Data för antal vårddygn i de olika säkerhetsklasserna finns inte för och ett antal andra år , varför bara kan jämföras med . Produktivitetsutveckling år 2000-2007. Huvudkalkylen jämförd med en uppdelning av de slutna anstalterna på säkerhetsklasser. Förändring av produktiviteten 2000-2007, procent Huvudkalkyl men med slutna 2,8 anstalter uppdelade på tre säkerhetsklasser Huvudkalkylen skiljer på och tar hänsyn till förändringar i sammansättningen av vårddygn på slutna och öppna anstalter, men inte förändringar i fördelningen av vårddygn på säkerhetsklasser inom gruppen slutna anstalter. Därför är det av intresse att se om förändringen i denna sammansättning har påverkat produktiviteten. Produktiviteten ökar ungefär lika mycket i huvudkalkylen och den alternativa kalkyl som räknar platser i tre olika kategorier av slutna anstalter. Det ger inte stöd för hypotesen att förändringar i sammansättningen av de slutna anstalterna på säkerhetsklasser skulle förändra kalkylen och därmed bilden av effektiviseringsarbetets resultat. 6.2Olika verkställighetsformer inom frivården Frivården består av flera olika slag av verkställighetsformer. I huvudkalkylen har de behandlats som en homogen prestation. Oavsett verkställighetsform vägs vårddygnen lika. En uppdelning kan göras på skyddstillsyn, villkorligt frigivna, samhällstjänst, villkorlig dom med samhällstjänst, intensivövervakning (elektronisk fotboja) och intensivövervakning vid utslussning, som kallas utökad frigång. över antal vårddygn finns för dessa verksamheter, däremot inte vårddygnskostnaderna för de olika prestationerna. Dessa styckkostnader är uppskattade med ledning av den tidigare nämnda statskontorsstudien och upplysningar från Kriminalvården (se tabell 4.1). Produktivitetsutveckling år 2003-2007. Huvudkalkylen jämförd med en uppdelning av frivården i olika prestationer -2,3 uppdelning av frivården i sex Förändringar i sammansättningen av frivårdens prestationer ger ett ganska stort utslag på produktivitetsutvecklingen. Huvudkalkylen redovisar en produktivitetsminskning om . Då räknas frivårdens alla vårddygn lika. Räknas de i stället efter sina högst varierande styckkostnader resulterar det i stället i en liten produktivitetsökning om dryga . Skillnaden är alltså . Hänsynstagande till sammansättningen av frivårdens prestationer förbättrar således produktivitetsutvecklingen. Den når ändå inte upp till den produktivitetsförbättring som kunde förväntats med ledning av effektivitetsarbetets resultat. I huvudkalkylen har kostnadsökningar som förorsakats av pris- och löneökningar räknats bort. Två prisindex har använts, ett för personalkostnader, och ett för övriga kostnader. De pris- och löneindex som då använts har varit genomsnittet för statsförvaltningen. Det kan tänkas att kriminalvårdens löner och priser på olika resurser utvecklats på ett annat sätt än genomsnittet för statsförvaltningen. Om kriminalvårdens löner skulle ökat mer än genomsnittet för statsförvaltningen skulle det ha lett till lägre produktivitetsutveckling om lönekostnaderna deflaterats med ett index för statsförvaltningens löneutveckling än med Kriminalvårdens egna löneindex. Löneindex för kriminalvården jämfört med genomsnittet Källa: Kriminalvården och SCB nationalräkenskaper, utredningens egna beräkningar Som framgår av figur 6.1 har Kriminalvårdens löner utvecklats annorlunda än genomsnittet för statsförvaltningen. Men är utvecklingen nästan identisk. Detsamma gäller över den längre perioden /95 . Att räkna med kriminalvårdens egna löners utveckling skulle sålunda inte förändra produktivitetsutvecklingen för . Hyror utgör av kriminalvårdens kostnader. Hyrorna ingår i övriga kostnader, som utgör av de totala kostnaderna. Hyrorna utgör därför en dryg tredjedel av övriga kostnader. Övriga kostnader fastprisberäknats med ett prisindex för övriga kostnader som är ett genomsnitt för statlig förvaltning. Samma fråga uppstår beträffande hyrorna som beträffande lönerna, dvs. huruvida dessa utvecklats på ett sätt som inte överensstämmer med genomsnittet för statsförvaltningen. Det skulle påverka resultatet på ett sätt som inte speglar effektiviteten i resursanvändningen. Om kriminalvården haft en större ökning av hyresnivån än övriga statsförvaltningen skulle detta kunna vittna om mindre skickliga hyresförhandlare inom , men också ha andra förklaringar. Däremot skulle det inte säga något om effektiviteten i Kriminalvårdens utnyttjandet av hyrda kvadratmeter lokaler. Hyresutvecklingen i kriminalvården jämfört med statlig Källa: ESV och SCB, nationalräkenskaper