sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — Man har sammanlagt 11 helikoptrar av tre olika modeller, som beskrivs i tabell 3.1. Tabell 3.1 Gränsbevakningsväsendets helikoptrar 2008 Källa: Gränsbevakningsväsendet. Erfarenheter från andra länder De lätta helikoptrarna används primärt för övervakningsuppgifter och utbildning, medan de tyngre används för en större bredd av uppgifter. De lätta enmotoriga 206 kommer att ersättas av tre lätta enmotoriga AgustaWestland 119 Ke. Gränsbevakningsväsendet opererar även två flygplan av modell Dornier 228 som huvudsakligen används för övervakningsuppdrag. Ett av flygplanen kommer framöver att utrustas med modernare övervakningssystem och kommunikationsutrustning. Av tabell 3.2 framgår vilka luftfartyg som finns vid olika baser inom Gränsbevakningsväsendet. Samtliga baser har en helikopter i beredskap dygnet runt. Anspänningstiden är dag- tid och . Gränsbevakningsväsendets helikoptrar och flygplan är registrerade som civila luftfartyg och flyger som statsluftfart. Man använder huvudsakligen civila flygregler för Aerial Work, men man har vissa särskilda undantag för SAR-verk- samheten. Tabell 3.2 Fördelning av Gränsbevakningsväsendets luftfartyg 2 st AB 412 2 st AB 206 3 st AS 332 2 st Dornier 228 3 st AB 412 1 st AB 206 Källa: Gränsbevakningsväsendet. Gränsbevakningsväsendets helikoptrar är utrustade med vinsch, lyftkrok, sökljus, Night Vision Goggles, utrustning för instru- mentflygning samt sjukvårdsutrustning. Helikoptrarna av modell har även avisningsutrustning. Gränsbevakningsväsendets flygavdelning har 113 personer an- ställda (32 piloter, 50 tekniker, 13 räddningsmän samt 18 civil- anställda). Helikopterpiloterna utbildas hos Flyg- vapnet och hos Gränsbevakningsväsendet. Viss flygutbildning köper man av Bundespolizeis flygskola i i . Flygavdelningens budget uppgick till . nyttjade Gränsbevakningsväsendet sammanlagt . Gränspatrullering och räddningsverksam- het, de två största flygposterna, stod för Erfarenheter från andra länder av det totala antalet flygtimmar. Gränsbevakningsväsendet utför cirka 300 350 räddningsuppdrag . genomförs 15 40 skogsbrandsbekämpningsuppdrag. AS 332 , Gränsbevakningsväsendet. Foto: -. har bilateralt flyg- och sjöräddningssamarbete med , , , och . Samarbetet med begränsas av byråkratiska svårigheter. Vid Helikopter- utredningens besök påtalade man från Gränsbevakningsväsendet att inte längre lika aktivt deltar i sjöräddningsövningar med helikopter. Även om samarbetet fungerar väl i skarpa situationer, framhöll man vilka risker utebliven övningsverksamhet kan medföra. I ansvarar de cirka 400 kommunerna för hälsovården, inklusive ambulanssjukvården. Kommunerna köper sin specialist- sjukvård av de cirka 20 sjukvårdsdistrikten, som i sin tur bildar fem stycken universitetssjukhusdistrikt. Erfarenheter från andra länder Det finns sex ambulanshelikoptrar i , varav fyra finns i södra . De är läkarbemannade och används nästan exklusivt för ambulansuppdrag (räddningstjänstuppdrag). Två helikoptrar finns i norra . De är bemannade med paramedic och används i större utsträckning även för räddnings- tjänstuppdrag, främst efterforskning av försvunna personer. övar och samarbetar regelbundet med Gränsbevakningsväsendet. När Gränsbevakningsväsendet utför räddningsuppdrag i skärgården eller på fartyg följer som regel en läkare från en ambulanshelikopter med. Fem av baserna använder den lätta helikoptertypen EC 135, medan basen i använder sig av mellanklass- 365 N2 . Helikoptrarna har beredskap dygnet runt. Besättningen består av pilot, räddningsman (HEMS Crew Member) samt läkare eller paramedic. Vid varje bas finns en akutbil. i bygger på: att transportera kvalificerad sjukvårdspersonal till patienten att i akuta fall transportera patienten till sjukhus konsultationsservice per telefon till ambulanssjukvårdare Grundidén är att ambulanshelikoptrarna endast ska syssla med primäruppdrag (akuta fall) enligt konceptet Sjukhuset ut till patienten. Läkare transporteras då ut till patienten. Om patientens tillstånd stabiliseras lastas denne över till en vägambulans för vidare transport till sjukhus. Om patienten tillstånd inte stabiliseras eller om avståndet till sjukhuset är långt sker hela transporten med helikopter. Ett problem i sammanhanget är att få sjukhus har helikopterplattor, vilket innebär att man måste landa i närheten av sjukhuset för omlastning. Därmed blir tidsvinsten mindre. Vidare finns det medicinska risker med att lasta om en instabil patient. Finska enheten för utvärdering av medicinsk metodik (FinOHTA) utvärderade ambulanshelikopterverksamheten i . Syftet med utredningen var att jämföra effektiviteten mellan en paramedic- respektive läkarbemannad ambulanshelikopter. Utred- ningen kom fram till att läkarbemannade helikoptrar hade en life- saving influence i 6,8 av fallen medan motsvarande siffror för paramedicbemannade helikoptrar var 4,1 av fallen. Utredningen kom även fram till att läkarbeman- nade helikoptrar hade en cost of a life-year saved motsvarande Erfarenheter från andra länder 3 medan motsvarande siffror för paramedic- bemannade helikoptrar var 7 . Siffrorna ska utläsas som att läkarbemannade helikoptrar är mer kostnads- effektiva än helikoptrar bemannade med paramedic. Ambulans- helikoptrarnas kostnadseffektivitet är enligt studien likställd med kostnadseffektiviteten för mammografi eller dialys. Författarna understryker att resultaten ska tolkas med försiktighet, då vissa metodologiska osäkerheter kvarstår. Enligt författarna krävs ytter- ligare studier för säkra slutsatser ska kunna dras, men indikationer- na av undersökningen är tydliga. (FinOHTA, 2000) Dagens system för ambulanshelikoptrar i är organiserat enligt en s.k. partnerskapsmodell. Sjukvårdsdistrikten svarar för läkare och medicinsk utrustning, medan särskilda understödsföreningar (, , och ) ansvarar för helikopter- verksamheten. Föreningarna upphandlar kontrakt med flygopera- törer samt upprätthåller helikopterbaserna. De operatörer som används är Copterline, Heliflite och helikopter- tjänst. Understödsföreningarna, som är frivilligorganisationer, bedriver även en viss insamlingsverksamhet vilket finansierar en mindre del av helikopterverksamheten. täckte understöds- föreningarnas insamlingar en betydligt större del av kostnaden för verksamheten. Föreningarna använder bland annat telemarketing- företag för att samla in pengar från medborgare. Den genomsnitt- liga donationen är på . Merparten av finansieringen för ambulanshelikoptrarna kommer från det statliga spelmonopolet (). Understödsföreningarna äskar och erhåller regelbundet stöd från PAF. PAF beslutar dock löpande om man ska stödja för- eningarna och finansieringen är inte garanterad. mot- svarar sjukvårdsdistriktens finansiering av de totala kostnaderna. finansieras 55 av verksamheten, medan resterande 10 kommer från föreningarna själva. Understödsföreningarnas osäkra finansiering har gjort att man inte kunnat planera verksamheten långsiktigt. I vissa fall har man även fått göra uppehåll i verksamheten. ställde Medi- i in all verksamhet på grund av Erfarenheter från andra länder att man saknade finansiering. Verksamheten återupptogs garanterat finansieringen. Händelsen visar på problematiken med den nuvarande finan- sieringsmodellen. används i viss utsträckning för efter- forskning av försvunna personer, då de har en kort anspänningstid. Det får dock som konsekvens att beredskapen för ambulans- uppdrag försämras. Det har dock varit lockande för föreningarna att utföra eftersök då de fått god kostnadsersättning från Inrikes- ministeriet för utförda uppdrag. har ådragit sig stora kostnader för att använda ambulanshelikoptrarna, vilket kon- kurrerat med finansieringen av Gränsbevakningsväsendets flyg- verksamhet. Nytt system för ambulanshelikoptrar Mot bakgrund av de problem som funnits i ambulanshelikopter- verksamheten tillsatte och Social- och hälso- vårdsministeriet en utredning, som presenterade ett betänkande . Förslaget går i korthet ut på följande: För det första separeras ambulanshelikopterverksamhet och efterforskning av försvunna personer. Social- och hälsovårds- ministeriet organiserar ambulanshelikoptertjänsterna. Inrikes- ministeriet organiserar genom Gränsbevakningsväsendet de helikoptertjänster som behövs för räddningstjänstens behov. För det andra skapas efter norsk förebild ett nationellt bolag för centraliserad upphandling av helikoptertjänster. Bolaget ska ägas av universitetssjukhusen, och ska vid sidan av upphandling även följa upp verksamheten. Verksamheten kommer att finansieras av . För det tredje etableras en styrgrupp för samordning av medi- cinsk verksamhet. Den ska bestå av representanter från Social- och hälsovårdsministeriet samt universitetssjukhusdistrikten. Gruppen ska även bestämma vilken geografisk täckning man ska uppnå och vart baserna ska placeras. Om förslaget antas är förhoppningen att det nya systemet ska vara implementerat . Det nya systemet bedöms kosta , vilket ungefär motsvarar kostnaderna Erfarenheter från andra länder för det nuvarande systemet. Samtliga berörda parter som Heli- kopterutredningen varit i kontakt med är positiva till förslaget. Det gäller även understödsföreningen som kommer att avvecklas om systemet införs. I finns inga särskilda ambulansflygplan. Vid behov anpassas vanliga taxiflygplan för ambulanstransporter. 2.2.4Polisens användning av helikoptrar Polisen i använder helikoptrar för att utföra efterforskning av försvunna personer samt för vissa polisiära insatser. Polisen har inga egna helikoptrar utan förlitar sig på assistans från andra myn- digheter. Man använder sig i första hand av Gränsbevaknings- väsendets helikoptrar, i andra hand av Försvarsmaktens helikoptrar och i sista hand av ambulanshelikoptrar. Enligt Inrikesdeparte- mentet får polisen i av fallen tillgång till heli- koptrar när man behöver dem. begärde polisen helikopterunderstöd i samband med utförandet av ungefär 220 uppdrag (180 eftersök och 40 poli- siära insatser). Av dessa utfördes 140 uppdrag av Gränsbevaknings- väsendet. Begäran om helikopterunderstöd fattas av insatschef på plats. Om polisen begär helikopterunderstöd i samband med räddningsuppdrag kontaktas , som i sin tur kon- taktar lämplig myndighet. Kommunikationssystemet möjlig- gör effektiv kommunikation mellan inblandade parter. Om polisen begär helikopterunderstöd i samband med polisiära insatser kon- taktas Gränsbevakningsväsendet eller, i särskilda fall, Försvars- makten. Samarbetet med Gränsbevakningsväsendet anses vara både ändamålsenligt och ekonomiskt effektivt, varför polisen inte överväger att skaffa egna helikoptrar. kan konstatera att antalet polisiära insatser med helikopter är mycket lågt i om man t.ex. jämför med . I handlar det knappt om ett fall . Det visar att ländernas sätt att använda helikoptrar i polis- operativ verksamhet kraftigt skiljer sig åt. Erfarenheter från andra länder Enligt lag om Försvarsmakten (551/2007), lagen om frivilligt försvar (556/2007), värnpliktslagen (1438/2007) samt lagen om Försvarsmaktens handräckning till polisen (781/1980) kan För- svarsmakten bistå polisen under vissa omständigheter. Enligt lagen om Försvarsmaktens handräckning till polisen får handräckning endast ges när polisens egna resurser är otillräckliga och/eller när det behövs personal eller material, som polisen inte har tillgång till. Framställan om handräckning görs av polisen högsta ledning eller av polisens länsledning. Beslut om handräckning fattas av Försvars- maktens huvudstab eller av staben för berört vapenslag (Armén, Marinen eller Flygvapnet) eller av det operativa militärlänet. I brådskande fall kan framställan respektive beslutet göras/fattas av lägre befattningshavare. gjordes förändringar i lagen om Försvarsmaktens handräckning till polisen (781/1980), med anledning av att man särskilt ville reglera handräckning i samband med terroristbrott. Polisen får numera vid terroristbrott använda militära medel när den egna personalen eller utrustningen inte räcker till, samt för att avvärja en överhängande allvarlig fara. Polisen leder då antiterrorist- operationer medan Försvarsmaktens personal kan stå för själva utförandet. I är Försvarsmaktens helikoptrar organiserade under armén i en helikopterbataljon som finns i i södra . låg helikoptrarna under flygvapnet. Arméns helikopterbataljon används för taktiska trupptransporter, spanings- uppdrag, insatser med specialförband, samt flyg- och sjöräddning. Försvarsmakten förfogar över två stycken medel- tunga helikoptrar av modell Mi 8 som används för transporter, samt för flyg- och sjöräddning för civila och militära behov. Trots att helikoptrarna är gamla är de modernt utrustade med bland annat Night Vision Goggles och avisningsutrustning. Man har också 7 stycken lätta enmotoriga helikoptrar av modell MD500 som används för spaning och utbildning. beställde finska försvaret 20 stycken medeltunga helikoptrar av modell NH90. Helikoptrarna skulle ha börjat leve- reras , men man har liksom drabbats av för- seningar i leveranserna. Finska regeringen tillsatte 2007 en utred- Erfarenheter från andra länder ning av upphandlingen. (, 2008) stämde även med anledning av förseningarna, vilket lett till att man fått i ersättning. De två första helikoptrarna levererades . räknar man med att helikoptrarna ska kunna användas operativt. planerar man med att kunna använda dem för internationella insatser. Helikoptrarna kommer bl.a. vara utrustade med vinsch, Night Vision Goggles, värmekamera, utrustning för skogsbrands- bekämpning samt bårar. Det finns ett politiskt beslut om att helikoptrarna ska kunna användas för stöd till samhället. Helikopterbataljonen samarbetar med Gränsbevakningsväsendet när det gäller SAR-uppdrag, övning samt utbildningsverksamhet. Man använder varandras materiel, baser och drivmedel. Dessutom träffas man regelbundet för att utbyta erfarenheter. Helikopter- bataljonen samarbetar med polisen i samband med efterforskning av försvunna personer, trafikövervakning vid stora händelser, VIP- transporter, samt transporter av polisens specialenheter. Heli- kopterbataljonen medverkade även vid släckning av skogsbränder. Det förs diskussioner om ifall armén, Gränsbevakningsväsendet och ambulanshelikopteroperatörerna gemensamt skulle kunna utbilda sina helikopterpiloter vid . 2005 genomfördes i en riksomfattande nödcentralsreform. På central nivå bildades Nödcentrals- verket som lyder under . I samband med reformen slogs den kommunala räddningstjänstens nödcentraler och polisens larmcentraler samman till 15 nödcentraler som drivs av staten. Enligt är verksamhetsmodell unik i världen. Larmoperatörerna hos hanterar en stor bredd av händelser, oavsett om hjälpbehovet gäller polisen, räddningsväsendet, sjuktransporter eller socialväsendet (Nöd- centralsverket, 2008). var först i världen med att introducera ett rikstäckande radiokommunikationssystem som baseras på TETRA-teknologi. Nätet byggdes upp 2003. Systemet kallas och opereras av det statligt ägda bolaget verkot. VIRVE:s viktigaste användare är brand- och räddnings- Erfarenheter från andra länder verket, polisen, gränsbevakningen, social- och hälsovårdsväsendet, tullväsendet och försvaret. används bl.a. av ambulans- helikoptrar och Gränsbevakningsväsendets helikoptrar. har varit relativt förskonat från allvarliga helikopter- olyckor. Ett undantag är dock haveriet med en helikopter från den kommersiella operatören Copterline 2005, då 14 människor miste livet. Enligt har ambulanshelikoptrarna och Gränsbevakningsväsendets helikoptrar god olyckstatistik och har inte drabbats av några missöden . När det gäller Aerial Work och annan kommersiell helikopterverksamhet ser olycksstatistiken sämre ut, vilket uppmärksammats av Luft- fartsförvaltningen. har tillämpat regelverket JAR OPS 3 för ambulans- helikoptrar hårdare än vad man gjort i . Bland annat har man haft högre krav på prestandaklass för ambulanshelikoptrar, samt mer omfattande regler för vilka säkerhetskrav som ställs vid flygning i mörker med en pilot. skärptes de svenska kraven. FinOHTA, 2000, Assessment of the effectiveness of helicopter emergency services. Social- och hälsovårdsministeriet, 2007, Jämförelse av finansierings- och servicesystemen för hälso- och sjukvården i de nordiska länderna. Suilas, , 2008, Helicopter Programme – Administrator report on the Finnish NH90 procurement of 1998 2008. /files/1226/Administrator___s_report_ on_the_Finnish_NH90_procurement_of_1998-2008.pdf Erfarenheter från andra länder Copterline, Heliflite, Gränsbevakningsväsendet, , MRCC, , Suomen Erillisverkot, Erfarenheter från andra länder har en var världens största flottor av ambulanshelikopt- rar.TPF2FPT Likväl finns det inget federalt system för ambulanshelikoptrar, utan detta är en angelägenhet för delstaterna. Delstaterna avgör i dialog med sjukkassorna hur många ambulanshelikoptrar som ska finnas och vem som ska operera dem. Det finns tre större operatörerTPF3FPT: den federala krisberedskapsmyndigheten med 12 baser, motororganisationen med 33 baser stiftelsen med 26 baser Sammantaget finns det 71 baser. I regel finns det en helikopter per bas, men i vissa fall finns det fler, då det krävs reservhelikoptrar när de ordinarie är på underhåll. Helikoptrarna är vanligtvis bemannade med pilot, och läkare. HEMS Crew Member har både utbildning i navigation och sjukvård. Kompetenskraven på HEMS Crew Member skiftar mellan operatörerna, men ett standardiseringsarbete ska inledas. Läkaren hör i regel till ett lokalt sjukhus. Den vanligaste helikoptertypen är EC 135, men det finns även vissa intensivvårdsbaser som flyger något större helikoptrar såsom BK 117 och EC 145. Primäruppdragen genomförs huvudsakligen i dagsljus. En orsak till detta är att man i har mycket kablar i luften, vilket är ett flygsäkerhetsproblem . Intensivvårds- helikoptrarna kan dock flyga sekundärtransporter mellan sjukhus , men det krävs då att man har två piloter. Enligt ADAC har man haft svårt att få tillgång till Night Vision Goggles, då en amerikansk tillverkare av belagts med exportrestriktioner mot kommersiella användare. 2TP PT I benämns ambulanshelikopterverksamhet Luftrettung. 3TP EnP intensivvårdshelikopterT iT Offenbach-Kinzig opTereras avT Johanniter Unfallhilfe.T T Erfarenheter från andra länder Bilden publiceras med tillåtelse av ADAC. Erfarenheter från andra länder Kostnader för verksamheten finansieras i huvudsak av sjuk- kassorna, som ger ersättning varje gång en patient transporterats med helikopter. Utöver detta finns ingen fast finansiering av verk- samheten, utan operatörerna är beroende av de pengar man får in från uppdragen. Eftersom befolkningen är relativt jämnt spridd över fungerar detta relativt väl. ADAC är dock tvungna att donera pengar till verksamheten för att få den att gå ihop. DRF finansierar av sin verksamhet genom insamlingar och medlemsavgifter. förs dialoger mellan sjukkassorna och operatörerna där man diskuterar rimligheten i operatörernas kostnader. Delstaterna bestämmer genom ett koncessionsförfarande vilka operatörer som ska få bedriva verksamhet, men de betalar inga pengar till operatörerna. Delstaterna säger själva att de inte sysslar med upphandling, då de bara ger ut koncessioner för att bedriva ambulanshelikopterverksamhet. Därmed anser delstaterna att de inte ska omfattas av EU:s konkurrenslagstiftning. Det gör att man kan ha koncessioner som sträcker sig över långa perioder. I gav man t.ex. senast ut koncessioner 1999. I princip tillämpar man koncessioner utan något slutdatum. Om operatörerna inte lever upp till delstatens krav kan de bytas ut. Det har dock endast inträffat . har visat intresse för systemet, som man menar strider mot EG-rätten. dirigeras av lokala ambulanscentraler. Centralerna opereras ofta av ideella organisationer på uppdrag av de lokala sjukvårdsmyndigheterna. Den federala regeringen reglerar inte ambulanshelikopterverk- samheten. Däremot finns det en nationell samordningsprocess i form av en konsensusgrupp med representanter från olika delstater, operatörer, universitet m.m. Gruppen har lämnat flera rapporter om hur verksamheten bör samordnas och utvecklas nationellt. ADAC och DRF har flera baser som opererar i gränsområden till och som gör uppdrag i andra länder. Till exempel finns en som gör uppdrag in i . Operatörerna, varav ingen är vinstdrivande, ställer var för sig höga säkerhetskrav på sina verksamheter, som är högre än myndighetskraven. Från ADAC framhåller man betydelsen av att ha icke-vinstdrivande aktörer, då det för hög kvalitet och säkerhet. Erfarenheter från andra länder Deutsche Rettungsflugwacht (DRF) är en stiftelse som opererat ambulanshelikoptrar . Under den tiden har man haft ett fatalt haveri. Helikoptrarna är målade i rött och vitt. DRF har ett antal dotterföretag som specialiserar sig på olika tjänster, t.ex. intensivvårdstransporter . DRF har också partners i och . Tillsammans utgör man Team DRF, som sammantaget opererar 45 baser i . DRF har infört ett satellitbaserat system för kommuni- kation och positionering av helikoptrarna. Allgemeiner Deutscher Automobil-Club (ADAC) är största bilägarorganisation med cirka 15 miljoner medlemmar. ADAC har sysslat med ambulanshelikoptrar . opererar man 45 helikoptrar från 33 baser runt om i . Sex baser är specialiserade på intensivvårdstransporter. ADAC:s heli- koptrar är gula. Ambulanshelikoptern 31 i . Foto: ADAC. SOU 2008:129 Erfarenheter från andra länder ADAC äger även bolaget som opererar en ambulanshelikopter. ADAC har under sin historia inte haft något fatalt haveri. Man rekryterar endast piloter med minst tio års erfarenhet från försvaret eller polisen. Kandidaterna måste genomgå Lufthansas pilottest, som brukar klara av. ADAC kommer 2009 att öppna en i närheten av . Vid utbildningscentret kommer det att finnas flygsimula- torer (Full Flight) för EC 135 och EC 145. Vidare ska man ha en simulator med medicinsk utrustning. Centrumet kommer att vara öppet för alla operatörer av ambulanshelikoptrar. Bundesamt für Bevölkerungsschutz und Katastrophenhilfe (BBK) är namnet på den federala krisberedskapsmyndigheten som även opererar ambulanshelikoptrar. köpte det federala inrikesministeriet in egna helikopterresurser som en del av katastrofskyddet. Heli- koptrarna var tänkta att användas dels som en krisresurs, dels för ambulansverksamhet. Helikoptrarna används huvudsakligen för ambulansuppdrag, men de ska även kunna utföra: rekognosering och överblick av katastrofplatser, observering av folkmassor, transporter av experter och utrustning, Helikopterverksamheten drivs av BBK som tillhandahåller heli- koptrar, medan de lokala sjukhusen står för läkare. Bundespolizei står för piloter. har BBK 16 ambulanshelikoptrar (2 ägs av ministeriet medan 14 leasas av ) som är utplacerade på 12 baser i . håller helikopterflottan på att konverteras och den ska framöver domineras av EC 135 T2. BBK:s helikoptrar nyttjar sammanlagt . Man utför cirka 18 000 uppdrag , varav merparten är ambulansuppdrag. Helikoptrarna har beredskap från 07.00 till solnedgången med en anspänningstid . Bundespolizei svarar för piloternas löner. Huvuddelen av de övriga kostnaderna finansieras av sjukkassorna. Erfarenheter från andra länder kostnaderna för läkare, HEMS Crew Member, leasingkostnader för helikoptrar, samt uppdragskostnader. Sammantaget innebär detta att BBK har minimala kostnader för att ha en stor helikopterresurs som kan användas vid kriser. Dessutom ger de orangea ambulans- helikoptrarna mycket goodwill för BBK. används relativt sällan för sjuktransporter inom gränser. Däremot finns det flygplan för repatriering av tyska medborgare som blivit sjuka utomlands. ADAC opererar tre mindre jetflygplan och ett propellerplan. DRF opererar ett mindre jetflygplan och ett propellerplan. har två reguljära jetflygplan av modell som kan byggas om till flygande intensivvårds- avdelningar. Planen kan ta sex intensivvårdspatienter var, samt 38 56 lättare skadade patienter.