sou · GWB3108 · 2008-12-11 00:00:00 — De framtida tillväxtmöjligheterna avgörs av den underliggande produktivitetstillväxten och de möjligheter som finns att öka antalet arbetade timmar. En god produktivitetstillväxt är av central betydelse för det ekonomiska välståndet. har antalet arbetade timmar i ekonomin endast ökat marginellt trots en ökad befolkning i arbetsför ålder. har produktiviteten per arbetad timme mer än fyrdubblats med stor välståndsökning som följd.9 Investeringar i byggnader och maskiner ökar mängden kapital per person som arbetar och det ökar produktiviteten. Andra bidrag till produktivitetstillväxten är samhällets investeringar i utbildning och den tekniska utvecklingen i bred bemärkelse. Det handlar om nya eller förbättrade produkter, nya produktions- och organisa- tionsformer och teknikspridning. Sammanfattningsvis konstateras att: Under har produktivitetstillväxten i varit god vid en internationell jämförelse. En bidragande orsak har varit den mycket kraftiga tekniska utvecklingen inom produktionen av teleprodukter. Teknisk utveckling, investeringar och förändringar i arbets- kraftens sammansättning har bidragit till produktivitetstill- växten. Teknisk utveckling och investeringar i informations- teknik och realkapital har haft störst betydelse. 9Med produktivitet avses här arbetsproduktivitet, dvs. förädlingsvärde per arbetad timme, om inget annat anges. I avsnittet diskuteras näringslivets produktivitetstillväxt, om inget annat anges. Bilaga 1 till LU 2008 scenarier antar att den goda produk- tivitetsutvecklingen fortsätter även framöver, men i något långsammare takt. I basscenario fortsätter strukturomvand- lingen mot att allt fler arbetar med tjänsteproduktion. Strukturomvandlingen mot fler arbetade timmar inom tjänste- sektorn dämpar till viss del produktivitetsutvecklingen. Den tekniska utvecklingen betyder dock fortfarande mest för utvecklingen. Mer kapital och en bättre utbildad arbetskraft bidrar också till höjd produktivitetsnivå. Produktivitetsutvecklingen i har varierat . En relativt svag utveckling har följts av en markant förbättrad produktivitetstillväxt, även i inter- nationell jämförelse. Ett antal faktorer förklarar denna utveckling. 3.1.1God produktivitetstillväxt efter 1990-talskrisen Större delen av präglades av makroekonomisk instabil- itet. De offentliga finanserna försvagades, inflationen var hög och ekonomin drabbades av flera kostnadskriser. För att möta kostnads- kriserna fördes en devalveringspolitik som medförde att industrin på kort sikt fick stärkt konkurrenskraft. På minskade dock omvandlingstrycket på företagen med försämrad produktivitets- tillväxt som följd. Den djupa ekonomiska krisen medförde en omfattande utslagning av produktionsresurser där främst mindre produktiva enheter försvann. En effekt av att många förlorade sitt arbete var att produktiviteten ökade snabbt. Eftersom nedgången i sysselsättning drabbade lågutbildade relativt hårt förstärktes produktiviteten hos den sysselsatta delen av arbets- kraften. En del av produktivitetsförbättringen efter krisen tillkom därför som en indirekt effekt av lägre sysselsättningsgrad i ekonomin. Till viss del består denna effekt då sysselsättningsgraden än är lägre än före 1990-talskrisen. Bilaga 1 till LU 2008 Den goda produktivitetstillväxten bestod långt in (diagram 3.1). En bidragande orsak till det var att devalverings- politiken övergavs. Även den snabba internationaliseringen, ut- vecklingen inom informationstekniken (IT), innovationer och avregleringar av produktmarknader har haft en positiv betydelse. 3.1.2God produktivitetsutveckling i jämfört med andra länder Produktivitetsutvecklingen i näringslivet i under det senaste dryga decenniet har varit god också vid en internationell jämförelse. Det gäller både i näringslivet som helhet och i många enskilda branscher. Särskilt delar av tillverkningsindustrin har varit framgångsrik, men även vissa tjänstebranscher. Diagram 3.1 Arbetsproduktiviteten i , och 1980–2005 Anm.: Arbetsproduktivitet definieras som förädlingsvärde per arbetad timme för näringslivet enligt EU-KLEMS definition av market economy. Utbildning, hälsa och sjukvård, samt personliga tjänster ingår inte i marknadsekonomin. Källa: EU-KLEMS. Bilaga 1 till LU 2008 Särskilt snabb har produktivitetstillväxten varit i el- och optik- industrin. Även inom parti- och detaljhandeln tycks produktivitets- tillväxten i stå sig relativt väl. När det gäller andra tjänste- producerande branscher som finansbranschen (kreditinstitut och försäkringsbolag) och fastighetsbolag, företagstjänster och ut- hyrningsfirmor har den svenska produktivitetstillväxten däremot visat sig vara lägre. Detta gäller framför allt jämfört med , men även i förhållande till EU-15. Tabell 3.1 Arbetsproduktivitetstillväxt per bransch i , och EU-15 1980–2005 Jord- och skogsbruk, jakt, fiske El, gas, värme, vatten -1,8 Uthyrnings, företagsservicefirmor och fastighetsbolag -1,1 -0,3 -0,8 Utbildning, hälsa, sjukvård* -0,3 Anm.: Arbetsproduktivitetstillväxt mäts som den trendmässiga tillväxttakten för förädlingsvärde per arbetad timme. *I historiska data ingår även offentlig produktion, vilket för är en stor del av framför allt branschen Utbildning hälsa och sjukvård. **Utbildning, hälsa och sjukvård, samt personliga tjänster ingår inte i marknadsekonomin. Näringslivet motsvarar EU-KLEMS bransch market economy. Källa: EU-KLEMS och egna beräkningar. Bilaga 1 till LU 2008 Produktiviteten har ökat mest inom teleprodukter Det finns stora skillnader i hur olika branscher bidragit till den totala produktivitetsutvecklingen i ekonomin. Det finns också stora skillnader mellan branscherna i vilka faktorer som förklarar produktivitetstillväxten. En bransch som lämnat ett stort bidrag till produktivitetsutvecklingen i hela ekonomin sedan mitten av 1990- talet är el- och optikindustrin, där teleprodukter ingår. Branschens relativt blygsamma produktivitetsutveckling byttes till en mycket kraftig tillväxt (diagram 3.2). Den kraftigt ökande produktivitetstillväxten i branschen beror på en starkt teknisk utveckling. Denna ökning kan förklara en stor del av den totala produktivitetsutvecklingen i ekonomin den senaste tioårsperioden. Diagram 3.2 Produktivitetstillväxt i el- och optikindustrin samt tillverkningsindustrin 1980–2005 El- och optikprodukter EU-15 Anm.: För anges produktivitetsutvecklingen i branschen el- och optikindustri som ett genom- snitt av produktivitetstillväxten för maskinindustri (SNI 29) el- och optikindustri (SNI 30-33) och fordonsindustri (SNI 34). Källa: EU-KLEMS. Bilaga 1 till LU 2008 På lång sikt är det mindre sannolikt att ett land kan ha en produktivitetsutveckling som i en viss konkurrensutsatt bransch i någon större utsträckning överstiger den i andra länder. Eftersom alla företag kan antas få tillgång till ungefär samma teknik, bör produktivitetsnivån bland producenterna närma sig varandra. Det finns visst empiriskt stöd för att den aggregerade produk- tivitetsnivån i näringslivet har konvergerat mellan olika länder den senaste 25-årsperioden.10 Även på branschnivå finns vissa tecken på konvergens men med stora variationer mellan branscher. Det är dock svårt att mäta och göra internationella jämförelser av produktivitetstillväxten på branschnivå. På lång sikt bestäms produktiviteten av den tekniska utvecklingen och av arbetskraftens och kapitalets kvalitet, samt hur kapital- intensiteten i produktionen utvecklas. På den aggregerade nivån påverkas dessutom produktivitetsutvecklingen av att produktionen förskjuts mellan branscher som har olika produktivitetsnivå och produktivitetstillväxt. Ett sätt att mäta betydelsen av dessa olika delar är så kallad tillväxtbokföring. Med denna metod kan produktivitetstillväxten delas upp i faktorer som; förändringar i arbetskraftens sammansättning bidrag från övrigt kapital Totalfaktorproduktiviteten (TFP) är ett mått på den tekniska utveckling som inte fångas upp i de andra delarna. Diagram 3.3 visar en uppdelning av produktivitetstillväxten utifrån tillväxtbokföring. Den tekniska utvecklingen, mätt som TFP, och kapitalfördjupningen har i liksom i varit viktiga faktorer för produktivitetsutvecklingen . Av produktivitetstillväxten på i stod TFP för en tredjedel. EU-15 har en lägre produktivitetstillväxt , vilket i huvudsak beror på lägre tillväxttakt för TFP. 10 Beräkningar gjorda inom tyder på att produktivitetsnivån inom tillverkningsindustrin i olika länder konvergerat –2005. Bilaga 1 till LU 2008 Mer och bättre kapital bidrog och fler högutbildade i arbetskraften bidrog till produktivitetstillväxten. Ett antal studier har beskrivit den svenska produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring och dessa har kommit fram till liknande resultat. I stort visar dessa studier att teknisk utveckling och kapital- fördjupning är de viktigaste faktorerna bakom den svenska produktivitetstillväxten. Studierna visar även att haft en god produktivitetstillväxt och pekar på den tekniska utvecklingen inom IT som en viktig faktor bakom denna goda utveckling.11 Diagram 3.3 Bidrag till produktivitetstillväxten i hela ekonomin 1994–2005 Anm.: Inklusive offentlig produktion. Procent avser ett genomsittligt bidrag . Källa: EU-KLEMS. 11 Dessa resultat överensstämmer i stort med andra studier som beskrivit den svenska produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring. Se t.ex. [2005], Bilaga 6 till (SOU 2008:14). Bilaga 1 till LU 2008 3.2.1Betydelsen av arbetskraftens kvalitet Genom att förfina mätningen av arbetskraft och kapital är det möjligt att beskriva vilken betydelse de olika produktions- faktorernas kvalitet och sammansättning har för produktiviteten. För arbetskraften kan man göra detta genom att exempelvis beakta den genomsnittliga utbildningsnivån för individer av olika ålder och kön. Då får man ett bättre mått på arbetsinsatsen jämfört med om man bara tittar på antalet arbetade timmar. Arbetskraften i och i övriga blir allt mer högutbildad och mycket av arbetskraftens kvalitetsförbättring kan förklaras av att högutbildade utför större andel av timmarna. Andelen av de totala arbetade timmarna i näringslivet som genomförs av högutbildade ökade från till under den senaste 25-årsperioden.12 Det är viktigt att komma ihåg att en stor del av de högutbildade arbetar i offentlig sektor som inte diskuteras i detta avsnitt. Utvecklingen kan delvis förklaras av utbyggnaden av högskolan under senare delen av 1990- talet, men även av att fler lågutbildade slogs ut ur arbetskraften under 1990-talskrisen.13 Ökad kvalitet på arbetskraften bidrog med i genomsnitt till produktivitetstillväxten i (diagram 3.3). Detta var ett något högre bidrag än för både EU-15 och . Investeringar i kapital är en annan viktigt förutsättning för ekonomisk tillväxt. Realkapitalstocken i form av maskiner och byggnader har historiskt vuxit, och när arbetskraften använder en större mängd kapital har arbetsproduktiviteten ökat. Investeringar i olika kapitalslag ger olika bidrag till produk- tiviteten. En investering i en maskin måste exempelvis öka förädlingsvärdet per investerad krona mycket mer än motsvarande investering i en byggnad, eftersom byggnader normalt har en mycket längre livslängd. Med andra ord måste marginal- produktiviteten hos maskinen vara högre än hos byggnaden för att investeringen ska genomföras. Man kan kvalitetsjustera kapitalet vid beräkningar genom att ta hänsyn till olika typer av kapitalvaror som IT-kapital och övrigt 12Enligt data från EU-KLEMS. 13Bilaga 6 till (SOU 2008:14). Bilaga 1 till LU 2008 En betydande del av kapitalets bidrag till produktivitets- ökningen, speciellt , har berott på en ökad andel IT-kapital i produktionen. Denna kapitaltyp bidrar till ökad produktivitet dels genom att företag i de flesta branscher investerar i IT-kapital och därmed förbättrar sin produktivitet, dels genom att producenter av IT-kapital har haft en betydligt högre produktivitetstillväxt än andra branscher. och har större bidrag till produktiviteten som kommer från IT-kapitalet än EU-genomsnittet (diagram 3.3).14 Men det finns tecken på att IT-kapitalets betydelse för produktivitetsutvecklingen har avtagit något som bidraget från realkapital ökat. Det beror troligen på den lägre tillväxten i IT-branscherna . Investeringarna i övrigt kapital, som maskiner och byggnader, har också varit viktiga under perioden.15 Totalfaktorproduktiviteten (TFP) kallas ofta teknikfaktorn och är den produktionsökning som inte kan hänföras till förändrad användning av produktionsfaktorerna eller högre kvalitet på dem. TFP blir därmed ett mått på teknikutvecklingen i vid bemärkelse, och inkluderar förbättrad infrastruktur och organisation m.m. Andra exempel på faktorer som anses påverka ett lands TFP är: 16 forskning, utveckling och innovationsförmåga konkurrens och avregleringar av produktmarknader strukturomvandling och organisationsförändringar. Många av dessa faktorer är svåra att mäta och deras individuella betydelse är därför inte möjlig att kvantifiera via tillväxtbokföring. I genomsnitt bidrog TFP med till arbets- produktivitetsökningen 1994–2005, vilket var drygt en tredjedel av den totala ökningen (diagram 3.3). Men bidraget från totalfaktor- produktiviteten varierar betydligt mellan de enskilda åren. och var bidraget från 14Se även , D. & Stiroh, K. [2002] för en genomgång av informations teknologins bidrag till produktivitetstillväxten i . 15Se avsnitt 5.4. 16Se exempelvis SOU 1991:82, Bilaga 6 till (SOU 2008:14) eller [2005]. Bilaga 1 till LU 2008 teleproduktindustrin viktigt och den stod då för en stor del av totalfaktorproduktivitetsbidraget. 3.3Strukturomvandlingen kan leda till lägre produktivitetstillväxt Historiskt har näringslivets produktivitetstillväxt till stor del förklarats av att resurser flyttats från den lågproduktiva jordbruks- sektorn till den högproduktiva industrisektorn. Denna struktur- omvandling där resurser förskjuts mellan olika delar av ekonomin är en kontinuerlig process som även kommer att fortsätta . Faktorer som påverkar strukturomvandlingen är den demografiska utvecklingen, det ökade ekonomiska välståndet, internationaliseringen och politiska beslut. Givet att olika åldersgrupper har olika konsumtionsmönster kommer demografiska sammansättningsförändringar ha betydelse för efterfrågan av olika typer av varor och tjänster. En ökad andel äldre i befolkningen leder till att efterfrågan på vissa typer av tjänster ökar och varukonsumtionen sjunker. Konsumtions- strukturen förändras också i takt med att välståndet ökar eftersom olika varor och tjänster har olika inkomstelasticitet. Politiska beslut och förändringar i omvärlden påverkar också strukturomvand- lingen, t.ex. genom att relativpriserna förändras. Exempelvis leder högre priser på energiråvaror eller restriktioner för utsläpp av växthusgaser sannolikt till att resurser flyttas från energi- och koldioxidintensiv produktion till annan produktion. Den ökade efterfrågan på tjänster i har medfört att antalet (och andelen) arbetade timmar i tjänstesektorn kontinu- erligt ökat, som antalet timmar i tillverkningsindustrin minskat. Den klart snabbast växande tjänstebranschen är företags- tjänster, och där växte forskningstjänster och databehandlings- tjänster snabbast. Antalet arbetade timmar mer än fördubblades inom branschen . Ökningen av sysselsätt- ningen i företagstjänster är inte unik för utan återfinns i de flesta . Utvecklingen mot ett ökat antal arbetade timmar i tjänstesektorn har, allt annat lika, resulterat i en svagare produktivitetsutveckling i ekonomin totalt. Det beror på att tjänsteproduktion har en lägre produktivitetsnivå och en svagare produktivitetstillväxt än industrin. Det finns dock stora skillnader inom tjänstesektorn där kommunikationstjänster, transporter och Bilaga 1 till LU 2008 handel har haft relativt sätt snabb produktivitetstillväxt medan exempelvis produktiviteten i de personliga tjänsterna vuxit betydligt långsammare. Förskjutningen kan på lång sikt medföra en lägre produktivitetstillväxt i ekonomin, men det är inte en självklar slutsats eftersom tjänster har ökat i betydelse som insats i annan produktion. scenarier antar att den goda den tekniska utvecklingen fortsätter även framöver, dock i något långsammare takt i vissa branscher. Den senaste tidens inbromsning i produktiviteten påverkar inte denna bedömning märkbart.17 I basscenariot ökar produktiviteten i näringslivet , vilket är något lägre än . Produktivitetstillväxten varierar likt det historiska mönstret kraftigt mellan branscher. För att bättre förstå vad som påverkar den aggregerade produktivitetstillväxten är det därför även viktigt att studera utvecklingen i olika branscher. 3.4.1Framtida utveckling i antalet arbetade timmar Tabell 3.2 visar basscenariots utveckling för antalet arbetade timmar efter bransch.18 Strukturomvandlingen fortsätter med en allt större andel arbetade timmar i tjänstesektorn, som arbetsinsatsen i verkstadsindustrin och de areella näringarna minskar. Snabbast växer antalet timmar i branscher som personliga tjänster och företagstjänster, parti- och detaljhandel och bygg- industrin. Eftersom arbetsinsatsen i tjänstesektorn utgör av det totala antalet arbetade timmar i näringslivet blir effekten av ytterligare omflyttning till tjänste- produktion att näringslivets aggregerade tillväxt dämpas något. 17Enligt [2008] växte produktiviteten 2006, minskade 2007 samt bedöms minska med 2008 för att återigen öka 2009–2010. Produktivitetsnedgången är troligen konjunkturellt betingad och inte av strukturell karaktär. 18Uppdelningen, som bygger på EU-KLEMS additional flat file, motsvarar i stort sett nationalräkenskapers branschuppdelning efter SNI 2002 (två- siffernivå). Bilaga 1 till LU 2008 Tabell 3.2 Tillväxt i antalet arbetade timmar per bransch 1980–2030 Jordbruk, skogsbruk, jakt, fiske (01–05) –2,7 –3,2 (4,2) Gruvor, mineralutvinning (10–14) –3,0 –1,7 (3,4) Tillverkningsindustri (15–37) –0,8 –0,6 (4,3) Livsmedels-, dryckes-, tobaksindustri (15–16) –1,1 –1,1 (3,1) Textil-, beklädnads- och läderindustri (17–19) –4,8 –1,7 (3,6) Träindustri (20) –1,2 –1,1 (3,3) Massa-, pappers-, grafisk industri (21–22) –1,6 –0,7 (3,7) Stenkol, petroleumprodukter (23) –2,3 (2,1) Kemisk industri (24) –0,1 (4,2) Gummi-, plastvaruindustri (25) –0,2 (3,7) Jord-, stenvaruindustri (26) –2,0 –1,9 (1,2) , metallvaruindustri (27–28) –0,5 –1,2 (3,7) Maskinindustri (29) –0,6 –0,2 (3,8) El-, optikindustri (30–33) –0,4 –0,2 (6,8) Transportmedel (34–35) –0,3 –0,3 (4,4) Övrig tillverkning (SNI 36–37) –0,1 (4,2) El-, gas-, värme-, vatten-, reningsverk (40–41) –0,2 –0,1 (0,9) Byggindustri (45) –1,0 (0,7) Parti- och detaljhandel (50–52) –0,1 (2,9) Transporter, magasineringsföretag (60–63) –0,4 (2,9) Kommunikationsföretag (64) –0,5 –0,7 (4,5) , försäkringsbolag (65–67) –0,7 (3,1) Uthyrnings-, fastighets- och företagstjänster, (70–74) –1,1 (1,4) Pers. tjänster, Utb. sjv., hotell-rest., (55, 80–95)a –0,2 (1,1) (2,5) Anm.: Arbetsproduktivitet mäts som förädlingsvärde per arbetad timme. De historiska värdena är beräknade utifrån trendskattningar. Den framtida produktiviteten gäller den genomsnittliga utvecklingen mellan den faktiska nivån 2005 och den beräknade jämviktsnivån 2030. Inom parentes anges den trend- justerade produktiviteten, dvs. den genomsnittliga utvecklingen mellan ett startvärde som är justerat till den trendmässiga (historiska utvecklingen) och jämviktsnivån 2030. a Eftersom branschen personliga tjänster, utb., sjukvård samt näringslivet i EU-KLEMS även innefattar offentlig produktion har vi gjort separata beräkningar för dessa branscher utifrån Statistiska central- byråns nationalräkenskaper. Källa: EU-KLEMS, SCB [b] och egna beräkningar. Bilaga 1 till LU 2008 Basscenariot räknar med att produktivitetstillväxten inom till- verkningsindustrin kommer att vara hög även i fortsättningen, men takten avtar något jämfört med genomsnittet till 2005 (tabell 3.2). Utvecklingen påverkas delvis av en något långsammare teknisk utveckling i el- och optikindustrin framöver, speciellt i förhållande till den exceptionella utvecklingen . För de flesta andra branscher i tillverkningsindustrin beräknas produktivitetstillväxten bli ungefär som . I tjänstebranscherna beräknas produktiviteten öka mest i företagstjänster och uthyrning samt transporter jämfört med den historiska trenden. Eftersom regleringarna ännu är relativt omfattande i delar av tjänstesektorn finns en potential för ökad konkurrens både i och internationellt. Produktiviteten i företagstjänstebranschen har ökat jämfört med den historiska trenden, vilket även det talar för en snabbare utveckling . Samma sak gäller även för transportbranschen som också får en något högre produktivitets- tillväxt i basscenariot. Ytterligare en faktor som påverkar näringslivets produktivitets- utveckling är att den svenska arbetskraften blir allt mer hög- utbildad. Andelen med eftergymnasial utbildning ökar enligt basscenariot med . Ökningen är speciellt tydlig i näringslivet. ökar också näringslivets efterfrågan på utbildad arbetskraft. Detta bidrar till att förbättra produktiviteten eftersom produktivitetsnivån är högre för arbetskraft med högre utbildning. Men produktivitetstillväxten i basscenariot är lika stor för lågutbildad arbetskraft som för högutbildad. Skillnader i produktivitetstillväxt och förändringar i efterfrågan leder till strukturomvandling i näringslivet (tabell 3.3). Förädlings- värdet i fasta priser ökar framför allt i tillverkningsindustrin, som dess andel av sysselsättningen minskar. I beräkningarna minskar tjänstesektorns andel av förädlings- värdet något, vilket är ett resultat av en relativt låg produk- tivitetstillväxt. ökar andelen arbetade timmar i denna Bilaga 1 till LU 2008 Ökningen av tjänsteproduktionen är delvis kopplad till den förskjutning mot ökad tjänstekonsumtion som sker i basscenariot. Denna förskjutning beror på demografiska förändringar, dvs. att andelen äldre ökar, och på att det ekonomiska välståndet ökar. Mycket av de här tjänsterna har låg produk- tivitetstillväxt, t.ex. personliga tjänster. Även ökade energipriser och en ökad kostnad för utsläpp av koldioxid bidrar till strukturomvandlingen. Energiintensiv industri minskar till förmån för annan varu- och tjänsteproduktion. Totalt sett är denna effekt relativt liten, vilket delvis är ett resultat av den klimatpolitik som antas gälla i basscenariot. I kapitel 7 beskrivs denna politik och dess betydelse för den ekonomiska utvecklingen mer i detalj. Inom produktionen ökar företagstjänsternas betydelse som insatsvara framöver, vilket är i linje med den historiska utveck- lingen. Det beror inte minst på basscenariots strukturomvandling där mer tjänsteintensiva branscher inom tillverkningsindustrin växer, vilket indirekt gynnar produktionen av företagstjänster. Tabell 3.3 Strukturomvandling i näringslivet 2005–2030 Jordbruk, skogsbruk, jakt, fiske El, gas, värme, vatten Källa: SCB [e] och egna beräkningar. 3.4.4Produktiviteten i den offentliga sektorn Beräkningarna har utgått från att produktivitetsnivån för den offentliga sektorn i princip är oförändrad framöver. Offentlig produktion bidrar därmed inte direkt till att förbättra ekonomins Bilaga 1 till LU 2008 Det kan finnas indirekta effekter, t.ex. förändringar i den offentliga sektorns produktionsstruktur som påverkar vilka resurser den använder, t.ex. högutbildad och lågutbildad arbets- kraft. Produktionen av vård- och omsorgstjänster använder sig av en lägre andel högutbildade än tillhandahållande av utbildnings- tjänster. Och i basscenariot ökar produktionen av vård- och omsorgstjänster i förhållande till utbildningstjänster. Struktur- omvandlingen inom offentlig produktion frigör därmed hög- utbildad arbetskraft som blir tillgänglig för näringslivets produk- tion där produktivitetstillväxten är positiv. Denna effekt har dock liten betydelse för den aggregerade produktivitetstillväxten i bas- scenariot.