sou · GVB328 · 2008-01-01 00:00:00 — Nationella avstämningar av elevers kunskaper för vissa års- kurser i kursplanerna är inte nödvändigtvis förenade med nationella prov. Det är bland annat en ekonomisk fråga om vid vilka tillfällen och i vilka ämnen det skall finnas nationella prov. Däremot är det en förutsättning för konstruktion av nationella prov att det finns nationella avstämningstillfällen med fastställda kunskapskrav. Ett argument som påtalades i läroplanspropositionen (prop. 1992/93:220) för att ha mål för årskurs 5 är att de skulle kunna un- derlätta övergångar mellan skolor. Med detta argument skulle framtida tätare och tidigare avstämningar i än högre grad underlätta vid elevers skolbyten . Byte av skola tende- rar att bli allt vanligare. Företrädare för och skola som jag samrått med lyfter fram att elever läser ämnen så olika beroende av i vilken skola de går att det blir en sorts inlås- ningseffekt. Det gör t.ex. att familjer kan ha svårt att följa med om en förälder får arbete på en annan ort då en flyttning skulle inne- bära skolbyte, liksom problem med att flytta elever vid mobbning och kränkningar. Tätare avstämningar ger lärarna kunska- per om vad elever gjort eller inte då lärare kan förutsätta att nya elever har undervisats inom de områden som avstämningstillfällena anger för berörda årskurser. blir risken mindre att eleven missar hela kunskapsområden om t.ex. den nya skolan behandlar något tidigt som den gamla planerat in sent under . Förslag till utformning och utveckling av målsystemet 2.5.2Kursplaner i natur- och samhällsorienterande ämnen I kan undervisning i natur- och samhällsorienterande ämnen ske antingen ämnesintegrerat eller ämnesuppdelat. I kurs- planeförordningen (SKOLFS 2000:135) är ämnena biologi, fysik och kemi samlade under rubriken och ämnena geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap under . I inledningen till kurs- planeförordningen anges följande: De gemensamma texterna för naturorienterande respektive samhälls- orienterande ämnen och kursplanerna för de enskilda ämnena inom re- spektive block utgör tillsammans det nationella uppdraget för utbild- ningen i dessa ämnen. Vad denna text innebär är inte självklart. Om lärarna planerar och genomför undervisning i ett enskilt ämne, t.ex. i fysik, kemi och/eller biologi, innebär det då att texten som står under block- ämnet är något att ta hänsyn till? Om svaret är ja – hur skall det ske? Är det rimligt att tro att en biologilärare respektive en fysiklä- rare kan tolka texterna inom ämnesområden som de inte har kun- skaper om? Om lärarna däremot planerar att genomföra undervis- ningen ämnesintegrerat är det naturligt att de tillsammans väger in respektive ämnes kursplan – i annat fall kommer eleverna inte att få en undervisning i alla delar. Ämnesuppdelad eller ämnesintegrerad undervisning I den nationella utvärderingen av 2003 (NU-03) till- frågades lärare i samhällsorienterande ämnen om hur de bedriver sin undervisning. av lärarna angav att de har ämnesun- dervisning med betyg i varje ämne, ämnesövergripande undervisning med blockbetyg medan sade att de bedrev en blandning av dessa två.TPF27FPT Enligt NU-03 erbjuds de elever som har ämnesövergripande un- dervisning i samhällsorienterande ämnen ett mer varierat arbetssätt, har större inflytande, använder fler källor och uttrycksmedel och är mer intresserade av ämnesområdet. Eleverna upplever det som svå- rare med ämnesövergripande undervisning, men presterar på 27TP PT (2004) Nationella utvärderingen av 2003 – Huvudrapport – natur- orienterande ämnen, samhällsorienterande ämnen och problemlösning i årskurs 9, 252 Förslag till utformning och utveckling av målsystemet samma nivå som elever med ämnesuppdelad undervisning. NU-03 visar också att lärarna som undervisar ämnesövergripande upplever att de har en större arbetsbörda jämfört med dem som undervisar ämnesuppdelat. Natur- och samhällsorienterande ämnen i De nordiska länderna har valt olika sätt att lägga upp kursplaner för natur- och samhällsorienterande ämnen. I finns följande ämnen inom det natur- och samhällsorienterande området: biologi, fysik/kemi och natur/teknik respektive historia, geografi, kristen- domskunskap och samhällskunskap. Ämnet fysik/kemi har en in- tegrerad kursplan, där ämnena fysik och kemi inte hålls åtskilda i målen. Ämnet natur/teknik avslutas i årskurs 6 och har sedan en fortsättning i ämnena fysik/kemi och biologi i högre årskurser. I finns ämnena miljö- och naturkunskap, biologi och geografi, fysik och kemi respektive religion, historia och samhälls- lära. I ämnena biologi och geografi läses de ingående ämnena integ- rerat och skall enligt kursplanen betona ansvar, naturskydd och vård av livsmiljöer samt stödja elevens uppväxt till en aktiv med- borgare som har förbundit sig till en hållbar livsstil. Ämnet miljö- och naturkunskap är en integrerad ämnesgrupp sammansatt av bi- ologi, geografi, fysik, kemi och hälsokunskap och läses under års- kurserna 1–4. Fysik och kemi läses integrerat med ett gemensamt mål vid årskurs 6, därefter finns separata mål för ämnena i årskurs 9. I den norska läroplanen finns ämnena naturfag som har huvud- moment som t.ex. hållbar utveckling, kropp och hälsa, energi och framtiden samt teknik och design, kristendoms-, religions- och livs- synskunnskap (KRL) samt samfunnsfag som innehåller huvudområ- dena historia, geografi och samhällskunskap. Huvudområdena har egna mål, så kallade kompetensmål. Det verkar vara en genomgående tendens att det i grannländerna finns en intention att stödja ett ämnesövergripande arbetssätt i de tidigare årskurserna genom integrerade kursplaner. Detta gäller sär- skilt naturorienterande ämnen. I de samhällsorienterande ämnena är bilden en annan. Där har alla de nordiska grannländerna valt att införa ämnet religion eller kristendomskunskap tidigt i . I de danska kursplanerna betonas kristendomen, men även andra religioner skall tas upp, och Förslag till utformning och utveckling av målsystemet undervisningen skall leda till att eleverna självständigt skall kunna ta ställning i livsåskådningsfrågor. I den finska läroplanen finns möjlighet att välja undervisning mellan olika religiösa livsåskåd- ningar, t.ex. evangelisk-luthersk eller ortodox religion. I undervis- ningen skall också allmänbildning i religion och livsåskådning efter- strävas. Ämnet kristendoms-, religions- och livsåskådningskunskap i den norska läroplanen är ett allmänt ämne som syftar till att bidra till en gemensam kunskaps- och referensram. Naturorienterande ämnen i andra länder I TIMSS 2003 (Trends in International Mathematics and Science Study/årskurs 8) har man undersökt hur olika länder organiserar sin NO-undervisning. Vissa länder har integrerad undervisning i NO-ämnena, medan andra länder delar upp undervisningen i olika ämnen. I förekommer såväl integrerad som ämnesuppdelad NO-undervisning varför inte finns med i tabellen nedan. Tabell 8 Hur NO-undervisningen bedrivs i de länder som undersöks i TIMSSTPF28FPT I TIMSS 2003 undersöktes också elevernas intresse för de naturve- tenskapliga ämnena, där resultatet redovisas utifrån hur undervis- ningen bedrivs. Enligt studien tycker elever som har integrerad un- dervisning i högre grad om att lära sig NO jämfört med de som har 28TP PT (2004) TIMSS 2003 – tabell 4.5 i Svenska elevers kunskaper i matematik och naturvetenskap i skolår 8 i ett nationellt och internationellt perspektiv, nr 255 Förslag till utformning och utveckling av målsystemet en ämnesuppdelad undervisning, i alla fall när det gäller fysik och kemi. Figur 5 Intresset för NO utifrån hur undervisningen bedrivs i de länder som undersöks i TIMSSTPF29FPT Instämmer helt och hållet NO (integrerad) Biologi (ämnesuppdelad) Fysik (ämnesuppdelad) Kemi (ämnesuppdelad) Jag tycker om att lära mig... Avstämningstillfällen i NO- och SO-ämnen Jämfört med de nordiska länderna och de länder som undersökts i TIMSS är det enda land där undervisningen kan bedrivas antingen i ämnen eller i ämnesblock. I de skolor jag besökt före- kommer det sällan undervisning i de enskilda ämnena i de tidiga årskurserna. Många av målen att uppnå i årskurs 5 i t.ex. fysik och kemi uppges vara svåra att förstå för de lärare som undervisar i de inledande årskurserna. Undervisningen är ofta upplagd i olika pro- jekt eller teman som gör att ämnena inte behandlas som enskilda ämnen utan som blockämnen. Ett ämnesövergripande arbetssätt sker alltså i tidiga årskurser. Enligt min bedömning finns det skäl att överväga om de ämnen som finns inom NO- och SO-blocken bör grupperas på ett annat sätt än i dagens ämnesblock. Detta gäller särskilt i de tidigare grundskoleåren. är t.ex. geografi en del av SO-blocket 29TP PT (2004) TIMSS 2003 – Svenska elevers kunskaper i matematik och naturvetenskap i skolår 8 i ett nationellt och internationellt perspektiv, nr 255 Förslag till utformning och utveckling av målsystemet medan det i andra länder ofta ligger inom det naturorienterande området. I tidigare läroplaner fanns det också olika varianter av in- tegrerade kursplaner för de tidigare årskurserna. I Lgr 62 var t.ex. både NO- och SO-blocken integrerade i orienteringsämnen i års- kurserna 1–6. I de nordiska grannländerna finns mål för naturkunskap . Jag anser att det även i finns skäl att ha en tidig avstämning i ett naturorienterande ämne som skulle kunna mot- svara det engelska ämnet science. Inget hindrar att det skulle kunna finnas vissa ämnen i de tidigare grundskoleåren, t.ex. naturkunskap, som i senare årskurser övergår till de ämnen som finns i dagens timplan. Ett alternativ är att likt vänta med att införa de be- rörda ämnena till först i gymnasieskolan. I gymnasieskolans kärn- ämnen ingår ämnet naturkunskap. Det är endast på naturveten- skapsprogrammet och teknikprogrammet som biologi, fysik och kemi är obligatoriska karaktärsämnen. Den bild som ges i TIMSS visar också att elever som har en inte- grerad NO-undervisning uttrycker ett större intresse för ämnes- området jämfört med elever som har en ämnesuppdelad undervis- ning. Enligt min bedömning är det rimligt att överväga att införa tidigare nationella kunskapskrav inom ett eller flera av de ämnen som finns inom NO- respektive SO-området. Det skulle t.ex. kunna finnas ett naturkunskapsämne som sträcker sig över årskur- serna 1–6. Eftersom det inte ligger i direktiven att föreslå ändringar i utbudet av ämnen i kan inga konkreta förslag ges, men enligt min bedömning bör det finnas nationella avstämnings- tillfällen i årskurs 3 även för ämnen inom dagens NO- respektive SO-block. I föregående avsnitt görs bedömningen att det är rimligt att det i årskurs 3 finns nationella kunskapskrav i vissa kunskapsområden inom dagens NO- respektive SO-block. har jag lämnat förslag om att ämnesinnehåll och kunskapskrav i ämnena matema- tik och svenska skall finnas i årskurs 3. Min bedömning är att det finns ämnen eller ämnesområden för vilka det kanske inte är lämp- ligt att ange nationella kunskapskrav så tidigt i . Det gäller praktiskt-estetiska ämnen som t.ex. musik, idrott och hälsa, bild och slöjd. Det ligger enligt min bedömning inte inom ramen Förslag till utformning och utveckling av målsystemet för min utredning att föreslå kunskapskrav i dessa ämnen. Däremot kan det finnas skäl att ange ett ämnesinnehåll även för dessa ämnen. Ett skäl är att ett avstämningssystem i alla ämnen vid givna års- kurser underlättar en rörlighet för föräldrar med skolbarn och gör det lättare att byta skola. En granskning av hur våra nordiska grannländer organiserat grund- skoleutbildningarna visar att samtliga har formulerat mål, centralt innehåll och/eller kriterier för tidigare årskurser i sina måldoku- ment. Det är dock svårt att hitta en gemensam nämnare för länder- nas val av avstämningstillfällen av elevers kunskaper enligt natio- nella krav. En tendens är att det bedömts som angeläget att ha en tidig avstämning i modersmål och matematik. och har årskurs 2 och har årskurs 3 som första avstämnings- tillfälle. och har till nästa årskursmål i mo- dersmål och matematik medan har och därefter till nästa avstämning. I NO-ämnen förekommer att avstämnings- tillfälle i de danska kursplanerna i årskurs 8, men redan i de första årskurserna finns ett naturkunskaps-/teknikämne med delmål i årskurs 2 och 6. system påminner om och har tidig avstämning i modersmål och matematik men prövar också tidigt elevernas kunskaper i naturvetenskapliga äm- nen/science. Det kan knappast sägas att jämförelsen av avstämningstillfällena i de nordiska länderna eller i internationella studier, t.ex. och TIMSS, ger några tydliga fingervisningar om när det kan anses lämpligt att ange nationella avstämningstillfällen i den svenska . En aspekt är hur mycket undervisning som kommer att hinnas med mellan avstämningstillfällena. Om ett avstämnings- tillfälle ligger i årskurs 3 – är det då lämpligt att ha nästa eller finns det motiv att vänta till årskurs 6? I mina direktiv ingår att bedöma om ett första avstämningstill- fälle bör ligga i årskurs 2 eller 3. Regeringens uppdrag till Skolver- ket handlar om att föreslå mål att uppnå och na- prov i årskurs 3 i ämnena svenska och matematikTPF30FPT. Det finns även andra länder som har en avstämning i årskurs 3. 30TP PT Uppdrag till att föreslå mål att uppnå och nationella prov i årskurs 3 2006- 11-30 (U2006/8951/S) Förslag till utformning och utveckling av målsystemet lärare jag träffat skulle både årskurs 2 och 3 kunna vara möjliga tid- punkter för en första kunskapsavstämning. Några argument som talar för att en av årskurserna är lämpligare än den andra som första avstämningstillfälle har inte framförts. Därför kan årskurs 3 lika väl väljas som kontrollstation för svenska och matematik som årskurs 2. Vid bestämning av när man kan lägga en första avstämning måste man fundera på vilka kunskaper barn har kapacitet att utveckla vid olika åldrar. Något underlag som ur vetenskaplig synpunkt, t.ex. ur aspekten barns utveckling och lärande, tydligt pekar på när en för- sta avstämning kan eller bör ske har inte påträffats inom ramen för utredningen. När jag tagit upp frågan vid mina skolbesök fanns det inte någon gemensam uppfattning bland lärarna om en första av- stämning bör ske i årskurs 2 eller 3. Enligt några lärare att det före årskurs 3 en stor spridning i utvecklingen mellan barnen vilket, om det är sant, talar för att årskurs 3 bör väljas. menade flera lärare jag mött att oberoende av när ett nationellt avstämningstill- fälle sker så vet man oftast redan i årskurs 1 vilka elever som behö- ver extra stöd. redogör i en studie av könsskillnader i måluppfyl- lelseTPF31FPT för biologisk forskning på området som hävdar att flickor mognar snabbare än pojkar, och att förmågan att träna och auto- matisera färdigheter infaller under olika perioder för de båda kö- nen. refererar till medicinsk forskning som anger att det kan vara upp till 1,5 års skillnad i hjärnans mognad mellan pojkar och flickor. I studien fastslås att den mänskliga hjärnan utvecklas i etapper, men studien berör dock inte t.ex. frågan om i vilka åldrar sådana språng för olika förmågor och funktioner utvecklas hos barn. Det går inte heller med utgångspunkt i denna studie att finna särskilda skäl för att föreslå en given årskurs. Med direktiven som utgångspunkt har inte några tunga skäl att fö- reslå ett annat avstämningstillfälle än årskurs 3 framkommit. I mina förslag om målstrukturen i kursplanerna är därför årskurs 3 ut- gångspunkten. 31TP PT (2006) Könsskillnader i måluppfyllelse och utbildningsval, nr 286 Förslag till utformning och utveckling av målsystemet Givet årskurs 3 som första avstämningstillfälle kan det diskuteras om nästa avstämning skall ligga i årskurs 5 eller 6. Det som talar för årskurs 5 är att det i dagens kursplaner finns mål att uppnå för denna årskurs. Ett alternativ är att det i stället blir årskurs 6 som skulle kunna bli den årskurs där det i kursplanerna skall finnas na- angivelser om vad som är godtagbara kunskaper. Fördelen med detta alternativ är att det blir lika stora tidsavstånd mellan av- stämningstillfällena. Ser man och gymnasieskolan i ett sammanhang skulle det finnas nationella avstämningar i årskurserna 3, 6, 9 och 12, dvs. att staten formulerat nationella referenspunkter för i barn- och ungdomsskolan. Ett annat argument för årskurs 6 är att dagens avstämningstill- fälle i årskurs 5 inte har brutit traditionen från tidigare läroplaner med en årskurs 3-, 6- och 9-indelning av kommunernas skolorgani- sation. Av alla elever i /06 gick de flesta i en årskurs 1–6-skola eller i 1–3- respektive 4–6-skolor (av eleverna i ), vilket kan jämföras med att av eleverna gick i 1–5 skolorTPF32FPT. En tredjedel av eleverna gick i årskurs 1–9 skolor, men hur uppdelningen internt ser ut framgår inte av statistiken. Som tidigare nämnts har regeringen givit en arbetsgrupp inom att utreda och föreslå en be- tygsskala med fler steg än samt att betyg skall ges från och med höstterminen i årskurs 6 i . Om betyg införs i årskurs 6 talar också det för behovet av att denna årskurs bör bli ett nationellt avstämningstillfälle. Mycket talar för att årskurs 6 är ett bättre avstämningstillfälle än årskurs 5. Den enda risken med att välja årskurserna 3 och 6 som avstämningstillfällen är det kan ses som en återgång till tidigare stadieindelning i och just därför betraktas som ett då- ligt förslag. Sakligt sett kan jag inte finnas något annat argument. I remisspromemoria Lärarexamen – förslag till författningsändring med anledning av en ny utbildnings- och examensstruktur (U2007/272/UH), utformat till följd av beslut inom ramen för den så kallade Bolognaprocessen, föreslås införan- det av två olika examina för två olika kategorier lärare i grundsko- lan: examen för undervisning i respektive för undervisning i senare år och i gymnasieskolan. I förslaget definieras inte vilka årskurser som avses med tidigare re- 32TP PT (2006) Officiella Statistik – Riksnivå, del 2 2006, Barn, elever och personal, nr 277 Förslag till utformning och utveckling av målsystemet spektive senare år, dvs. om gränsen går efter årskurs 5 eller 6. Min bedömning är att det vore lämpligt att knyta denna gräns till en tidpunkt för vilken det finns en nationell avstämning, enligt mitt förslag i årskurs 6. På detta sätt kan det göras tydligt att t.ex. en blivande tidigarelärares lärarutbildning skall förbereda för att kunna ge en sådan undervisning så att eleverna under årskurs 1–6 utveck- las i enlighet med målen för utbildningen och att angivna kun- skapskrav för årskurs 6 kan nås. Min bedömning är således att årskurserna 3 och 6 är de lämpli- gaste årskurserna att ha som nationella avstämningstillfällen av ele- vernas kunskaper enligt kursplanernas kunskapskrav. I årskurs 3 bör det främst avse ämnena svenska och matematik och i årskurs 6 alla ämnen. Det bör även som jag tidigare angivit finnas möjlighet till avstämning i årskurs 3 i fler, kanske alla ämnen, men hur det bör se ut måste behandlas i den översyn av läroplan och ämnen som jag anser vara nödvändig. 2.5.6Betyg i natur- och samhällsorienterande ämnen Nuvarande möjlighet att antingen sätta sammanfattande betyg för ämnen inom de natur- respektive samhällsorienterande blocken eller i vart och ett av de ingående ämnena bör tas bort. Givet dagens ämnesutbud i bör endast ämnesbetyg sättas i slutbetyg i årskurs 9 från . Betygssättningen i NO- och SO-ämnen Regeringen föreslog i propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1995/96:206) möjligheten att sätta blockbetyg i natur- och sam- hällsorienterande ämnen i . Förslaget byggde på den tradition som finns inom att arbeta på ett ämnesinteg- rerat sätt i natur- och samhällsorienterande ämnen. Regeringen an- såg därför att det även i det nya betygssystemet skall finnas möjlig- het för skolorna att kunna sätta sammanfattande betyg i ämnes- blocken NO, dvs. fysik, kemi och biologi, respektive SO, dvs. geo- grafi, historia, samhällskunskap och religionskunskap. Enligt re- geringens uppfattning i propositionen bör lärare, som så önskar, Förslag till utformning och utveckling av målsystemet kunna välja att i stället för ämnesbetyg sätta ett sammanfattande betyg för respektive ämnesblock. Bland annat vid mina skolbesök, har det framkommit att kurs- planerna för natur- och samhällsorienterande ämnen och tillhö- rande betygskriterier uppfattas som oklara och svåra att tillämpa. I detta avsnitt belyses de problem som hör samman med dessa äm- nesblock. Som stöd för betygssättningen finns för de samhällsorienterande ämnena betygskriterier för ämnesblocket samt betygskriterier för respektive ämne som ingår i blocket. De naturorienterande äm- nena, som saknar betygskriterier på blocknivå, har gemensamma betygskriterier för biologi, fysik och kemi. Däremot finns mål att uppnå, som är kravet för betyget Godkänd, på såväl blocknivå som för respektive ingående ämne för de naturorienterande ämnena. I tabell 9 är dessa fakta sammanställda. Struktur för kursplaner och betygskriterier i NO och SO Kursplan, mål och Samhällsorienterande ämnen, religions- biologi, fysik och kemi kunskap, samhällskunskap, historia och För blocket och för respektive För blocket och för respektive ämne För blocket och för respektive För blocket och för respektive ämne Endast gemensamma för de För blocket och för respektive ämne Endast gemensamma för de För blocket och för respektive ämne skrift (Kursplaner och betygskriterier 2000 – grundsko- lan) respektive ger lite olika bilder. I skriften anges inga betygskriterier för blocket. Efter kursplanerna i biologi, fysik och kemi finns , fysik, kemi), vilket bör tolkas som att det är samma inriktning på bedöm- ningen i respektive ämne och samma betygskriterier. I författnings- samlingen står dock rubriken : biologi, fysik, kemi ovanför Bedömningens inriktning och betygskriterier me- dan rubriken inleder Bedömningens inriktning och betygskriterier för blockämnet och respektive ämne inom blocket. Läsaren av författningssamlingen kan fås att tro att de angivna betygskriterierna även gäller för det naturorienterande Förslag till utformning och utveckling av målsystemet Att de gemensamma betygskriterierna gäller för biologi, fysik och kemi innebär inte med självklarhet att de även är tillämp- liga för det naturvetenskapliga blocket som helhet. Om så vore fal- let borde det framgå i klartext. I allmänna råd och kommentarerTPF33FPT står bland annat: De naturorienterande ämnena har gemensamma betygskriterier. För de samhällsorienterande ämnena finns kriterier dels för ämnesblocket, dels för varje enskilt ämne. Dessa meningar är inte mer klargörande för läsaren. I grundskoleförordningen anges föreskrifter för hur betyg skall sättas i ämnesblock: 3 § Betyg skall sättas i ämnen. Om undervisningen i samhällsorienterande ämnen och naturorienterande ämnen (ämnes- block) helt eller i huvudsak varit ämnesövergripande, får läraren be- sluta att ett sammanfattande betyg skall sättas för ämnesblocket. Om frågan om ett sammanfattande betyg skall sättas är beroende av flera lärares bedömning och lärarna inte kan enas, skall rektorn besluta i frå- gan. Med samhällsorienterande ämnen avses geografi, historia, religi- onskunskap och samhällskunskap. Med naturorienterande ämnen av- ses biologi, fysik och kemi. Förordning (1999:683). Av grundskoleförordningen framgår att det åligger lärarna att av- göra om det skall sättas blockbetyg eller inte. När det sedan gäller betygssättningen anges i grundskoleförordningen 7 kap. 8 § föl- jande: 8 § När betyg sätts efter det att ett ämne eller ett ämnesblock har av- slutats, skall betyget bestämmas med hjälp av 1.de mål som eleverna enligt kursplanerna skall ha uppnått i , och 2.de betygskriterier som har fastställts för ämnena och ämnes- blocken. I punkt 2 föreskrivs bland annat att betygen skall sättas på grundval av betygskriterier för ämnesblocken, vilket innebär att regeringen i sin förordning förutsätter att det finns betygskriterier för båda ämnesblocken. Det är dock endast fallet för SO-blocket.