sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — Som exempel kan nämnas bestämmelserna om förunder- sökningssekretess i 5 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100), sekretess för internationellt rättsligt samarbete i 5 kap. 7 § sekretesslagen, sekretess i domstol i 5 kap. 1 § och 12 kap. 3 § sekretesslagen, sekretess inom sjukvården i 7 kap. 1 § sekretessla- gen, sekretess inom i 7 kap. 2 § sekretesslagen och utlänningssekretess i 7 kap. 14 § sekretesslagen. Här bör också uppmärksammas den lagändring i sekretesslagen som vi föreslår i anledning av artikel 30. Vad gäller det andra ledet i artikel 11 punk- ten 1 har genom personuppgiftslagen (1998:204) en lag- stiftning som motsvarar den konvention om skydd för enskild vid automatisk behandling av personuppgifter (ETS 108) som nämns i artikelns första punkt. I artikel 11 punkten 2 stadgas ett åtagande som gäller hur par- terna ska skydda barns identitet från att bli allmänt känd genom medierna eller genom andra medel. Ett åtagande som rör medierna återfinns också i punkten 3 i artikeln. Beträffande de krav i punkten 2 som kan anses avse sekretess gäller samma regelverk om sekretess som exemplifierats beträffande punkten 1. I frågor som rör mediernas tillgång till uppgifter om människo- handelsoffers identitet eller andra detaljer som möjliggör en identi- fiering finns också pressens egna pressetiska regler. I har det funnits en av pressbranschen inrät- tad självsanerande verksamhet som syftar till att upprätta god pub- licistisk sed och bl.a. skydda enskilda mot lidande genom publici- tet. Verksamheten bedrivs genom två organ; Allmänna Pressom- budsmannen och . De båda organen kan pröva publicering som sker i periodisk skrift och som sker mot bakgrund av de publicistregler som antagits av , , och Tidskrifter. , och Utbildningsradion har beslutat att de pressetiska reglerna ska gälla också för deras verksamhet i den utsträckning som de kan tillämpas med hänsyn till radio- och TV-lagen (1996:844) och pro- gramföretagens sändningstillstånd. Granskning av avsteg från pub- licistreglerna genomförs beträffande radio och TV av den av reger- ingen utsedda . Av de pressetiska reglerna som tagits fram inom branschen framgår att enskilda ska skyddas mot lidande genom publicitet. Vidare sägs specifikt beträffande brottsoffer att offer för brott och olyckor alltid ska visas största möjliga hänsyn och att publicering konvention om bekämpande av handel med människor av namn och bild alltid ska prövas noga med hänsyn tagen till off- ren och deras anhöriga samt att det ska övervägas noga om en namnpublicering kan skada människor och att man ska avstå från sådan publicering om inte ett uppenbart allmänintresse kräver att namn anges. Det uttalas också att man ska undvika att publicera bild eller uppgift om bl.a. ålder, nationalitet eller kön, som gör en identifiering möjlig. I artikeln uppställs inte krav på att parterna ska vidta lagstift- ningsåtgärder för att kunna tillträda konventionen. Den reglering som finns i sekretesslagen sedd tillsammans med de regler som gäller för mediernas hantering av uppgifter om offer, bör med hän- syn till konventionens utformning innebära att det inte föreligger hinder för tillträde till konventionen. Detta gäller även i de delar där det föreskrivs att särskild hänsyn ska tas till de offer för människohandel som är barn. bör således utan att anta ny lagstiftning eller andra sådana åtgärder kunna tillträda konventio- nen. Bedömning: Det finns inte några hinder för att ska kunna tillträda konventionen i den del som avser hjälp till brottsoffer. I artikel 12 stadgas om på vilket sätt parterna ska hjälpa offer för människohandel med t.ex. sjukvård, skyddade boenden och utbild- ning. I förklaranderapporten sägs att artikeln är avsedd att utforma en allomfattande ram för skydd av och bistånd till brottsoffer och att det nu nämnda syftet är av oerhört stor vikt för att skapa förut- sättningar för att offer ska få möjlighet till upprättelse och möjlig- het att skapa en ny tillvaro. I rapporten påpekas att ett offer för människohandel som lyckats ta sig ur ett förfarande, befinner sig i en mycket utsatt och osäker situation och att det i artikel 12 därför anges en rad olika åtgärder som ska motverka att offret kränks ytterligare efter det att människohandelsförfarandet upphört. Arti- kel 12 anger, enligt förklaranderapporten, dock endast ett mini- mum av åtgärder som parterna ska vidta för att hjälpa offren.TPF13FPT I förklaranderapporten anges att artikel 12 omfattar samtliga enskilda som blivit identifierade som offer för människohandel 13TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 146. konvention om bekämpande av handel med människor efter den process som nämns i artikel 10. I rapporten undantas emellertid offer som ännu inte med säkerhet kan antas vara identi- fierade. Den gruppen av människohandelsoffer är enligt artikel 10.2 endast berättigad till de åtgärder som nämns i artikel 12.1 och 12.2. Det nu sagda gäller också offer som omfattas av artikel 13, om möjlighet till återhämtning och betänketid.TPF14FPT I artikel 12 punkten 1 a) uppställs krav på att parterna ska vidta lag- stiftningsåtgärder eller andra åtgärder för att ge offren en levnads- standard som kan trygga deras uppehälle.. I punkten a) anges som exempel att en sådan levnadsstandard kan uppnås genom att offret ges en trygg bostad och psykologiskt och materiellt bistånd. Av förklaranderapporten beträffande punkten a) framgår att det med lämplig och trygg bostad exempelvis avses såväl att de offer som redan har en egen bostad garanteras att bostaden är säker som att offren erbjuds särskilt boende med kvalificerad personal som har erfarenhet av att ta emot offer för människohandel.TPF15FPT Beträffande det materiella biståndet uttalas i rapporten att det inte nödvändigt- vis behöver utges i form av ekonomiskt bistånd, utan att det istället kan bestå i offret erbjuds mat och kläder.TPF16FPT Enligt 2 kap. 2 § socialtjänstlagen (2002:453) har respektive kommun det yttersta ansvaret för att de som vistas där får det stöd och den hjälp som de behöver. Det innebär ett ansvar för alla som vistas inom kommunens gränser oavsett skälet till vistelsen. I 4 kap. 1 § samma lag framgår att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan tillgodose dem på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde ska genom biståndet tillförsäkras en skälig levnads- nivå och bidraget ska utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Av 5 kap. 11 § samma lag framgår också att socialnämnden bör verka för att den som utsatts för brott och hans eller hennes anhöriga får stöd och hjälp samt att socialnämnden härvid särskilt bör beakta bl.a. att kvinnor som är 14TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 147. 15TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 154. 16TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 156. konvention om bekämpande av handel med människor eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. I lagförarbetena till bestämmelserna om tidsbegränsade uppe- hållstillstånd som infördes , uttalas att de mål- sägande och vittnen som beviljades sådana tillstånd har samma rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen som i bosatta personer.TPF17FPT Kommunernas ansvar enligt socialtjänstlagen gäller således under hela den tid som exempelvis offer för människohandel vistas här, oavsett om det är fråga om ansökningstid eller tid då uppehållstill- ståndet löper. I samband med att bestämmelserna trädde ikraft informerade inom ramen för sin tillsynsverksamhet kommunerna om mottagande inom av personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd som beviljats med stöd av 5 kap. 15 § utlänningslagen (tidigare 2 kap. 4 a § utlänningslagen [1989:529]). framhöll därvid vikten av kommuner- nas insatser i sammanhanget. En kommun har dessutom enligt 9 och 9 a §§ förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asyl- sökande m.fl. rätt till ersättning för kostnader för bistånd enligt socialtjänstlagen samt för vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall som lämnats till en person som vistas här med stöd av en ansökan eller beslut om tidsbegränsat uppehållstill- stånd.TPF18FPT Den nuvarande lagstiftningen innebär att sådan hjälp som talas om i denna del av artikeln finns tillgänglig för offer för människo- handel. Det föreligger därmed inte något hinder för att tillträda konventionen i den delen. I punkten 1 a) och b) talas om att offret genom lagstiftning ska garanteras psykologiskt bistånd och ha tillgång till läkarvård i akut- sjukvården. I punkten 3 sägs vidare att offer för människohandel som saknar tillräckliga medel ska erbjudas medicinsk eller annan hjälp. Stöd till offer i såväl fysiskt som psykiskt avseende är ofta en nödvändig förutsättning för att de ska ha någon möjlighet att kunna komma över de trauman de tvingats genomleva. 17TP PT Prop. 2003/04:35 s. 74 f. 18TP PT Prop. 2006/07:53 s. 37. konvention om bekämpande av handel med människor tingen har en primär skyldighet att erbjuda hälso- och sjukvård framgår av 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och 5 § tand- vårdslagen (1985:125). Begreppet hälso- och sjukvård omfattar både sjukdomsförebyggande åtgärder och den egentliga sjukvården. I detta ingår även psykologisk och psykiatrisk vård till enskilda som p.g.a. exempelvis traumatiska upplevelser och övergrepp är i behov av omedelbar vård. Av bestämmelserna i respektive lag framgår att ska erbjuda en god hälso- och sjukvård respektive tandvård åt dem som är bosatta inom . Med landsting avses även de lands- tingsfria kommunerna.TPF19FPT Om någon som vistas inom ett landsting utan att vara bosatt där, är i behov av omedelbar hälso- och sjuk- vård eller tandvård är enligt 4 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen respektive 6 § tandvårdslagen skyldigt att erbjuda sådan vård. Skyldigheten för det enskilda att erbjuda vård utvidgas således genom dessa bestämmelser. Lands- tingens skyldighet omfattar såväl den som är medlem i en annan landstingskommun som den som inte tillhör något landsting, till exempel en utlänning på tillfälligt besök.TPF20FPT har vidare tagit ställning till ett av regeringen fram- lagt förslag om att bl.a. bevispersoner ska erbjudas samma hälso- och sjukvård som i bosatta personer och att statlig ersätt- ning ska lämnas för sådan vård.TPF21FPT beslut har kommit till uttryck dels genom en mellan staten och träffad överenskommelse, dels genom 9 b § förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. Enligt den nu gällande ordning som tillämpas med stöd av överenskommelsen mellan staten och erbjuds således offer för människohandel som vistas i med stöd av tidsbegränsat uppehållstillstånd samma hälso- och sjukvård som i bosatta personer. Detta gäller även för ett brottsoffer som fått uppehållstillstånd för betänketid och därför ännu inte tagit ställ- ning till frågan om han eller hon vill samarbeta under brottsutred- ning och rättegång. , som i regel bör kunna begränsas , har offer för människohandel möjlighet till omedelbar vård. Regeringen överlämnade pro- positionen Lag om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. till 19TP PT Prop. 1990/91:153 s. 91. 20TP PT Prop. 1981/82:97 s.120 och prop. 2006/07:53 s. 53. 21TP PT Prop. 2003/04:35, bet. 2003/04:SfU6, rskr. 2003/04:164. konvention om bekämpande av handel med människor riksdagen.TPF22FPT I propositionen föreslås en ny lag som reglerar landstingens skyldighet att erbjuda asylsökande m.fl. hälso- och sjukvård samt tandvård. Lagförslaget innebär en tydligare reglering av den vård som berörda utlänningar enligt nuvarande ordning erbjuds enligt särskilda överenskommelser mellan staten och Sveri- ges Kommuner och Landsting. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Härigenom anser vi att kan tillträda konventionen beträffande artikel 12 punkten 1 a) och b) och punkten 3. I artikel 12 punkten 1 c) och d) sägs att den hjälp som genom lag- stiftning ska erbjudas identifierade offer för människohandel ska innefatta hjälp med översättning och tolkning vid behov samt råd- givning och information om bl.a. sina lagliga rättigheter på ett språk de kan förstå. Enligt förklaranderapporten är det krav som uppställs i punkten c) inte inskränkt till att offren ska ges rätt till tolk under det rättsliga förfarandet. Istället syftar bestämmelsen till att garantera att offren inte isoleras språkligt och därigenom inte kan kräva sin rätt.TPF23FPT I fråga om punkten d) framgår av rapporten att informationen visserligen ska avse offrets lagliga rättigheter, men också omständigheter kring hans eller hennes situation i dess hel- het för att offret ska kunna bedöma sin situation och göra framtida Enligt 8 § förvaltningslagen (1986:223) bör en myndighet anlita tolk vid behov när myndigheten exempelvis har att göra med någon som inte behärskar svenska. Regleringen tar enligt bestämmelsens ordalydelse sikte på det behov av tolk och översättning som kan uppkomma i samband med myndighetskontakter och är även avsedd att komma till användning vad gäller översättning till främ- mande språk av handlingar som upprättas av myndigheter.TPF25FPT Av 32 § förvaltningslagen framgår att 8 § inte är tillämplig i polismyndigheternas brottsbekämpande verksamhet. Enligt ett uttalade från JO bör polismyndigheterna emellertid bedöma över- 22TP PT Prop. 2007/08:105. 23TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 158. 24TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 159 och 160. 25TP PT , , m.fl., Nya förvaltningslagen med kommentar, 4 uppl., s. 90. konvention om bekämpande av handel med människor sättnings- och tolkfrågor, som ligger nära sedvanlig förvaltning, med utgångspunkt i det synsätt som kommer till uttryck i 8 § för- valtningslagen. JO anmärker i uttalandet att polismyndigheterna i sin brottsbekämpande verksamhet inte torde kunna fullgöra sina skyldigheter enligt bl.a. 4 § förvaltningslagen om myndigheternas serviceskyldighet, för det fall de inte föranstaltar om behövlig tolk- ning och översättning.TPF26FPT Med beaktande av de skyldigheter som alltså åligger såväl polismyndigheterna som övriga myndigheter enligt förvaltningslagen bör anses kunna tillträda konven- tionen i denna del. Regleringen i punkten 1 e) tar sikte på att offer för människohan- del genom lagstiftning ska ges biträde i den rättsliga processen på ett sätt som innebär att deras rättigheter framförs och beaktas mot förövarna. I denna del hänvisas till genomgången av artikel 15 punkten 2 om rätten till målsägandebiträde enligt lagen (1988:609) om målsägandebiträde och stödperson till målsägande enligt 20 kap. 15 § . Mot bakgrund av de resonemang som förs i de angivna avsnitten får anses kunna tillträda kon- ventionen i den delen. I artikel 12 punkten 1 f) stadgas om lagstiftning som ger tillgång till utbildning för barn. I förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. anges att barn och ungdomar som inte är folkbokförda i Sve- rige och som vistas här enligt ett beslut om tidsbegränsat uppe- hållstillstånd på ansökan av förundersökningsledare, ska ges till- träde till utbildningsväsendet på i princip samma villkor som barn som är bosatta i . Skyldigheten för kommunen i detta avse- ende gäller förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, förskole- klass, grundskola, gymnasieskola samt vid behov särskola. För gymnasieskolan gäller samma regler dock med den begränsningen att utbildningen ska ha påbörjats innan utlänningen fyllt . 26TP PT JO 1999/2000:JO1, 2665-1998. konvention om bekämpande av handel med människor I konventionen anges att parterna genom lagstiftningsåtgärder eller andra åtgärder ska bereda barn som är offer för människohan- del tillgång till utbildning. Genom den befintliga lagstiftningen anser vi att det inte finns något hinder för att tillträda kon- ventionen i detta avseende. I artikel 12 punkten 2 uttalas att varje part ska vederbörligen beakta offrens behov av trygghet och skydd. Såväl artikeln som förklaran- derapporten har i denna del getts en generell utformning. I rap- porten nämns dock en åtgärd, att hemlighålla uppgifter kring var offret befinner sig, som exempel. I övrigt sägs att behovet av skydd kan variera i stor utsträckning och att detta bl.a. kan bero på offrets ålder, ursprung och omständigheterna kring utnyttjandet.TPF27FPT I artikel 28 diskuteras också frågor om skydd för bl.a. brottsof- fer och deras familjer. I förklaranderapporten finns inget som tyder på att det skydd som avses i de båda artiklarna skiljer sig åt. I fråga om vilka skyddsåtgärder som står till buds hänvisar vi därför till genomgången av artikel 28, Skydd för brottsoffer, vittnen och per- soner som samarbetar med de rättsvårdande myndigheterna. Vad gäller frågan om trygghet hänvisar vi till vad vi sagt tidigare i genomgången av artikel 12. I artikel 12 punkten 4 sägs att varje part ska anta regler enligt vilka offer för människohandel som omfattas av artikeln ska vara berätti- gade till tillträde till arbetsmarknaden, yrkesutbildning och under- visning. Ett åtagande med samma innehåll finns i artikel 11 i rådets direktiv /81/EG av om uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för människohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med de berörda myndigheterna.TPF28FPT Beträffande punkten 4 framhålls i förklaranderapporten att punkten inte innebär någon rättighet för människohandelsoffer att 27TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 164. 28TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 166. konvention om bekämpande av handel med människor få tillgång till de åtgärder som nämns och att det ankommer på parterna att bestämma förutsättningarna. För att en utlänning ska få arbeta i krävs enligt 2 kap. 7 och 8 §§ utlänningslagen arbetstillstånd om inte utlänningen har permanent uppehållstillstånd eller är medborgare i , Fin- land, eller . Även EES-medborgare och deras familje- medlemmar som har uppehållsrätt är undantagna från kravet på arbetstillstånd. Med stöd av 2 kap. 9 § utlänningslagen får reger- ingen föreskriva sådant undantag även för andra utlänningar än nordbor m.fl.. Ett sådant undantag finns bl.a. i 5 kap. 1 § andra stycket utlänningsförordningen för personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § första stycket utlänningslagen. Undantaget infördes med verkan fr.o.m. med moti- veringen att erfarenheterna kring människohandel och liknande brottslighet visar att offer för människohandel ofta levt under enkla förhållanden i hemlandet. har de också en försörj- ningsbörda i hemlandet som drivit dem hit. Enligt förarbetena kan möjligheten att få arbeta här vara ett incitament till att samverka med myndigheterna, men en sådan möjlighet kan också underlätta vägen tillbaka till ett normalt socialt liv.TPF29FPT Som framgår av det avsnitt som handlar om utbildning för barn omfattar förordningen om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnomsorg för asylsökande barn m.fl. personer med tidsbe- gränsade uppehållstillstånd. Det innebär att barn och ungdomar som vistas här med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd har rätt till utbildning i grund- och gymnasieskola. Regeringen har i det tidi- gare lagstiftningsärendet som rörde införandet av ändrade bestäm- melser om tidsbegränsade uppehållstillstånd bedömt att denna möjlighet uppfyller ett likalydande krav i ett internationellt instru- Av de reglerna som redovisats här framgår att offer för männi- skohandel som omfattas av artikel 12 punkten 4 är berättigade till tillträde till arbetsmarknaden, yrkesutbildning och undervisning. Till följd härav anser vi att får anses kunna tillträda kon- ventionen i den delen. 29TP PT /07:53 s. 38 f. 30TP PT /07:53 s. 40. konvention om bekämpande av handel med människor I artikel 12 punkten 5 sägs att parterna ska vidta åtgärder, där så är lämpligt och enligt de förhållanden som finns i dess nationella lag- stiftning, för att samarbeta med icke-statliga organisationer, andra berörda organisationer eller andra enheter som ägnar sig åt hjälp till brottsoffer. Enligt de uppgifter vi tagit del av finns redan ett sådant fungerande samarbete som nämns i artikeln. Frågan behandlas emellertid närmare vid genomgången av artikel 35, där det konsta- teras att det inte föreligger hinder att tillträda konventionen. I artikel 12 punkten 6 uttalas att den hjälp som ska erbjudas brottsoffer inte får villkoras med att han eller hon ska vilja vittna. I förklaranderapporten anges att kravet inte avser sådana uppehålls- tillstånd som meddelas med stöd av artikel 14, dvs. tidsbegränsade uppehållstillstånd.TPF31FPT Något sådant krav som förbjuds i artikel 12 punkten 6 finns inte i den lagstiftning som är aktuell här, varför det inte föreligger några hinder för att tillträda konventionen i den delen. Artikel 12 avslutas med punkten 7, där det uttalas att den hjälp som omtalas i artikel 12 ska ges efter medgivande och information med vederbörlig hänsyn till de särskilda behov som personer i en utsatt situation har och till barns rättigheter med avseende på bostad, utbildning och lämplig hälsovård. Den lagstiftning som vi redovisat vid genomgången av artikeln är huvudsakligen utformad på ett sätt som tar sin utgångspunkt i den enskildes behov av stöd och hjälp inom olika områden. Kravet i punkten 7 bör därför enligt vår bedömning anses vara uppfyllt. 6.1.9Period för återhämtning och betänketid Bedömning: Det finns inte några hinder för att ska kunna tillträda konventionen i den del som avser möjlighet till återhämtning och betänketid. I artikel 13 stadgas bl.a. att varje part i sin nationella lag ska se till att det finns möjlighet till återhämtning och eftertanke i minst för att brottsoffer ska kunna fatta ett välinformerat beslut om samarbete med berörda myndigheter. 31TP on Action against Trafficking in Human Beings (CETS No. 197) Explanatory Report art. 169. konvention om bekämpande av handel med människor stånd ska beviljas om det finns skälig anledning att tro att den som berörs är offer för människohandel. som uppe- hållstillståndet avser ska det inte vara möjligt att verkställa ett utvisningsbeslut mot personen. Under den angivna betänketiden ska offret dessutom ha rätt till de åtgärder som talas om i artikel 12 punkterna ett och två. Enligt artikeln är parterna inte bundna av skyldigheten att erbjuda möjlighet för offren att återhämta sig om det strider mot den allmänna ordningen eller om det konstateras att ställning som brottsoffer åberopas felaktigt. Vad gäller artikel 13 punkten 1 föreskrivs i 5 kap. 15 § andra stycket utlänningslagen att en utlänning kan beviljas ett tidsbegrän- sat uppehållstillstånd för att han eller hon ska kunna återhämta sig och ta ställning till om han eller hon vill samarbeta med brottsutredande myndigheter. Bestämmelsen infördes för att tillgodose de krav som ställdes vid genomförandet av rådets direktiv /81 EG av om uppehålls- tillstånd till tredjelandsmedborgare som har fallit offer för männi- skohandel eller som har fått hjälp till olaglig invandring och vilka samarbetar med berörda myndigheter. får avvisning eller utvisning inte verkställas beträffande den person som berörs.TPF32FPT Enligt vår bedömning uppfyller därmed det åtagande som föreskrivs i artikel 13 punkten 1. För att kunna återhämta sig fysiskt och psykiskt är många offer i behov av exempelvis hälso- och sjukvård. I många fall är det en grundläggande förutsättning att de kan komma i åtnjutande av vård för att de ska kunna utnyttja betänketiden och fatta beslut beträf- fande framtiden.