sou · GWB311 · 2008-02-28 00:00:00 — Vi uppskattar denna till en femtedel och förordar därför ett statsbidrag om per helårsstudent. Detta ger, räknat studentantal, en årskostnad om avrundat . 1TP PT Universitet & högskolor – , Rapport 2007:33 R. Vårt förslag i avsnitt 3.5.2 innebär att högskolorna ska ta över finansieringen av olika studiesociala insatser med anknytning till utbildningssituationen. I tabell 2 i bilaga 4 redovisar vi en samman- ställning av studentkårernas och fakultetsföreningarnas kostnader för dessa ändamål, vilka uppgår till sammanlagt ca . Vår avsikt är att med detta ge en uppfattning om vad som krävs för att verksamheten ska kunna hållas på oförändrad nivå. Som framgår i bilagan är uppgifterna behäftade med en viss osäker- het på grund av att studentsammanslutningarna redovisat sin verksamhet på olika sätt. Hithörande frågor måste därför diskute- ras mellan respektive högskolor och sammanslutningar så att beloppen kan preciseras i kommande budgetunderlag. För natio- nernas del räknar vi – som framgått i avsnitt 3.3 – med att den studiesociala verksamheten ska kunna bedrivas på i princip oförändrade villkor. En möjlighet för respektive universitet att ge ersättning för uppgifter som utförs för dess räkning bör emellertid finnas. Med beaktande av detta bedömer vi det som realistiskt att räkna med ett medelsbehov av sammanlagt för här berörda ändamål. Avvecklingen av obligatoriet måste således kompenseras med medelstillskott över statsbudgeten om sammanlagt ca . I tidigare diskussioner har förekommit förslag att detta tillskott skulle finansieras med avgifter från studenterna till hög- skolorna. En sådan modell skulle visserligen tillgodose invänd- ningarna mot obligatoriet från föreningsfrihetssynpunkt, men vi har svårt att se fördelarna i en ordning som skulle belasta student- kollektivet med finansiering av verksamheten och beröva studenterna det självständiga inflytandet över användningen av de uttaxerade medlen. Vi är därför inte beredda att förorda en sådan lösning. Vi ser studentmedverkan som en kvalitetsdimension i högskole- verksamheten och vi ser studentsammanslutningarnas studiesociala verksamhet till stöd för enskilda studenter som angelägen. Kostna- derna för dessa ändamål måste vägas mot andra ändamål inom ramen för den samlade högskolebudgeten. Det finns en utbredd uppfattning att högskolorna är i stort behov av ytterligare resurser för att kunna höja utbildningskvaliteten, och vi inser att det i detta läge är svårt att ställa kostnaderna för studentmedverkan och studiesocial verksamhet mot exempelvis en ökning av mängden lärarledd undervisning. I detta läge ser vi den väg som regeringen slagit in på när det gäller kvalitetsförstärkningarna för budget- en minskning av antalet utbildningsplatser genom en sänkning av takbeloppen i resurstilldelningssystemet, som den i sammanhanget enda realistiska. Med ett medelsbehov i storleks- ordningen och en uppskattad genomsnitts- kostnad av per utbildningsplats (inklusive studie- stöd) skulle detta innebära en minskning med drygt 1 100 platser. Vid våra kontakter med studentkårer har påpekats att omställ- ningskostnader av olika slag kan uppkomma i samband med refor- men, t.ex. för en kår som tvingas avbryta ett löpande hyresavtal. Det finns självklart ingen möjlighet att på detta stadium göra någon bedömning beträffande sådana kostnader, men vi vill understryka att det måste finnas beredskap för att senare ta ställning till even- tuella medelsbehov för omställningsåtgärder. Bedömning: Utöver de kostnader för staten som redovisats i föregående avsnitt har våra förslag inga konsekvenser i de av- seenden som nämns i 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) ska i betänkandet redovisas om förslagen påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, och i så fall ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas. Om för- slagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa också redovisas. Vi har i föregående avsnitt redovisat de kostnader för staten som våra förslag beräknas medföra. Någon påverkan på kostnader- na för kommuner, landsting, företag eller andra enskilda förväntas inte, inte heller några andra samhällsekonomiska konsekvenser. Av 15 § kommittéförordningen framgår vidare följande. Om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkan- det. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottslig- heten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbets- förutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i för- hållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Vår bedömning är att förslagen inte har några konsekvenser i dessa avseenden. Förslag: Reformen genomförs under förutsätt- ning att beslut om författningsändringar fattas senast . En funktion upprättas för råd och stöd till studentsamman- slutningarna. Efter remissbehandling av vårt betänkande bör förslag i obligatorie- frågan kunna föreläggas och beslut kunna fattas . Enligt vår uppfattning behövs övergångs- och för- beredelsetid. Det är dessutom från högskolornas och student- sammanslutningarnas synpunkt fördelaktigt om reformen genom- förs vid ett läsårsskifte. Vi räknar därför med att nya bestämmelser ska träda i kraft . Förordningsändringarna bör emel- lertid beslutas möjligt efter beslut, så att för- beredelsearbetet kan inledas. Medel för statsbidrag till studentmedverkan och för studie- sociala insatser som högskolorna förutsätts ta över från student- sammanslutningarna behöver formellt inte beräknas förrän i budgeten . Vi vill emellertid framhålla att det är nödvändigt att de ekonomiska förutsättningarna för reformen klargörs redan i samband med beslut, så att det omfattande förberedelse- och omställningsarbete som krävs från början vilar på säker grund. För att omfattas av den nya ordningen måste befintliga student- kårer ändra sina stadgar så att de krav som ställs i de nya bestäm- melserna uppfylls. Detta måste göras så att högskolestyrelserna kan godkänna ändringarna och fatta beslut om att ge ställning som studentkår i sådan tid att statsbidrag till kårerna kan fördelas och studentrepresentanter i högskolornas organ kan utses före . För nationerna får bedömas om stadgeändringar är nödvändiga för att det i högskolelagen angivna syftet ska uppfyllas. Med utgångspunkt i det ansvar för studiemiljön i stort som enligt vårt förslag ska åligga högskolorna bör dessa få i uppdrag att tillsammans med den eller de studentsammanslutningar som berörs bedöma konsekvenserna av reformen för olika slag av studiesocial verksamhet och medverka till att initiativ tas till de åtgärder som behövs. För , och bör särskilda uppdrag ges att initiera diskussioner med respektive kommun i fråga om studentbostäder. För Stockholmshögskolornas del är det akademis- ka rektorskonventet en lämplig samordnare av sådana diskussioner. Uppdraget bör därför ges till som är den administrativa huvudmannen för konventet. De berörda uppdragen kan lämpligen redovisas till . Det är viktigt att de obligatoriska studentsammanslutningarna också får ett mera direkt stöd i den omställning som förestår. Inte minst för studentkårer med få och enbart ideellt arbetande funktio- närer kan det vara svårt att hantera alla slags frågor av juridisk, organisatorisk och ekonomisk art som kan komma upp. De för- troendevalda i studentkårernas ledningar behöver också stöd när det gäller att fullgöra en för dem ofta ovan arbetsgivarroll i för- hållande till personer som är anställda av kårerna, eftersom denna roll kan sättas på särskilda prov i samband med en omstrukturering. Reformprocessen skulle enligt vår uppfattning underlättas väsent- ligt om en funktion för råd och stöd till studentsammanslut- ningarna i frågor av här berörda slag kunde organiseras. En sådan kompetens på nationell nivå skulle med all säkerhet också innebära en avlastning för högskolorna. Vi föreslår att och avsätts för detta ändamål från medel för utredningar. Stödfunktionen kan knytas till antingen SUHF:s eller . Självklart bör effekterna av en principiellt viktig reform av detta slag följas och utvärderas. Vi föreslår att i anslut- ning till riksdagsbeslutet får i uppdrag att göra detta. Våra kontakter med Utredningen om ökad frihet för universitet och högskolor ger oss anledning till några ytterligare synpunkter. Studentmedverkan tas inte upp i nämnda utrednings direktiv som ett område som även med nya verksamhetsformer för hög- skolorna bör regleras av staten. Med hänsyn till den grundsyn som kommer till uttryck i 1 kap. högskolelagen utgår vi emellertid från att en grundläggande sådan reglering ska finnas även i fortsätt- ningen. Som framgått i avsnitt 2.6 ger regeringsformen inte utrymme för det slags mellanform mellan myndighet och privaträttsligt subjekt som många i debatten om obligatoriet ansett vara det mest relevanta för de obligatoriska studentsammanslutningarnas del. Om en eller flera nya verksamhetsformer för högskolorna införs, kan rättsläget komma att förändras i detta avseende. Om förut- sättningar skapas för att inom en relativt snar framtid exempelvis bilda offentligrättsliga studentkorporationer inom högskolornas ram, måste detta givetvis beaktas när ställning tas till de obliga- toriska studentsammanslutningarnas framtid. Utredningen om ökad frihet för universitet och högskolor ska presentera sina förslag , dvs. ungefär som processen för att ombilda de obligatoriska studentsammanslut- ningarna till frivilliga föreningar startar enligt den tidsplan vi skisserat i föregående avsnitt. Det kan i detta perspektiv finnas skäl att modifiera tidsplanen för avveckling av obligatoriet så att hänsyn kan tas till den nämnda utredningens arbete och det förväntade resultatet av det. Vi förutsätter mot denna bakgrund att våra förslag kommer att behandlas inom ramen för en för högskolorna och studentsammanslutningarna rationell tidsplan för de närmaste årens samlade reformarbete. 6.1Högskolelagen (1992:1434) Paragrafens första stycke ersätter nuvarande bestämmelser i 2 § första stycket och 12 § studerandeförordningen. Som studentkår räknas bara sammanslutningar som genom beslut av en högskolas styrelse har fått sådan ställning. Andra studentsammanslutningar ska därför inte benämnas studentkårer. Av formuleringen sammanslutning av studenter framgår att det endast är studenter enligt den definition som finns i högskole- förordningen som kan vara medlemmar. F.d. studenter eller andra intresserade kan alltså inte vara medlemmar i en studentkår, inte heller deltagare i uppdragsutbildning. Det är endast sammanslut- ningar av studenter vid en och samma högskola som kan benämnas studentkårer. Sammanslutningar som omfattar studenter vid flera lärosäten är inte studentkårer. En studentkår är en självständig juridisk person och kan alltså inte vara en del av en annan juridisk person, t.ex. en fackförening. I vad mån en studentkår ska ta emot ekonomiskt stöd från intressen- ter utanför högskolan är dock en angelägenhet helt och hållet för kåren. Studentkårens syfte har behandlats i avsnitt 3.2.2. Det är endast studentsammanslutningar med det i paragrafen angivna syftet som är studentkårer. Formuleringen bevaka och medverka i antyder att studentkårerna har en aktiv roll, då de inte bara ska bevaka studenternas intressen utan även på ett aktivt sätt medverka i att förbättra utbildningen och att utveckla högskolan. Det är således inte bara frågor som direkt har med utbildningen att göra som studentkårerna ska engagera sig i utan även frågor om förutsätt- ningarna för studier vid högskolan. De studentrepresentanter som är ledamöter i högskolans organ har att engagera sig i alla de frågor som behandlas i respektive organ. Huvudsakligt syfte innebär – i analogi med vad som gäller vid tillämpning av reglerna i inkomstskattelagen för ideella föreningar – . En studentkår förutsätts alltså i minst denna omfattning ägna sig åt studentmedverkan men kan i övrigt ägna sig t.ex. åt studiesocial verksamhet. I praktiken innebär bestämmelsen att en studentkår inte i större omfattning kan ägna sig åt annan verksamhet, t.ex. sådan som finansieras av externa intressenter. Paragrafen är kopplad till 4 § studentkårsförordningen, i vilken sägs att en studentsammanslutning ska uppfylla kraven i 4 a kap. 1–8 §§ högskolelagen för att få ställning som studentkår. I andra stycket ges regeringen rätt att meddela närmare före- skrifter. Vi föreslår att sådana meddelas i den av oss föreslagna studentkårsförordningen. Verksamhetsområdet har behandlats i avsnitt 3.2.2. Avsikten med regleringen av verksamhetsområde är att det ska vara möjligt att på ett entydigt sätt bestämma underlaget för studenters kårtillhörighet. Varje kurs eller program ska i princip höra hemma inom endast ett verksamhetsområde. Verksamhets- området ska vara baserat på utbildningens lokalisering eller organisation, således inte kunna vara grundat på en kårs åsikter eller inriktning på vissa samhällsfrågor. För dialogen med högskolans ledning är det fördelaktigt om en studentkår täcker hela högskolan. För de högskolor där man väljer att ha flera kårer ska kårstrukturen i princip baseras på ansvars- områdena för fakultetsnämnder eller organ med motsvarande uppgifter. Andra lösningar måste dock tillåtas om en högskola har verksamhet på flera orter eller om forskarstudenter vill gå samman i en egen studentkår över fakultetsgränserna. Av övergångs- bestämmelserna framgår också att ett annat verksamhetsområde än det som nämns i paragrafen, t.ex. en institution, ska tillåtas för kårer som utgjort en studerandekår enligt nuvarande bestämmelser. Det innebär alltså att inga ytterligare kårer med avvikande verksam- hetsområde än de som finns vid tiden för dessa bestämmelsers ikraftträdande ska tillåtas. Paragrafen är kopplad till 4 § studentkårsförordningen, i vilken sägs att en studentsammanslutning ska uppfylla kraven i 4 a kap. 1–8 §§ högskolelagen för att få ställning som studentkår. Paragrafen ersätter nuvarande bestämmelse i 13 § första stycket studerandeförordningen. En studentkår ska vara demokratiskt uppbyggd. Med det avses att alla medlemmar ska ha rösträtt vid val till det högsta beslutande organet och vara valbara som ledamöter av detta organ. Vidare avses att stadgarna ska ha visst innehåll, som garanterar medlem- marna insyn och kontroll i verksamheten. Bland annat bör av stadgarna framgå hur det högsta beslutande organet utses, hur ansvarsfrihet för styrelsen ges, hur beslut fattas, hur sammanslut- ningen företräds, hur stadgarna kan ändras och hur samman- slutningen upplöses. Stadgarna bör vara utformade i demokratisk anda och i enlighet med god föreningspraxis. Även det faktiska arbetssättet i studentkåren bör präglas av demokrati; exempelvis ska jämställdhet eftersträvas i organisationen. Kravet på demokratisk uppbyggnad konkretiseras i den efter- följande paragrafen. Frågor om medlemskap och organisation har behandlats i avsnitt 3.2.2. Denna paragraf är främst avsedd som konkretisering av den föregående. Det är endast medlemmar som har rösträtt i student- kåren. Kravet på representativitet har behandlats i avsnitt 3.2.2. Paragrafen är kopplad till 4 § studentkårsförordningen, i vilken sägs att en studentsammanslutning ska uppfylla kraven i 4 a kap. 1–8 §§ högskolelagen för att få ställning som studentkår. Det är alltså högskolans styrelse som avgör om en studentsammanslutning är representativ eller inte. Om det inom samma verksamhetsområde finns två student- sammanslutningar som konkurrerar om att ges ställning som studentkår bör den sammanslutning som har den bästa förank- ringen bland studenterna inom verksamhetsområdet, t.ex. genom störst andel medlemmar, anses vara mest representativ. När det är endast en sammanslutning som ansöker om att få sådan ställning får frågan om representativitet bedömas i det enskilda fallet. Endast om medlemsandelen är mycket låg, bör sammanslutningen be- dömas som inte representativ. Som framgår av kommentaren till 7 § studentkårsförordningen kan ställningen som studentkår upp- höra endast om representativiteten blir så dålig att man överväger att i stället övergå till det alternativa förfarandet för att utse studentrepresentanter. Det förhållandet att en annan sammanslut- ning har bättre representativitet än studentkåren är inte skäl nog att göra en förändring, då avsikten är att ge studentkåren kontinuitet och arbetsro. Paragrafen ersätter nuvarande bestämmelse i 14 § första stycket studerandeförordningen. Med formuleringen att stadgarna ska antas av sammanslut- ningen förstås att sammanslutningen förutsätts anta sina stadgar innan den får ställning som studentkår och att stadgarna inte behöver antas på nytt efter att denna ställning har erhållits. Kravet att det ska finnas stadgar och styrelse är allmänna krav för en ideell förening. Det är sammanslutningens högsta beslutande organ som ska anta stadgar och utse styrelse. Paragrafen ersätter nuvarande bestämmelse i 14 § andra stycket stu- derandeförordningen. Paragrafen utgör en uppräkning av bestämmelser som måste finnas med i stadgarna för att sammanslutningen ska få ställning som studentkår. Sammanslutningens syfte och verksamhetsområde ska överens- stämma med bestämmelserna i 1 och 2 §§. Det högsta beslutande organet är vanligen en valförsamling eller årsmötet. Om årsmötet är det högsta beslutande organet behövs inga regler för hur det utses. Hur beslut fattas och meddelas måste regleras i stadgarna. Syftet med detta är att säkerställa ett visst mått av insyn och en kontroll- möjlighet för studentkårens medlemmar. I denna punkt innefattas regler om kvalificerad majoritet för vissa frågor och om hur och inom vilken tid beslut ska anslås eller på annat sätt meddelas med- lemmarna. Bestämmelser om inträde i och utträde ur sammanslutningen omfattar bl.a. hur begäran om utträde ska göras. Att det måste finnas regler om ansvarsfrihet för styrelsen beror på att kontrollmöjlighet för medlemmarna måste säkras. Studentkårens medlemsregister är grunden för att kunna bestämma kårens medlemstal, vilket behövs för att bedöma hur representativ kåren är. Studentkåren är därför skyldig att föra och hålla upp- daterat ett register över sina medlemmar. Utifrån detta register ska kåren för högskolan redovisa sitt medlemstal och även på begäran öppna registret för högskolan för kontroll. Utöver sitt medlemsantal ska studentkåren till högskolan också redovisa sin verksamhet. Syftet med detta är att högskolan ska kunna bedöma dels att kårens faktiska verksamhet stämmer överens med det syfte som är angivet i stadgarna, dels att det statliga bidraget används till avsedd verksamhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att besluta närmare föreskrifter för hur och när denna information ska ges. Sådana föreskrifter finns i 9 § studentkårsförordningen. Denna paragraf och nästföljande ersätter bestämmelserna beträf- fande nationer i studerandeförordningen. För nationer gäller särskilda skatteregler, vilka framgår av 7 kap. 16 § inkomstskattelagen och 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen. För att en nation ska komma i åtnjutande av dessa skatteregler krävs att fyra förutsättningar är uppfyllda. 1.Det måste vara fråga om en sådan nation som studenter varit skyldiga att tillhöra enligt de föreskrifter som gällde före reformen. Sådana nationer är f.n. i : nation, nation, nation, nation, nation, nation, nation, Södermanlands-Nerikes nation, nation, nation, Västgöta nation, nation, och Skånelandens nation, och i : , Västgöta nation, nation, Lunds nation, nation, Helsingkrona nation, Sydskånska nationen, nation, Blekingska nationen, nation, nation, nation och nation. Avsikten är alltså att inga andra sammanslutningar än de som funnits då medlem- skap var obligatoriskt ska få del av de särskilda skattereglerna. 2.Dessa nationer måste vid tiden före denna bestäm- melses ikraftträdande ha bedrivit studiesocial verksamhet. Skånelandens nation i har inte bedrivit någon verksamhet alls. Denna sammanslutning omfattas därför inte av skattereglerna även om studiesocial verksamhet skulle startas. 3.En nation måste ha som huvudsakligt syfte att genom studie- social verksamhet stödja de studenter som tillhör nationen och främja deras studier. I studiesocial verksamhet innefattas både verksamhet med anknytning till studiesituationen, dvs. insatser för fysisk och psykisk hälsa, råd och stöd i juridiska och andra frågor inom det sociala området, mottagningsverksamhet och arbetslivskontakter, och rent kontaktskapande verksamhet som t.ex. klubb-, fest- och restaurangverksamhet (se vidare avsnitt 3.5). Om en nation ägnar sig huvudsakligen åt annan verk- samhet än den studiesociala, har nationen inte rätt att få några skattelättnader. 4.Nationen ska utföra studiesociala uppgifter av reguljär karaktär för . Detta behandlas i 10 §. En nation måste för att omfattas av de särskilda skattereglerna utföra studiesociala uppgifter för . Uppgifterna ska vara sådana som i princip åligger . Med permanenta eller återkommande avses att det ska vara upp- gifter som förekommer regelbundet och är av viss, ej alltför ringa, omfattning. Som exempel på uppgifter kan nämnas introduktion av nya studenter, mottagning och omhändertagande av utländska studenter, kurativt och annat studiesocialt stöd till enskilda studenter samt tillhandahållande av lokaler för enskilda studier och grupparbeten liksom för studentföreningar av olika slag. 6.2Inkomstskattelagen (1999:1229) Punkten avseende studentsammanslutningar delas upp i två punkter, en för studentkårer och en för nationer. Med studentkår avses en sådan sammanslutning av studenter vid en högskola som högskolans styrelse efter ansökan har gett ställning som studentkår enligt bestämmelserna i 4 a kap. 1 § högskolelagen. Även sam- arbetsorgan för studentkårerna omfattas liksom av skatte- regeln. Med nation avses en sådan sammanslutning vid univer- sitet och som avses i 4 a kap. 9 § högskolelagen och som uppfyller kraven i 4 a kap. 10 § samma lag. När de nya bestämmelserna träder i kraft kan det förekomma att en sammanslutning som enligt nuvarande bestämmelser är begränsat skattskyldig blir obegränsat skattskyldig, liksom att en samman- slutning övergår från att vara obegränsat skattskyldig till att bli begränsat skattskyldig. Vid taxeringen måste inkomsterna i sådana fall hänföras till rätt del av året så att den skattemässiga hanteringen blir riktig. 6.3Fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Se avsnitt 6.2. På samma sätt som redogjorts för i avsnitt 6.2 kommer för vissa sammanslutningar deras fastighet m.m. att skifta karaktär från ej skattepliktig till skattepliktig eller tvärtom när de nya före- skrifterna träder i kraft. Situationen kan därmed uppkomma att en sammanslutning har att betala fastighetsskatt endast . 6.4Högskoleförordningen (1993:100) Hänvisningen till studerandeförordningen ersätts av en hänvisning till studentkårsförordningen. Någon ändring i sak beträffande högskolornas ansvar för studen- ternas hälsovård är inte avsedd. Högskolorna har således alltjämt ett ansvar för att studenterna har tillgång till hälsovård, särskilt förebyggande hälsovård som har till ändamål att främja studen- ternas fysiska och psykiska hälsa. Därutöver har högskolorna ansvar för andra uppgifter av studie- social karaktär. Med detta avses råd och stöd till enskilda studenter avseende deras sociala situation, mottagningsverksamhet avseende nya studenter och utländska studenter, innefattande även bostads- förmedling, samt arbetslivskontakter. De studiesociala uppgifterna har behandlats i avsnitt 3.5.2. Vidare har högskolorna ett ansvar för studenternas studiemiljö i stort, innefattande att det finns lokaler för kontaktskapande verk- samhet av olika slag. Frågorna har behandlats i avsnitt 3.5.3.