sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — Samma sak gäller för den som i annat fall än som nämnts otillbörligen medverkar till att bortföra, överlåta, omsätta eller vidta annan sådan åtgärd med egendom, om åtgärden är ägnad att dölja att annan har berikat sig genom brottslig gärning. I bestämmelsen stadgas en strängare straffskala om lägst och högst för grova brott. Mot bakgrund av det nu sagda omfattar det kriminaliserade området exempelvis gärningar som består i att gärningsmannen tar kontakt med ett offer för att försöka rekrytera honom eller henne, men där rekryteringen avbryts genom att polis kommer till platsen. Detta under förutsättning att de subjektiva rekvisiten i 4 kap. 1 a § är uppfyllda. Kriminaliseringen omfattar också fall där en organisatör utomlands betalar en person i för att hyra lägenheter här som är avsedda att användas när offren utnyttjas för prostitution. Den person som tar emot pengarna för att betala lägenhetshyran bör i en sådan situation kunna dömas för förebere- delse till människohandel. Också här krävs att de subjektiva rekvi- siten i bestämmelsen om människohandel är uppfyllda. Om någon tar emot pengar från ett offer för människohandel som utnyttjats i prostitution för att förmedla pengarna till en organisatör bör där- emot den som tar emot och förvarar pengarna kunna dömas för penninghäleri enligt 9 kap. 6 a § första punkten . I samband med införandet av bestämmelsen om människohan- del i dess nuvarande lydelse upphävdes bestämmelsen i 4 kap. 3 § om försättande i nödläge. Detta med motiveringen av att människohandelsbestämmelsen efter det att uppräkningen av utnyttjandesyftena utökats också omfattade de situationer som straffbelades i bestämmelse om försättande i nödläge. För att kunna lagföra ett människohandelsbrott i som begåtts utomlands av t.ex. en svensk medborgare krävs enligt 2 kap. 2 § att gärningen är straffbar även där den begicks, dvs. dubbel straffbarhet krävs. I vårt uppdrag ingår att överväga om kravet på dubbel straffbarhet ska slopas. Beträffande en närmare redogörelse för människohandelsbrottets nuvarande internationella räckvidd samt våra överväganden och förslag i den frågan hänvisas till avsnitt 5. En av utredningens uppgifter har varit att utvärdera hur bestäm- melsen om människohandel tillämpats av domstolarna. För att närmare kunna belysa detta har vi valt att samla in, gå igenom och referera domar från tingsrätter och hovrätter där domstolarna prö- vat frågor om människohandel. Det saknas avgöranden från HD. Referaten redovisas i bilaga 3. 2.4.1.115 lagakraftvunna domar till Utredningen har hämtat in de domar som meddelats i mål som avsett människohandel sedan brottet om människohandel infördes . hade 15 domar som vunnit laga kraft meddelats. De domar som meddelats därefter har vi inte kun- nat beakta. I den övervägande delen av de domar vi tagit del av har domsto- larna prövat gärningspåståenden om människohandel som rubrice- rats som människohandel alternativt koppleri eller grovt koppleri. I det stora flertalet av domarna har domstolarna haft att pröva gär- ningspåståenden om koppleri eller grovt koppleri, trots att det i gärningsbeskrivningarna redogörs för ett händelseförlopp som uppvisar mycket stora likheter med, eller är helt identiska med, sådana som skulle kunna medföra ansvar för människohandel för sexuella ändamål eller människohandel. För att kunna ta ställning till hur bestämmelsen i 4 kap. 1 a § tillämpas har vi emellertid valt att redovisa de domar där åklagaren yrkat ansvar för människohandel för sexuella ändamål eller människohandel enligt 4 kap. 1 a § eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Vårt ställningstagande motiveras av att det bara är i dessa mål som de för människohandel utmärkande momenten beskrivs i målsägandenas berättelser och domstolarnas bedöm- ningar. Vi har endast haft tillgång till domstolarnas domar i målet. Något ytterligare material, såsom förhör som hållits under förun- dersökningen, har inte gåtts igenom. I de domar där domstolarna hänvisar till sådana förhör har vi bara kunnat ta del av och redovisa uppgifterna i den utsträckning som de redovisats i domarna. Det bör framhållas att domarnas utformning och omfattning varierar. I vissa domar redovisas målsägandenas och de tilltalades berättelser ingående, medan andra domar bara kortfattat tar upp det som dom- stolarna bedömt vara väsentligt för prövningen av målet. Också när det gäller domstolarnas motiveringar förekommer väsentliga varia- tioner. 2.4.2Domstolarnas tillämpning av 4 kap. 1 a § 2.4.2.1Allmänt om bakgrunden i målen Av de domar som vi gått igenom avser fem avgöranden människo- handel för sexuella ändamål, åtta avgöranden människohandel enligt 4 kap. 1 a § i dess lydelse efter samt två avgöranden både människohandel för sexuella ändamål och människohandel. Antalet avgöranden där domstolarna haft att ta ställning till de olika rekvisiten i 4 kap. 1 a § är därmed inte särskilt omfattande. Analyserna av bestämmelsens till- lämpning utifrån det här redovisade materialet har också skett med beaktande av denna begränsning. Trots detta utgör de händelse- förlopp som beskrivs i domarna exempel på hur människohandeln går till och hur problematiken hanteras av domstolarna. Händelse- förloppen uppvisar dessutom vissa övergripande likheter och ger därför en relativt god bild av människohandel som fenomen i . I målen förekommer 22 målsägande i de delar som rör männi- skohandel för sexuella ändamål och människohandel, varav 13 inte fyllt när gärningarna begicks. Samtliga målsägande kommer ursprungligen från andra europeiska länder än och har också rekryterats i ett annat europeiskt land. Att målsägandena rekryterats och transporterats från ett annat europeiskt land gäller av naturliga skäl för de domar som avser gärningar före , eftersom det då uppställdes krav i 4 kap. 1 a § på att förfarandet skulle vara gränsöverskridande. Av domarna framgår att målsägandena har haft sin hemvist i , , , , , , , , och . Flera av målsägandena tillhör grupper som kan sägas vara särskilt utsatta såväl ekonomiskt som socialt i sina ursprungsländer. Målsägandenas utsatthet har i många fall bestått i att de tillhör minoritetsgrupper som inte har haft någon möjlighet att få anställning i hemlandet eller i att de kommer från en hemmiljö där det förekommit missförhållanden. Vad gäller målsägandena framgår också av domarna att de allra flesta varit utanför sina ursprungsländer innan de utsattes för människohandel. Den övervägande delen av målsä- gandena hade alltså varit i innan de trans- porterades hit. De saknade därmed erfarenheter av hur det svenska samhället fungerade när de vistades här. Inte någon av målsä- gandena behärskade svenska. Av vad som framgår av domarna behärskade bara ett fåtal av målsägandena engelska. Den övervägande delen av domarna avser ett stort antal tilltalade som i större eller mindre grad utnyttjat målsägandena. Samman- taget förekommer 103 tilltalade, varav 24 åtalats för människohan- del för sexuella ändamål, människohandel, eller försök, förbere- delse eller stämpling till sådant brott. Vad gäller de övriga tilltalade har de i stor utsträckning åtalats för att ha hanterat målsägandena på ett sätt som inneburit att de gjort sig skyldiga till koppleri eller grovt koppleri. Av domarna framgår också att samtliga tilltalade i de delar som avsett människohandel för sexuella ändamål eller människohandel haft en stark anknytning till det land som målsäganden kommit i från eller kommit att vara bosatt i, vilket i sig får anses ha inneburit att de tilltalade haft goda kunskaper om målsägandenas levnadsför- hållanden och de ekonomiska och sociala förutsättningarna i ursprungslandet. De flesta tilltalade har vistats eller haft sin hem- vist i och därmed också haft kunskaper om förhållandena här samt behärskat svenska eller engelska. Vid en genomgång av domarna kan konstateras att det också förekommer annan brottslighet som begåtts i anledning av eller i anslutning till människohandeln. I samtliga domar förekommer brott som straffbeläggs i 6 kap. , såsom våldtäkt, sexu- ellt tvång, koppleri och grovt koppleri. Att det förekommer annan brottslighet i så stor utsträckning har sin förklaring i att många av de brott som begåtts mot målsäganden ingår som ett led i männi- skohandeln som fenomen. Exempelvis utgör våldtäkt en gärning av sådan karaktär som anses ingå som ett led i att betvinga och bryta ned målsäganden och därigenom exempelvis tvinga honom eller henne att underkasta sig det tilltänka utnyttjandet som i sin tur kan bestå i förfaranden som är att bedöma som koppleri eller grovt koppleri. Av domarna framgår att åtskilliga tilltalade dömts för vapen- brott, brott mot narkotikastrafflagen, människosmuggling, och smugglingsbrott. Narkotikahanteringen har förekommit dels som ett led i processen att bryta ned målsäganden, dels för försäljning inom den kriminella gruppering som organiserat människohandeln. I ett avgörande från Hovrätten för hanterade gär- ningsmännen narkotika i syfte att tvinga målsäganden att använda narkotikan. Att droga målsäganden skulle, enligt vad som anteck- nats i domen, innebära att målsäganden lättare skulle foga sig i att utnyttjas i prostitution.TPF13FPT Av andra domar framgår att gärningsmännen förvarat såväl vapen som narkotika i de lokaler där de tilltalade erbjudit andra att utnyttja målsägandena för tillfälliga sexuella förbindelser. I bl.a. domar från dömdes de tilltalade i målen, förutom för människohandel för sexuella ändamål och människohandel, också för smuggling, narkotikabrott, vapenbrott, grovt vapenbrott och grovt narkotikabrott, vilket får anses utgöra brott som typiskt bedöms förekomma inom organiserad brottslighet.TPF14FPT I många fall ger människohandeln intrycket av att förekomma i mycket organiserad form. I vissa av domarna kommer detta till uttryck genom att den verksamhet som beskrivs är av stor omfatt- ning och har bedrivits enligt fasta rutiner. Vad exempelvis gäller det människohandelsförfarande som var föremål för prövning i ett avgörande från förekom 36 kvinnor som utnyttjades i prostitution i ett stort antal lägenheter i , dock inte vid samma tidpunkt.TPF15FPT I det nu aktuella fallet fanns klara rutiner för hur kvinnorna skulle trans- porteras till , hur kvinnorna skulle komma i kontakt med kunderna och hur länge de kunde stanna. 13TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 4388-03. 14TP PT tingsrätts domar i mål B 2689-04, i mål B 4156-04 och i mål B 8862-04. 15TP PT dom i mål B 3065-03. också exempel på människohandel som inte visar tecken på samma grad av organisation. Så får anses ha varit fallet i bl.a. de människo- handelsförfaranden som var föremål för prövning i avgöranden från Hovrätten för och Hovrätten över och Blekinge.TPF16FPT I de nu nämnda avgörandena avsåg förfarandena prosti- tution av en eller två målsägande i en form som inte gav intryck av att ha föregåtts av någon större planering. I en del avgöranden framkommer dock uppgifter om att det förekommit prostitutions- verksamhet i större omfattning än vad som omfattats av åtalen. I exempelvis det nämnda avgörandet från Hovrätten över och har antecknats att målsäganden reste i en transport tillsammans med ytterligare offer som skulle fortsätta till för att utnyttjas i prostitution där. I så gott som samtliga domar där de tilltalade åtalats för männi- skohandel för sexuella ändamål eller människohandel har det fram- ställts alternativa gärningspåståenden om koppleri eller grovt koppleri. Domstolarna har emellertid i stor utsträckning valt att rubricera gärningarna som människohandel för sexuella ändamål eller människohandel. Detta kan emellertid inte tas till intäkt för att den förekommande människohandeln lagförs enligt 4 kap. 1 a § . Denna slutsats grundas på att vi tagit del av en rad domar där domstolarna bara har haft att ta ställning till frågor om koppleri eller grovt koppleri, trots att de händelseförlopp som beskrivs skulle kunna bedömas som människohandel. Av domarna framgår att 18 av 22 målsägande medverkat vid för- handlingar i domstol i . I två fall har målsäganden medverkat genom att närvara vid förhandlingen, men inte velat berätta om det inträffade. I alla de fall där målsägandena har lämnat en berättelse har deras uppgifter ensamma eller tillsammans med viss stödbevis- ning, såsom utskrift av telefonavlyssning, legat till grund för dom- stolarnas bedömning i skuld- och skadeståndsfrågorna. I vissa fall har de uppgifter som målsägandena lämnat vid förhör under förun- dersökningen legat till grund för bedömningen, trots att de lämnat andra uppgifter vid förhandlingen i domstol. 16TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 4388-03 och Hovrätten över och dom i mål B 2429-05. 2.4.2.2Närmare om domstolarnas bedömningar av rekvisiten i 4 kap. 1 a § Domstolarnas tolkning av kravet på användande av otillbörliga medel Eftersom åtalen i en stor del av de domar där domstolarna valt att rubricera en gärning som människohandel för sexuella ändamål eller människohandel rör målsägande under finns bara ett begränsat antal resonemang som tar sikte på användandet av otill- börliga medel. I fem avgöranden har emellertid , , och Hovrätten för haft att ta ställning till om det förekommit användande av något sådant medel.TPF17FPT I tre av domarna har domstolarna haft att ta ställning till om målsägandena blivit vilseledda. I avgörandet från och i dom har dom- stolarna också haft att ta ställning till om gärningsmännen utnyttjat att målsägandena befunnit sig i en utsatt ekonomisk situation i olika avseenden. har i avgörandet också haft att bedöma huruvida gärningsmannen använt sig av något otillbör- ligt medel genom att låsa in målsäganden. Det begränsade materialet gör det svårt att få en bild av hur domstolarna tolkar rekvisitet och vad som krävs för att det ska anses vara uppfyllt. Det är inte heller möjligt att göra en analys av om domstolarnas bedömningar ändras över tiden eller om bedöm- ningarna påverkats av den ändrade utformningen av bestämmelsen som trädde i kraft när begreppet med utnyttjande av någons utsatta belägenhet lades till uppräkningen av de otill- börliga medlen. I de avgöranden där åklagaren påstått att gärningsmännen genom användande av vilseledande förmått målsägandena att vidta en åtgärd eller tagit kontroll över målsägandena har vilseledandena bestått i att gärningsmännen i olika utsträckning lämnat oriktiga uppgifter om syftet med och förhållandena kring vistelsen i . Endast i dom har omständigheterna bedömts vara sådana att ett vilseledande enligt 4 kap. 1 a § brotts- balken ansetts vara för handen. Domen avser två målsägande som varit föremål för liknande förfaranden och där en av gärningsmän- nen byggt upp en vänskaplig relation med målsägandena genom 17TP PT tingsrätts dom i mål B 3848-03, tingsrätts dom i mål B 12308-06, domar i mål B 3065-03 och i mål B 3651-06 samt Hovrätten för Västra dom i mål B 4388-03. vilken hon fått kunskap om deras ekonomiska och sociala situation. I det ena fallet erbjöd gärningsmannen målsäganden arbete i , vilket inte var möjligt för målsäganden att få i ursprungs- landet. I det andra fallet erbjöds målsäganden en semesterresa för att kunna hälsa på gärningsmannen i . I båda fallen kom målsägandena att utnyttjas i prostitution, vilket de inte tidigare hade någon erfarenhet av. I avgörande fann hovrätten däremot inte styrkt att det förekommit ett vilseledande. Av domen framgår att målsäganden redan inledningsvis anade att ett erbjudande om arbete avsåg tjänster av sexuell innebörd vilket, sett tillsammans med att målsäganden senare frivilligt kom att prostituera sig, inne- bar att det enligt domstolen inte hade förekommit något vilse- ledande från gärningsmannens sida. Inte heller i avgörandet från ansågs det ha förekommit något vilseledande, eftersom omständigheterna i målet enligt domstolen talade för att målsäganden var klar över vad som förväntades av henne. I avgörandena från och 2003 påstods också att målsägandena levt under så svåra ekonomiska förhållanden att dessa omständigheter i sig medfört att de tilltalade använt sig av otillbörliga medel. I tingsrätts avgörande konstaterades att de tilltalade hade betalat biljetterna och lånat ut pengar till målsäganden samt att de också gett målsäganden instruktioner om förutsättningarna för prostitutionen i ett läge där det var så gott som omöjligt för målsäganden att dra sig ur. Målsä- ganden hade emellertid berättat att det varit en förutsättning för henne att de tilltalade bidragit ekonomiskt för att hon skulle åka till . Den omständigheten att målsäganden själv uttryckt att hon ville resa till för att tjäna pengar innebar emellertid att de tilltalade inte kunde ansetts ha använt sig av något otillbörligt medel. I avgörandet från 2003 konstaterades att det inte var styrkt att målsäganden inte haft några andra ekonomiska alternativ än att resa, vilket innebar att åtalet i den delen inte var styrkt. I båda avgörandena konstaterades att det inte heller fanns till- räckligt stöd för att gärningsmännen skulle ha insett att målsägan- dena befunnit sig i en svår ekonomisk situation. Av domarna fram- gick emellertid att gärningsmännen i båda avgörandena hade stark anknytning till målsägandenas ursprungsländer och därigenom väl kände till levnadsförhållandena där. Slutligen har åklagaren i avgörandet från 2003 påstått att de otillbörliga medlen också bestått i att målsäganden varit inlåst under en del av vistelsen i . Åtalet i den delen ogillades med motiveringen att målsäganden tidigare varit utsatt för prostitution och att målsäganden därför visste vad hon gav sig in i när hon återvände till den lägenhet där hon senare vart inlåst. I avgörandet från Hovrätten för infann sig målsä- ganden varken till huvudförhandlingen vid tingsrätten eller i hov- rätten. Eftersom de uppgifter som hon lämnat i polisförhör inte ansågs tillräckliga, ogillades åtalet. Av det nu redovisade framgår att domstolarna funnit det styrkt att det använts otillbörliga medel i det fall där det varit frågan om att offret genom vilseledande transporterats till utan att det hos målsäganden funnits misstanke om att de skulle komma att utnyttjas i prostitution. Vad gäller den nu nämnda situationerna framgår också klart av förarbetena att sådana omständigheter med- för att den tilltalade använt sig av ett sådant otillbörligt medel som nämns i 4 kap. 1 a § brottsbalken.TPF18FPT Vid en genomgång av de avgöranden som finns, där domstolarna har tagit ställning till om det förelegat ett vilseledande, framstår det som om det föreligger svårigheter vid tillämpningen därför att det inte är klart hur domstolarna ska hantera omständigheter som är hänförliga till målsägandens egen person, exempelvis uppgifter som rör målsägandens vetskap om huruvida eller i vilken omfattning det finns risk för ett utnyttjande. Att målsäganden i ett tidigare eller senare skede exempelvis varit i prostitution verkar antas innebära att målsägandens handlande präglats av frivillighet, vilket bl.a. kommer till uttryck genom att det i avgöranden anges att målsä- ganden själv var angelägen att åka och att målsäganden visste vad hon gav sig in i. Det bör här framhållas att det klart framgår av förarbetena till bestämmelsen att målsägandens samtycke till de i 4 kap. 1 a § uppräknade utnyttjandena inte är av rätts- lig relevans och därför inte ska tillmätas någon ansvarsbefriande verkan.TPF19FPT I de avgöranden där målsägandens ekonomiska situation varit föremål för prövning har domstolarna valt att resonera kring om- ständigheter hänförliga till målsägandens person och målsägandens möjligheter att påverka sin situation i ursprungslandet. Oklarheter beträffande nu nämnda omständigheter har därefter medfört att 18TP PT Prop. 2001/02:124 s. 34. 19TP PT Prop. 2003/04:111 s. 60. åtalen inte ansetts styrkta, trots att det i avgörandena konstaterats att målsäganden levt under stor ekonomisk press. Domstolarnas tolkning av kravet på handelsåtgärder De handelsåtgärder som domstolarna har haft att ta ställning till omfattar alla de led i den tänkta kedja av åtgärder som brukar tjäna som exempel på handelsåtgärder i ett människohandelsförfarande. I den övervägande delen av domarna har de tilltalade åtalats för att såväl rekrytera, transportera och inhysa målsäganden. Rekryte- ringen har i en del fall skett genom att den tilltalade och målsägan- den varit i kontakt med varandra, antingen personligen eller via Internet. I en dom som meddelats av och som avser målsägande från de baltiska staterna, har rekryteringen skett genom att de tilltalade ingått i något som framstår som en organi- sation där en för domstolarna okänd person i ett annat land försett de tilltalade med kvinnor för prostitution. De tilltalade har sedan tagit emot, transporterat och inhyst målsägandena i Sverige.TPF20FPT I ett flertal fall av den nu nämnda karaktären har de tilltalade också fällts till ansvar för att gemensamt och i samförstånd med den okände personen rekryterat målsäganden.TPF21FPT Bara i två fall har handelsåtgärder i form av rekrytering inte omfattas av åtalet. I ett avgörande från framgår att detta har sin förklaring i att åtalet endast tagit sikte på handels- åtgärder som vidtagits efter det att målsägandena kommit till Sverige.TPF22FPT Domstolarnas tolkning av uppsåtet i förhållande till utnyttjandet I 4 kap. 1 a § stadgas att gärningsmannen ska ha vid- tagit de i bestämmelsen beskrivna åtgärderna i syfte att offret ska utnyttjas. Det uppställs därmed ett krav på direkt uppsåt i förhål- lande till utnyttjandet. Av de avgöranden vi tagit del av har dom- stolarna tolkat bestämmelsen i denna del som om det uppställs ett krav på att det direkta uppsåtet ska ha förelegat redan när gär- ningsmannen inlett människohandelsförfarandet. PT tingsrätts dom i mål B 2698-04. PT tingsrätts domar i mål B 2698-04 och i mål B 8862-04. PT dom i mål B 626-06. har lett till att domstolarna i vissa fall kommit att ogilla åtal för människohandel eftersom det inte visats att ett sådant uppsåt före- legat vid den nämnda tidpunkten. Så har exempelvis varit fallet i en dom från där omständigheterna kring offrets resa, bl.a. att hon betalade sin biljett till själv, enligt hovrättens mening, inneburit att det inte var visat att det funnits något direkt uppsåt till ett utnyttjande.TPF23FPT Resonemang av samma innebörd åter- finns också i ett avgörande från Hovrätten över och , där den omständigheten att gärningsmannen påstått sig ha haft en relation med offret ledde till slutsatsen att gärningsman- nen inte haft för avsikt att utnyttja offret vid inledandet av trans- porten till Sverige.TPF24FPT Domstolarnas tolkning av kravet på kontroll Beträffande tillämpningen av kontrollrekvisitet finns endast reso- nemang i fyra domar vilka meddelats av , , Hovrätten över och samt Hovrätten för . I avgörandena från respektive påstods kontrollen ha bestått i att gärningsmannen i egenskap av vuxen befunnit sig i ett överläge och att gärningsmannen vilselett målsäganden om resans förutsätt- ningar och förespeglat målsäganden ekonomiska förmåner.TPF25FPT I avgörandena från Hovrätten över och och Hov- rätten för påstods kontrollen, utöver nämnda omständigheter, dessutom ha bestått i att gärningsmännen kon- trollerat, hotat och misshandlat målsägandena samt förgripit sig sexuellt på dem.TPF26FPT I förarbetena till bestämmelsen sägs vad gäller människohandel med barn att kontrollsituationen torde uppkomma redan genom den vuxnes psykiska överläge i förhållande till barnet.TPF27FPT Den nu nämnda omständigheten åberopas också till stöd för att gärnings- mannen ska ha uppnått kontroll i den övervägande delen av avgö- randena. I domarna förekommer emellertid resonemang kring kontrollrekvisitet som i stort överensstämmer med resonemangen 23TP PT dom i mål B 3651-06. 24TP PT Hovrätten över och i mål B 2429-05. 25TP PT tingsrätts dom i mål B 4385-05 och tingsrätts dom i mål B 4156-04. 26TP PT Hovrätten över och dom i mål B 2429-05 och Hov- rätten för Västra dom i mål B 4388-03. 27TP PT Prop. 2003/04:111 s. 66.