sou · GVB33 · 2008-01-01 00:00:00 — Flera betydelsefulla frågor att ta ställning till vid en sådan översyn, såsom ett stärkande av barnets möjligheter att få ett rättsligt förhållande till styvföräldrar och möj- ligheter att klarlägga genetiskt ursprung utan att den familje- rättsliga statusen påverkas, har berörts i betänkandet men inte kunna utredas vidare då de legat utanför utredningens uppdrag. Jag vill framhålla det angelägna i att lagstiftaren tar sig an dem. Synpunkter på utredningsförslagets lagtekniska utformning Utredaren föreslår att kapitel 1 i ges en helt ny utformning. Syftet är att göra regleringen mer överskådlig och enklare att tillämpa. Som utredaren påpekar är det ett rimligt krav att regelverket utformas på ett sådant sätt att flertalet kan läsa och förstå hur föräldraskap för barn är reglerat. Frågan är dock om det lagda förslaget verkligen bidrar till detta. För egen del har jag haft svårigheter att fullt ut överblicka de föreslagna reglernas innebörd. Förslaget innebär att fastställande av föräldraskap för en kvinna, som även kan antas komma att utgöra en liten del av det totala antalet fastställda föräldraskap, ges mycket stort ut- rymme i lagtexten. Intrycket blir att regleringen förändrats mer än vad som i realiteten är fallet. Förslaget medför dessutom stora förändringar i ett inarbetat regelsystem. Den föreslagna lagtexten är enligt min mening inte mer lättillgänglig än nuvarande reglering och inte heller enklare att tillämpa. Det finns, som utredaren påpekar, flera skäl som talar för att kapitel 1 i FB är i behov av reformering. En översyn av bestäm- melserna bör dock, som ovan berörts, innefatta fler frågor än de som kunnat behandlas av utredaren. Jag anser därför att den nya lagtext som föranleds av förslagen i detta betänkande bör utformas med utgångspunkt i den alternativa lagtext som presenteras i bi- laga 2. En ytterligare bearbetning av bestämmelsernas inbördes placering och språkliga utformning bör dock genomföras under det fortsatta lagstiftningsarbetet. Föräldraskap vid assisterad befruktning Beslut vid regeringssammanträde . Om assisterad befruktning enligt lagen (1984:1140) om insemi- nation eller lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen har utförts på en kvinna som är registrerad partner eller sambo med en annan kvinna, skall partnern eller sambon under vissa förutsätt- ningar också anses som förälder till barnet. En särskild utredare skall överväga om detsamma bör gälla också vid assisterad be- fruktning utanför och lagar, dvs. vid assisterad befruktning som har skett i utländsk sjukvård eller i egen regi. Det skall utredas om föräldraskapet för en partner bör presumeras på liknande sättsom faderskapet för en gift man. Utredaren skall vidare överväga om det behövs åtgärder för att ytterligare förbättra möjligheterna för barn som kommer till genom assisterad befruktning med donerade spermier eller ägg att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Assisterad befruktning kan utföras dels i form av insemination, dels i form av befruktning utanför kroppen. Bestämmelser om detta finns i lagen (1984:1140) om insemination och lagen (1988:711) om befruktning utanför kroppen. Till en början fick assisterad befruktning utföras endast om kvinnan var gift eller sambo med en man. Insemination fick utföras med spermier antingen från kvinnans make eller sambo eller från en utomstående man (givarinsemination). kroppen fick ske endast med spermier och ägg från det behandlade paret. utvidgades lag så att även behandling med donerade ägg eller spermier blev tillåten. får assisterad befruktning med donerade spermier utföras även beträffande en kvinna som är registrerad partner eller sambo med en annan kvinna (prop. 2004/05:137, bet. 2004/05:LU25, SFS2005:434). Om en assisterad befruktning utförs på en kvinna som är gift eller sambo med en man, anses mannen som far till barnet. Faderskapet förutsätter att maken eller sambon har samtyckt till befruktningen och att det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har kommit till genom den. Spermagivaren har däremot inga rättsliga bindningar till barnet. Om modern är gift, gäller en faderskapspresumtion för mannen i äktenskapet. Presumtionen kan hävas av domstolen om han inte har samtyckt till befruktningen eller om det inte är sannolikt att barnet har avlats genom en befruktning som han har samtyckt till. Presumtionen kan vidare hävas om mannen i äktenskapet godkänner en annan mans faderskapsbekräftelse. Om kvinnan är sambo med en man, skall faderskapet i stället fastställas genom bekräftelse eller dom. Bestämmelserna gäller även vid en insemination i egen regi eller i utländsk sjukvård. När partner och homosexuella sambor fick tillgång till assisterad befruktning infördes i en särskild bestämmelse om föräldraskapet till barn som då kommer till (1 kap. 9 §). Om assi- sterad befruktning enligt 1984 eller lag har utförts på en kvinna som är partner eller sambo med en annan kvinna, skall partnern eller sambon också anses som förälder till barnet. Föräld- raskapet förutsätter att partnern eller sambon har samtyckt till befruktningen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet skall fastställas genom bekräftelse eller dom. En viktig aspekt när det gäller användningen av ägg eller sper- mier från andra än de blivande föräldrarna är barnets rätt att få veta sitt ursprung. Ett barn som har kommit till genom assisterad befruktning enligt 1984 eller lag har, när barnet uppnått tillräcklig mognad, rätt att få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i journalen. är också skyldig att på begäran hjälpa barnet med att skaffa fram dessa uppgifter. I olika sammanhang har det ansetts att föräldraskapet för en kvinna enligt 1 kap. 9 § i likhet med vad som gäller för faderskap borde omfatta även assisterad befruktning utanför tillämpningen av 1984 och lagar, dvs. i utländsk sjukvård och i egen regi. Det har också påtalats att föräldraskapet för en partner borde presumeras på samma sätt som faderskapet för en gift man. Som regeringen uttalade i samband med tillkomsten av den nya bestämmelsen om föräldraskap finns det anledning att vidare utreda föräldraskapet vid assisterad befruktning (prop. 2004/05:137, s. 45). En särskild utredare bör därför tillkallas och ges följande upp- drag. Den nya bestämmelsen om en kvinnas föräldraskap i 1 kap. 9 § är, som sagt, begränsad till att gälla vid assisterad befruktning enligt 1984 och lagar. Detta har motiverats bl.a. av de faktiska förhållandena vid assisterad befruktning i homo- sexuella förhållanden. Vid insemination i egen regi är sperma- givaren inte sällan en god vän eller annan bekant till modern som barnet har en nära kontakt med under sin uppväxt. Om för- äldraskapet omfattade dessa fall, skulle det bli betydligt svårare för homosexuella män att bli rättsliga fäder, och barnet skulle vid en eventuell konflikt mellan spermagivaren och modern inte ges samma möjlighet till en nära kontakt med sin far (ang. prop., s. 44). är det naturligtvis så att syftet även vid en insemination i egen regi kan vara att kvinnorna på samma sätt som hetero- sexuella par vill bilda familj och gemensamt ta hand om barnet under dess uppväxt. Utredaren skall överväga om föräldraskapet för en kvinna som är partner eller sambo med barnets mor bör utvidgas till att gälla även vid assisterad befruktning utanför tillämpningen av 1984 och lagar, dvs. vid assisterad befruktning som har skett i utländsk sjukvård eller i egen regi. Det skall utredas om föräldraskapet för en partner bör presumeras på liknande sätt som faderskapet för en gift man. Utredaren skall vidare överväga om det behövs åtgärder för att ytterligare förbättra möjligheterna för barn som kommer till genom assisterad befruktning med donerade spermier eller ägg att få kännedom om sitt biologiska ursprung. En fråga som särskilt skall utredas är om det mer än bör betonas att föräldrarna skall informera barnet om att han eller hon har kommit till genom assisterad befruktning (jfr departementspromemorian Föräldrars samtycke till adoption, m.m. [Ds 2001:53], som är föremål för beredning i ). Utredaren får om övervägandena kräver det även i övrigt ta upp behovet av ändringar i reglerna om föräldraskap. Övervägandena skall ske med utgångspunkt i de rättigheter som barn tillerkänns i FN:s konvention om barnets rättigheter. Redo- visningen av utredarens överväganden och förslag skall innehålla de barnkonsekvensanalyser som bedöms nödvändiga. Utredaren skall även beakta den grundläggande målsättningen att sträva efter att främja lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning. Utredaren skall redovisa gällande rätt och eventuellt pågående lagstiftningsarbete i länder som utredaren bedömer vara av intresse och i övrigt göra de internationella jämförelser som anses befogade. Regleringen i andra nordiska länder skall ges en särskild belysning och beaktas i arbetet. Utredaren skall inhämta synpunkter från berörda myndigheter och organisationer. Utredaren skall föreslå de författningsändringar som bedöms vara behövliga. Utredaren skall redovisa vilka budgetära konsekvenser förslagen kan komma att medföra och lämna förslag på hur dessa kostnader kan finansieras. Uppdraget skall redovisas . 1 kap. Om föräldraskapet till barn Är vid barns födelse modern gift, skall mannen i äktenskapet anses som barnets fader, om ej annat följer av 2 §. Detsamma gäller, om modern är änka och barnet födes inom sådan tid efter mannens död att det kan vara avlat . Rätten skall förklara att mannen i äktenskapet ej är fader till barnet, om 1.det är utrett att modern har haft samlag med annan än mannen under tid då barnet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats av den andre, 2.det på grund av barnets arvsanlag eller annan särskild om- ständighet kan hållas för visst att mannen ej är barnets fader, eller 3.barnet har avlats före äktenskapet eller under det att makarna levde åtskilda och det ej är sannolikt att makarna har haft samlag med varandra under tid då barnet kan vara avlat. Godkänner mannen i äktenskapet skriftligen annan mans be- kräftelse av faderskapet och har i fråga om bekräftelsen iakttagits bestämmelserna i 4 §, skall därigenom anses fastställt att mannen i äktenskapet ej är barnets fader. Bekräftelsen skall dock i detta fall alltid vara skriftligen godkänd av modern. Föreligger inte fall som avses Föreligger inte fall som avses i 1 § eller har rätten meddelat i 1 § eller har rätten meddelat förklaring enligt 2 § första förklaring enligt 2 § första stycket, fastställs faderskapet stycket, fastställs faderskapet genom bekräftelse eller dom. I fall som avses i 9 § fastställs i stället föräldraskapet för en kvinna. genom bekräftelse eller dom. I fall som avses i 9 § första stycket anses moderns partner som barnets förälder och i fall som avses i 10 § fastställs i stället föräldraskapet för en kvinna. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och skall bevittnas av två personer. Bekräftelsen skall skriftligen godkännas av social- nämnden och av modern eller en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Är barnet myndigt eller står det enligt 6 kap. 2 § inte under någons vårdnad, skall bekräftelsen i stället godkännas av barnet självt. får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är fader till barnet. Bekräftelse kan ske även före barnets födelse. Visas senare att den som har lämnat bekräftelse inte är fader till barnet, skall rätten förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. Skall faderskap fastställas genom dom, skall rätten förklara en man vara far, om det genom en genetisk undersökning är utrett att han är barnets far. Rätten skall också förklara en man vara far, om det är utrett att han har haft samlag med barnets mor eller att en in- semination eller befruktning utanför moderns kropp har skett med hans spermier då barnet kan vara avlat och det med hänsyn till samtliga omständigheter är sannolikt att barnet har avlats av honom. Faderskapet kan inte fastställas genom dom för en man som är spermagivare enligt 6 eller 7 kap. lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Har insemination utförts på modern med samtycke av en man som var hennes make eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom insemina- tionen, skall vid tillämpning av 2 5 §§ den som har lämnat sam- tycket anses som barnets far. Om en kvinna föder ett barn som tillkommit genom att ett ägg från en annan kvinna efter befruktning utanför kroppen har förts in i hennes kropp, skall hon anses som barnets moder. Har befruktning av moderns ägg utförts utanför hennes kropp med samtycke av en man som var hennes make eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständigheter sannolikt att barnet har avlats genom befruktningen, skall vid tillämpningen av 2 5 §§ den som har lämnat samtycket anses som barnets far. Detsamma skall gälla när befruktning utanför en kvinnas kropp har skett av ett ägg som kommer från en annan kvinna. Är vid ett barns födelse modern modern enligt 6 kap. lagen registrerad partner, skall kvinnan (2006:351) om genetisk integritet som var moderns partner anses m.m. eller har befruktning av som barnets förälder, om inte moderns ägg utförts enligt 7 kap. annat följer av 11 §. samma lag med samtycke av en gäller, om modern är änka och kvinna som var moderns regist- barnet föddes inom sådan tid rerade partner eller sambo och efter partnerns död att det kan är det med hänsyn till samtliga Föreligger inte fall som avses i barnet har avlats genom insemi- första stycket eller har rätten meddelat förklaring enligt 11 §, skall den som har lämnat sam- fastställs i fall som avses i 10 § tycket anses som barnets för- föräldraskapet för en kvinna genom bekräftelse eller dom. telse eller dom. Det som sägs i 4 § om bekräftelse av faderskap tillämpas också i fråga om be- kräftelse av ett sådant föräldra- skap. Har insemination utförts på modern eller har befruktning utanför moderns kropp skett, med samtycke av en kvinna som var moderns registrerade partner eller sambo och är det med hänsyn till samtliga omständig- heter sannolikt att barnet har avlats genom inseminationen eller befruktningen, skall vid tillämpningen av 11 13 §§ den som har lämnat samtycket anses som barnets förälder. Rätten skall förklara att den kvinna som enligt 9 § skall anses som barnets förälder inte är det, om det med hänsyn till samtliga omständigheter inte är sannolikt att barnet avlats genom en in- semination eller befruktning utan- för moderns kropp som partnern samtyckt till. Godkänner moderns partner skriftligen en mans bekräftelse av faderskapet och har i fråga om bekräftelsen av faderskapet iakt- tagits bestämmelserna i 4 § skall därigenom anses fastställt att moderns partner inte är barnets förälder. Bekräftelsen skall dock i detta fall alltid vara skriftligen godkänd av modern. Det som sägs i 4 § första stycket första till tredje meningen och andra stycket om bekräftelse av faderskap tillämpas också i fråga om bekräftelse av föräldraskap. får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att kvinnan skall anses som förälder till barnet. Visas senare att den kvinna som lämnat bekräftelsen inte skall anses som förälder till barnet, skall rätten förklara att bekräftel- sen saknar verkan. Skall föräldraskapet fastställas genom dom, skall rätten förklara en kvinna vara förälder om det finns förutsättningar för detta enligt 10 §. Barn som har avlats genom insemination eller befruktning utanför kroppen med spermier från en man som kvinnan inte är gift eller sambo med eller genom befruktning utanför kroppen med ett annat ägg än kvinnans eget har rätt till information om sitt genetiska ursprung. Föräldrarna till ett barn som har avlats genom insemination eller befruktning utanför kroppen med spermier från en man som kvinnan inte är gift eller sambo med eller genom befruktning utanför kroppen med ett annat ägg än kvinnans eget, har ett ansvar för att så snart det är lämpligt upplysa barnet om att det avlats genom assisterad be- fruktning med donerade spermier eller ägg. Lagstadgad rätt till sitt ursprung men hur resonerar föräldrarna och vad får barn födda efter givarinsemination veta? var 1985 det land som först i världen lagstiftade om givar- insemination. Den nya lagen (1984:1140) om insemination be- tonade särskilt barnens rätt till kännedom om sitt genetiska ursprung och gav dem den unika möjligheten att vid mogen ålder få vetskap om spermadonatorns identitet (SFS, 1984). En forskar- grupp genomförde 1998 i samarbete med en enkät- studie om föräldrars inställning till att berätta för sitt barn att det har tillkommit via givarinsemination (, et al. 2000, et al. Undersökningen omfattade par som efter den nya lagens tillkomst 1985 hade fått barn efter givar- insemination utförd vid i och i . 148 par deltog i enkät- studien, vilket innebar en svarsfrekvens på . I den fram- kom att cirka hälften av föräldrarna () hade antingen berättat för barnet () eller avsåg att berätta för barnet (). Bland de övriga tänkte inte berätta, var tveksamma och ville inte uttala sig. Medelåldern bland de barn som kände till givarinseminationen var , medan de som hade föräldrar som avsåg att berätta hade en medelålder på . Hälften av de par som inte hade berättat för barnet hade emellertid informerat någon annan person. 2003 var det möjligt att genomföra en uppföljning av denna studie (Lalos et al. Forskargruppen bakom den nya studien består av professor , docent och professor . Denna uppföljningsstudie har betydande aktualitet av flera skäl. De första barn som fötts i via givarinsemination sedan lag- ändringen 1985 har uppnått en ålder då de har lagstadgad rätt att få kännedom om givarens identitet. Ur ett internationellt per- spektiv är de svenska förhållandena unika och det finns ett stort intresse av att den svenska modellen följs upp, utvärderas och sprids. fick dessutom en ny lagstiftning inom området som innebär att även äggdonation är tillåtet. Lagen om insemina- tion och lagen om befruktning utanför kroppen upphävdes fr.o.m. och bestämmelserna finns nu samlade i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. (SFS, 2006). givarinsemination har emellertid inte mycket ändrats i sak mer än bestämmelserna kring var inseminationen får äga rum. Socialstyrel- sen har med anledning av den nya lagen utfärdat nya allmänna råd och föreskrifter (SOSF 2006:10). Uppföljningar avseende huruvida barn tillkomna via givarinsemi- nation över huvud taget får någon information av sina föräldrar om sin tillblivelse, och deras reaktioner på denna insikt, är ytterst bristfälliga. Både europeiska studier och rapporter från visar att de flesta föräldrar inte har berättat för sina barn om detta (et al. 1996, Nachtigall et al. 1997, 1999, van Berkel et al. 1999, Brewaeys 2001). Det är emellertid viktigt att vara medveten om att dessa familjer finns i länder där det är omöjligt för barnen att få vetskap om givarens identitet, och att många därmed anser att det finns argument som talar för att barnen kan fara illa av att känna till inseminationen utan möjlighet att få vetskap om donatorn. Familjer med lesbiska föräldrar utgör i detta avseende ett undantag. Utvecklingen visar emellertid en inter- nationell trend gentemot en ökad öppenhet att berätta för barn födda efter givarinsemination, och även en ökad tendens att, när det är möjligt, välja en icke anonym donator (Brewaeys et al. 2003, et al. 2000, et al. 2006, Lycett et al. 2005, Rumball and , 1999, Scheib et al. 2003, Scheib et al. Det är inte enbart som har genomgått omfattande politiska och praktiska förändringar inom området, i ett flertal andra länder har man genomdrivit, eller förbereder för, lagändringar som gör det möjligt för barn att få vetskap om sitt genetiska ursprung efter givarinsemination. , , , , Fin- land, , och staterna Western och i finns bland dessa länder. Därutöver har en ökande andel män, som varit anonyma , trätt fram och registrerat sig i s.k. Voluntary Registers som etablerats i , och staterna Western och i . Målgruppen för den föreliggande svenska uppföljningsstudien är således unik. De medverkande bör emellertid inte betraktas som representativa för samtliga föräldrar till barn födda efter givar- insemination. De övergripande syftena med studien har varit att undersöka vad svenska mödrar och fäder anser om deras barns möjligheter att få vetskap om givarinseminationen och donatorns identitet, samt om/vad/hur föräldrarna har berättat detta för sina barn. Ett ytterligare syfte har varit att studera hur dessa föräldrar har upplevt sjukvårdspersonalens inställning och attityd när det gäller att berätta/inte berätta för barnet. Etiska kommittéerna vid både och har godkänt studiens genomförande. I ovan nämnda enkätstudie omfattande 148 par bifogades ett följe- brev med förfrågan huruvida föräldrarna kunde tänka sig att medverka i en uppföljande intervjuundersökning. 27 par, cirka vart femte par () besvarade i en separat försändelse denna för- frågan jakande. För 26 familjer gick det att få fram aktuella offent- liga adressuppgifter (en kvinna hade hemlig adress och telefon efter parets skilsmässa). Dessa 26 kvinnor och 26 män tillsändes information via ett rekommenderat brev. I detta ombads mannen och kvinnan enskilt att svara huruvida de fortfarande ville medverka samt ange lämplig tidpunkt för en första telefonkontakt. De som bekräftade sitt intresse intervjuades /2004 () av en och samma person (A. Lalos) som de själva fritt fick välja. Det fick dock inte förlöpa mellan intervjuerna med parterna inom samma par. Samtalen pågick mellan , och som bas fanns ett semi-strukturerat frågeformulär särskilt utformat att passa både kvinnorna och männen. Intervjuerna byggde framför allt på följande teman; Hur har för- äldrar resonerat när det gäller att informera barnen om deras ursprung? Hur har föräldrar resonerat när det gäller barnens möj- ligheter att få veta donatorns identitet? Vem/vad har påverkat föräldrarna i deras ställningstagande (att berätta/ej berätta)? Har föräldrarna kommit fram till ett gemensamt ställningstagande? Hur har man uppnått enighet, och vad har skett när parterna varit oense? Har barn, som inget fått veta, anat och själva ställt frågor? På vilket sätt har föräldrarna försökt att berätta för barnen? Hur upplever föräldrarna att barnen har tagit emot informationen? Har föräldrarna informerat släkt/vänner/andra? Finns kvinnliga/man- liga förhållningssätt? Påverkas valet att berätta/inte berätta av att barnet är en pojke/flicka? Efterfrågar föräldrarna råd/stöd/hjälp- medel för att informera barnet? Hur upplever föräldrarna sjuk- vårdspersonalen och dess inställning till att berätta för barnet? Av de 26 kvinnor och 26 män som tillfrågades om deltagande i studien var fortfarande minst en av föräldrarna i 19 familjer intres- serade av att delta. Detta innebär att av paren som sva- rade positivt i den tidigare enkätstudien finns representerade i intervjustudien. Skillnaden i deltagandefrekvens mellan de som till- hörde Umeågruppen respektive Stockholmsgruppen var marginell (respektive ). I två familjer ansåg emellertid mannen att det räckte med att kvinnan deltog. Totalt medverkade således 36 av 52 möjliga personer (); 19 kvinnor och 17 män. Av tabell 1 framgår att i gruppen fanns 29 barn (16 flickor och 13 pojkar), och i elva familjer fanns enbart ett barn tillkommet via givarinsemination (Tabell 1). I sex familjer levde detta barn helt utan syskon, men i lika många familjer fanns ytterligare barn (men med ett annat ursprung). De allra flesta par levde tillsammans , och det stora flertalet beskrev sin parrelation som välfungerande. Två skilsmässor fanns dock i gruppen. I ett par hade kvinnan fråntagits vårdnaden om det gemensamma barnet (som tillkommit via givarinsemination), och mannen hade tilldelats hela vårdnaden. Han skaffade därefter en ny partner och fick med henne ytterligare två barn födda via givarinsemination.