sou · GVB392 · 2008-01-01 00:00:00 — Däremot bör den elektroniska handlingen inte anses som en kopia av urkunden när endast urkundens innehåll återges, helt eller delvis. Detta fall där endast innehållet återges kan närmast jämföras med avskrifter av traditionella urkunder, vilka åtnjuter straffrättsligt skydd först när de vidimerats. Den som förnekar sin underskrift, eller sin utställarangivelse som är sådan att den kan likställas med en underskrift på urkund döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, för förnekandeU av under- skriftU till böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Paragrafen, som behandlar straffansvar för förnekande av underskrift, har ändrats såväl i sak som språkligt. Förslaget har i allmänmotive- ringen behandlats i avsnitt 6.9.3. Som en konsekvens av ändringen av urkundsbegreppet i 14 kap. 1 § andra stycket 2 har straffansvaret i bestämmelsen utvidgats till att även omfatta den som förnekar sin utställarangivelse på urkund. Utställarangivelsen måste dock vara sådan att den kan likställas med en underskrift. För straffansvar krävs vidare att åtgärden ska inne- bära fara i bevishänseende. För de traditionella pappersurkunderna medför förslaget inga sakliga förändringar. Straffansvaret förutsätter alltså att någon förnekar sin under- skrift eller sin utställarangivelse på en urkund. Bedömningen av om en handling har urkundsstatus ska göras utifrån förslaget i 14 kap. 1 § andra stycket. För elektroniska handlingar ska det bl.a. finnas en utställarangivelse som kan kontrolleras på ett tillförlitligt sätt. Kravet på kontrollerbar utställarangivelse har behandlats i av- snitt 6.3.3.2. Som ovan angetts förutsätter straffansvaret dessutom att utställarangivelsen är sådan att den kan likställas med en under- skrift. Det handlar alltså om att finna elektroniska ersättare som får representera de kännetecken som annars ligger i underskriftens egenskaper i den traditionella pappersmiljön. Som exempel på elektroniska motsvarigheter till traditionella underskrifter kan nämnas fall där en elektronisk handling är försedd med en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i 2 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. Elektroniska signaturer av detta slag ges alltså här samma betydelse som traditionella namn- underskrifter, men även andra former av utställarverifieringar kan tänkas uppfylla kravet på likställighet. För det fall kravet på kontrollerbar utställare i 14 kap. 1 § andra stycket 2 i och för sig är uppfyllt, men där utställarangivelsen inte är sådan att den kan likställas med en underskrift, är förutsätt- ningarna enligt bestämmelsen inte uppfyllda. är alltså avgörande för bestämmelsens tillämplighet och sträcker sig längre än den prövning som sker i frågan om en elektronisk handling har urkundsstatus. Har den som ådragit sig ansvar enligt vad som förut i detta kapitel är sagt, innan avsevärd olägenhet uppkommit, frivilligt rättat felet eller på annat sätt avvärjt fara för vidare olägenhet, får dömas till lindrigare straff än vad som föreskrivs för gärningen. Var faran ringa och är för gärningen inte föreskrivet svårare straff än fängelse , ska inte dömas till ansvar. Paragrafen har endast moderniserats språkligt. För förberedelse till mened eller stämpling till mened som inne- bär att någon försöker anstifta sådan gärning och för försök till bevis- förvanskning döms till ansvar enligt bestämmelserna i 23 kap. Skulle brottet, om det fullbordats, ha varit att anse som ringa, ska dock inte dömas till ansvar enligt vad nu sagts. Paragrafen har endast moderniserats språkligt. 9.2Förslaget till lag om ändring i jordabalken Handläggning av inskrivningsärenden m.m. Ändringen föranleds av ändringen i 15 kap. 11 § , se avsnitt 6.8.3. Ändringen innebär att tredje stycket upphävs. 9.3Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) Ändringen föranleds av ändringen i 15 kap. 11 § , se avsnitt 6.8.3. Ändringen innebär att fjärde stycket upphävs. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:115) om självbetjäningstjänster via Internet inom socialförsäkringens administration Genom ändringen i 15 kap. 10 § , se avsnitt 6.8.1, upp- hävs paragrafen. 9.5Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Genom ändringarna i 15 kap. 10 och 11 §§ , se av- snitt 6.8.1 och 6.8.3, upphävs paragrafen. En översyn av vissa bestämmelser i 14 och 15 kap. ur ett IT-perspektiv En särskild utredare skall göra en översyn av de brott i 14 och 15 kap. som berör urkunder. Översynen syftar till att klarlägga vilka förändringar som kan vara nödvändiga med anled- ning av utvecklingen av informationstekniken (IT). Utredaren skall överväga om IT-utvecklingen bör föranleda en förändrad utformning av regleringen i 14 och 15 kap. samt – om så krävs – lämna förslag till hur en ny reglering bör utformas. Utredaren skall också, utifrån samma utgångspunkter, överväga om det finns skäl att ändra andra närliggande straffrättsliga bestäm- melser samt lämna förslag till eventuella lagändringar. Utredaren skall även göra en språklig översyn av de bestämmel- ser som omfattas av uppdraget i syfte att åstadkomma en språklig modernisering. Uppdraget skall redovisas . I takt med den tekniska utvecklingen har elektroniska handlingar och annan informationsteknik börjat användas på ett stort antal områden där tidigare endast pappershandlingar förekommit. Det gäller t.ex. vid ansökningsförfaranden och framställningar till myndigheter eller vid dokumentation av rättsförhållanden av civil- rättslig karaktär. Användningen av IT genomsyrar hela sam- hället och öppnar stora möjligheter till rationalisering och effektiv- isering för såväl enskilda som företag och myndigheter. Behovet av att kunna förlita sig på de uppgifter som lämnas, både i det att utställaren är den han eller hon utger sig för att vara samt att uppgifterna i sig är riktiga, är lika stort som när uppgifterna lämnas på papper. De straffrättsliga bestämmelser som syftar till att till- godose detta finns huvudsakligen i 14 och 15 kap. . Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att överväga vilka förändringar av bl.a. de straffrättsliga reglerna som var nödvändiga med hänsyn till utvecklingen inom datatekniken. I betänkandet Information och den nya Informationsteknologin – straff och processrättsliga frågor (SOU 1992:110) lämnade utred- ningen förslag till ändring av bestämmelserna i bl.a. 14 och 15 kap. . Förslagen har i dessa delar inte lett till lagstiftning. bestämmelser om förfalskningsbrott finns i 14 kapitlet. I 15 kap. finns bestämmelser bl.a. för fall när någon i skriftlig utsaga eller i annan urkund lämnar osanna uppgifter eller använder sådana uppgifter, s.k. sanningsbrott. De nedan redovisade paragraferna i 14 kap. behandlar i princip endast åtgärder som rör bevismedlets äkthet, medan de återgivna lagrummen i 15 kap. fram- för allt innehåller bestämmelser som rör frågan om en uppgifts sanningsenlighet. I 14 kap. 1 § finns en bestämmelse om urkundsförfalskning. Brottet består i att producera en urkund som är falsk (oäkta) och därigenom framkalla s.k. fara i bevishänseende. Som anges i lagrummet kan förfalskningsåtgärden genomföras på flera olika sätt. I 2 och 3 §§ finns bestämmelser för ringa respektive grova fall av urkundsförfalskning. Enligt 14 kap. 4 § kan det vara straffbart som undertryckande av urkund att t.ex. förstöra eller undanskaffa en urkund. I 14 kap. 9 § kriminaliseras brukande av något som förfalskats enligt bl.a. 14 kap. 1–3 §§. När det gäller förfalskade urkunder är brottsbenämningen normalt brukande av falsk urkund, även om det inte direkt framgår av lagtexten. Straffansvaret i de nu redovisade bestämmelserna är konstruerat för konkreta angreppsobjekt – urkunder. I 14 kap. 1 § andra stycket lämnas en exemplifierande uppräkning på handlingar som kan vara urkunder och därmed förfalskningsföremål. Där nämns bl.a. protokoll, kontrakt och skuldebrev. Varje sådan handling betraktas dock inte som urkund, utan det krävs enligt bestämmelsen att handlingen har upprättats till bevis eller på annat sätt kan vara av betydelse som bevis genom sitt innehåll. I detta ligger för det första att handlingen skall förmedla ett visst föreställningsinnehåll, t.ex. tankar, fakta eller annat. För det andra skall det av handlingen direkt eller indirekt kunna utläsas en utställare. Det skall vara möjligt att identifiera vem som står bakom innehållet i en handling. Här bör också nämnas bestämmelsen om dataintrång i 4 kap. 9 c § som straffbelägger olovliga manipulationer av upptag- ningar för automatisk databehandling. I 15 kap. finns som nämnts straffbestämmelser inte om bevis- medlets (t.ex. urkundens) äkthet, utan om en uppgifts sannings- enlighet. 10 § innehåller en bestämmelse för den som i skriftlig ut- saga av visst särskilt slag, lämnar osann uppgift eller förtiger sanningen (osann försäkran respektive vårdslös försäkran, om gärningen begås av grov oaktsamhet). Det allmänna stadgandet om lämnande av osann uppgift i urkund finns i 11 § (osant intygande). I bestämmel- sen stadgas också straffansvar för den som åberopar eller på annat sätt använder en sådan osann urkund (brukande av osann urkund). En urkund kan även missbrukas på andra sätt. Om detta finns en straffbestämmelse i 12 § (missbruk av urkund). Slutligen bör här även nämnas brottet förnekande av underskrift i 13 § som består i att sanningslöst förneka sin underskrift på en urkund. Gemensamt för samtliga dessa bestämmelser är att straffansvaret förutsätter att åtgärden inneburit fara i bevishänseende. Vad som sägs om urkundsbegreppet i anslutning till redogörel- sen för bestämmelserna i 14 kap. är tillämpligt även för bestämmel- serna i 15 kap. I praxis har vissa av de redovisade bestämmelserna i 14 och 15 kap. tillämpats på företeelser som var okända när straffbestämmelserna kom till. Någon enhetlig praxis föreligger dock inte och det bör i detta sammanhang erinras om det i 1 kap. 1 § intagna förbudet mot analogisk tillämpning av straffbud. Behovet av en översyn skall som första land bli ett informationssamhälle för alla. Det är det IT-politiska mål som slagit fast (prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr. 1999/2000:256). IT- politikens inriktning är bl.a. att främja tillväxt, sysselsättning och en effektiv förvaltning. En av de prioriterade uppgifterna för staten är att öka tilliten till IT. Ett led i arbetet med att utveckla kommunikationen mellan allmänheten och myndigheter är utvecklingen av s.k. 24-timmars- myndigheter. En central funktion där är möjligheten till elektronisk interaktivitet mellan medborgare och myndigheter, i första hand via Internet. Ett exempel på detta är lagen (2004:115) om själv- betjäningstjänster via Internet inom socialförsäkringens admini- stration. Genom den ges enskilda i ärenden som handläggs av eller möjlighet att göra ansökningar och andra rättshandlingar elektroniskt med användarstöd via Internet. Även inom ramen för arbetet med regelförenkling är möjligheten att utveckla IT-lösningar ett viktigt verktyg för att minska de administrativa bördor som lagstiftningen ger upphov till, både för små och stora företag samt medborgare. Många exempel finns redan där myndigheterna tagit fram lösningar, t.ex. för elektronisk inrapportering av uppgifter eller för ansökan om tillstånd direkt via myndighetens webbplats, som innebär tydliga förenklingar för både kund och myndighet. Det kan även förutses att den offentliga upphandlingen allt mer kommer att göras elektroniskt, och det blir viktigt att i samband med upphandlingen kunna förlita sig på att de signaturer som är kopplade till de elektroniska hand- lingarna är riktiga. Regeringen inrättade en arbetsgrupp inom som skulle se över gällande formkrav i lagar och för- ordningar. Arbetsgruppen skulle överväga behoven av förändringar i syfte att undanröja onödiga hinder för elektronisk kommunika- tion och elektronisk dokument- och ärendehantering. Arbets- gruppen, som antog namnet FORMEL-gruppen, redovisade syn- punkter och rekommendationer för det fortsatta arbetet i departe- mentspromemorian Formel, Formkrav och elektronisk kommuni- kation (Ds 2003:29). I detta sammanhang kan det nämnas att regeringen har för avsikt att låta utreda möjligheten till, och lämpligheten av, att elektroniskt kungöra föreskrifter som meddelas av och regeringen. pågår arbetet med att ta fram direktiv för en sådan utredning. Vad gäller föreskrifter för lokal trafikreglering har behandlat ett förslag från regeringen om att sådana föreskrifter skall kunna kungöras i en rikstäckande databas (prop. 2004/05:87, bet. 2004/05:TU14, rskr. 2004/05:249). Även inom det civilrättsliga området är det av stor betydelse att regelverken anpassas till utvecklingen. Informationstekniken utgör ett alternativ till den traditionella pappershanteringen på ett stort antal områden. har främst genom lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster genomfört ett EG-direktiv om vissa rättsliga aspekter på informa- tionssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den gemen- samma marknaden (e-handelsdirektivet). Lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer och distans- och hemförsälj- ningslagen (2005:59) utgör ytterligare exempel på anpassning av lagstiftning till den nya teknikens möjligheter. Det är en viktig uppgift för regeringen att skapa gynnsamma förutsättningar för den allmänna omsättningen av varor och tjänster. I detta arbete är det centralt att de straffrättsliga bestämmelserna kan ge ett fullgott skydd i de delar där det behövs och vara så klara och tydliga att någon osäkerhet om deras tillämpningsområde som kan hindra eller försvåra en effektiv teknikanvändning inte finns. På det internationella planet pågår ett arbete för att harmonisera straffrättslig lagstiftning som rör datorrelaterad brottslighet. I artikel 7 i konvention om IT-relaterad brottslighet (ETS 185) finns bestämmelser om datorrelaterad förfalskning. Där åtar sig staterna att straffbelägga uppsåtliga gärningar som består i att någon matar in, ändrar, raderar eller undertrycker datorbehand- lingsbara uppgifter så att icke autentiska uppgifter uppstår. För straffansvar skall det dock krävas att förfarandet skett med uppsåt att uppgifterna skall beaktas eller ligga till grund för handlande i rättsliga hänseenden som om de vore autentiska, oavsett om upp- gifterna är direkt läsbara och begripliga. I promemorian Brott och brottsutredning i IT-miljö (Ds 2005:6) behandlas tillträde till konventionen och lämnas förslag till lagändringar. Inom EU antog man ett rambeslut om angrepp mot informationssystem (jfr prop. 2003/04:164, bet. 2004/05:JuU4, rskr. 2004/05:6). I promemorian Angrepp mot informationssystem (Ds 2005:5) lämnas förslag till lagstiftning för genomförande av rambeslutet. Frågan om tillträde till konventionen samt de lagändringar som föranleds av detta och av rambeslutet bereds i . Hur påverkas bestämmelser av utvecklingen? Behovet av att kunna förlita sig på de uppgifter som lämnas kommer att bestå, oberoende av den tekniska utvecklingen. Det är därför av stor vikt att de straffbestämmelser som avser att upprätthålla detta skydd är anpassade till de nya krav som de tekniska möjligheterna medför. Inte minst för att främja den allmänna tilltron till IT- användningen, vilket som sagts är en prioriterad del av reger- ingens åtgärder på området, är detta av stor betydelse. Det är också mycket viktigt att den straffrättsliga regleringen harmoniserar med regeringens strävanden att skapa möjligheter för en effektiv använd- ning av IT och att den är väl avpassad till den fortsatta utvecklingen. De nu aktuella straffbuden i 14 och 15 kap. har i princip oför- ändrade förts över från den före gällande strafflagen, i dess lydelse . Trots att bestämmelserna alltså tillkom får regleringen ändå sägas ha stått sig för- hållandevis bra. Den moderna tekniken ställer dock nya krav. En central del i detta är att straffansvaret knutits till en åtgärd med ett konkret fysiskt objekt, en urkund i form av en fysisk handling eller ett märke. Hur informationsmängder som lagrats i elektro- nisk form skall behandlas var något som lagstiftaren 1948 givetvis inte kunde ta ställning till. Även de redovisade bestämmelserna i 15 kap. förutsätter en motsvarande koppling till ett fysiskt objekt. Det har i olika sammanhang ifrågasatts i vilken utsträckning en elektronisk handling kan ha urkundsstatus eller om uppgifter i en sådan handling kan anses vara lämnade i skriftlig form i den mening som avser. Utgångspunkten är att ett krav på skrift- lighet normalt omfattar elektroniskt överförda uppgifter (se t.ex. nämnda Ds 2003:29, s. 92 och prop. 2001/02:150, s. 78 f.). Legalitets- principen gör dock att detta inom straffrätten inte kan tas för givet. I 5 § lagen om självbetjäningstjänster via Internet inom socialför- säkringens administration har det införts en särreglering av straff- ansvaret för uppgifter som lämnas via Internet. I propositionen konstaterar regeringen bl.a. att det i 15 kap. 10 § an- givna kravet på att en utsaga skall ha lämnats i skriftlig form kan medföra hinder att fälla någon till ansvar för osann försäk- ran/vårdslös försäkran i det fall oriktiga uppgifter lämnats i en elektronisk handling (prop. 2003/04:40, s. 46 f.). Denna osäkerhet aktualiserade enligt regeringen frågan om en ändring av nämnda bestämmelse. Med hänsyn till frågeställningens komplexitet valde emellertid regeringen att avvakta de slutsatser och förslag som utredaren som tillkallas i dessa direktiv kan komma att lägga. Regeringen föreslog istället en specialstraffrättslig bestämmelse med inriktning enbart på de aktuella självbetjäningstjänsterna. Ansvarsbestämmelsen utformades i princip efter mönster från 15 kap. 10 § . godtog regeringens bedöm- ning (bet. 2003/04:SfU08 och rskr. 2003/04:153). Sammantaget får rättsläget i nu nämnda avseenden betraktas som oklart. Denna osäkerhet kan hindra eller försvåra användande och utvecklande av elektroniska handlingar och IT. Utredaren skall, mot bakgrund av vad som anförts i det föregående, göra en översyn av de aktuella bestämmelserna i 14 och 15 kap. . Översynen skall syfta till att klarlägga vilka föränd- ringar som kan vara nödvändiga med anledning av utvecklingen av informationstekniken. Utredaren skall överväga om IT-utvecklingen bör föranleda en förändrad utformning av regleringen i 14 och 15 kap. samt – om det bedöms som nödvändigt – lämna förslag till hur en sådan anpassad reglering bör utformas. Utredaren skall också, utifrån samma utgångspunkter, överväga om det finns skäl att ändra andra närliggande straffrättsliga bestäm- melser samt lämna förslag till eventuella lagändringar. Språkbruket i både 14 och 15 kap. får anses vara i många hän- seenden föråldrat. Utredaren skall genomföra en språklig översyn av de bestämmelser som omfattas av uppdraget i syfte att åstad- komma en allmän språklig modernisering. Utredaren skall göra en internationell utblick och studera hur några jämförbara länder har behandlat utvecklingen och använd- ningen av informationstekniken i nu aktuella avseenden. De förslag utredaren kan komma att lägga fram bör vara ut- formade med utgångspunkt i att de skall vara tillämpliga även i fråga om den utveckling av informationstekniken som kan förvän- tas äga rum inom överskådlig framtid. Förslagen bör vara präglade av generella överväganden där känd och vedertagen begrepps- bildning används så långt det är möjligt och ändamålsenligt. Utredarens förslag skall innebära en effektiv, men väl avgränsad, kriminalisering. De bör i den utsträckning det är möjligt bygga vidare på det gällande regelverket. Det är exempelvis så att långt ifrån alla skriftliga handlingar i pappersform har status som urkunder i mening. Kravet på utställarangivelse medför t.ex. att en obestyrkt fotokopia av en urkund saknar ur- kundsstatus för egen del. Detta utgör ett exempel på en hävd- vunnen princip som kan tjäna som vägledning vid utformningen av det nya regelverket. Utredaren skall lägga fram fullständiga lagförslag och även lämna förslag till förändringar i andra avseenden som uppdraget kan ge anledning till. Detta gäller t.ex. till uppdraget angränsande frågor av mer språklig eller lagteknisk karaktär som utredaren uppmärk- sammar. Det står utredaren fritt att ta upp även andra frågor inom ramen för utredningsuppdraget som aktualiseras under utrednings- arbetet. Utredaren skall följa den fortsatta beredningen av de frågor som aktualiserats med anledning av konvention om IT- relaterad brottslighet och rambeslutet om angrepp mot informa- tionssystem. Uppdraget skall redovisas . utredningen (Ju 2005:05) Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande (dir. 2005:68) tillkallade chefen för en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av de brott i 14 och 15 kap. brotts- balken som berör urkunder. Utredaren skulle bl.a. överväga om IT- utvecklingen borde föranleda en förändrad utformning av reglerna i de nämnda kapitlen samt – om så krävdes – lämna förslag till hur en ny reglering borde utformas. Uppdraget skulle enligt direktiven redovisas . Utredningen har antagit namnet (Ju 2005:05). Uppdraget skall i stället redovisas . 2.Från socialbidrag till arbete. 3.Föräldraskap vid assisterad befrukt- ning. – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. 5.Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? Ett aktivt stöd i rättsprocessen. 7.Den nya inskrivningsmyndigheten. 8.Nya förutsättningar för ekobrotts- bekämpning. 9.Svenskan i världen. 10.Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. 11.Regional utveckling och regional samhällsorganisation. 12.Hälso- och sjukvården. 13.Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relation. 14.Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. Rapport nr 2: Måste man ha tur? Studier av yngre på bostadsmarknaden i svenska städer. Rapport nr 3: Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. Rapport nr 4: Unga vuxna på bolånemarknaden. 15.Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébok för chefer och strateger. för jäm- ställdhetsintegrering. 16.Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. 17.Äktenskap för par med samma kön. 18.Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. 19.Friskare tänder – till rimliga kostnader. 20.Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. 21.GMO-skador i naturen och försäkringar. 22.Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys. 23.Genomförande av tredje penningtvätts- direktivet. 24.Veterinär fältverksamhet i nya former. 25.Plats för tillväxt? 27.Auktorisation av patentombud. 28.Tydliga mål och kunskapskrav i grund- skolan. Förslag till nytt mål- och uppfölj- ningssystem. 29.Hur tillämpas expropriationslagens ersättningsbestämmelser? 30.Två nya statliga specialskolor. En ny myndighet mot olyckor och kriser. 32.Tillväxt genom turistnäringen. – när kan de nya EU-reglerna börja tillämpas? 34.Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas. 35.Flyttning och pendling i . 36.Bioenergi från jordbruket – en växande resurs. 37.Vård med omsorg – möjligheter och hinder. 38.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2007. levandes ansvar, framtida generationers frihet. 40.Valsystem och representationseffekter. En jämförande studie av 25 länder. 41.Misstroendeförklaring och regerings- bildning 1994–2006. Regeltillämpning och författnings- politiska alternativ. 42.Från statsminister till president? regeringschef i ett jämförande perspektiv. 43.Bättre arbetsmiljöregler II. Skyddsombud, beställaransvar, byggarbetsplatser m.m. A. 45.Utökat elektroniskt informationsutbyte. 46.Ansvarsfrågan vid odling av genmodifiera- de grödor. –om förbättrad samordning av offentlig IT-standardisering.