sou · GVB316 · 2008-01-01 00:00:00 — Den andra huvudgruppen av länder tillåter ändring av könstill- hörigheten genom juridiska beslut av någon myndighet (exempel- vis , och ) eller genom att tillämpa annan lagstiftning analogt (exempelvis vissa amerikanska delstater som , och ). 4.2Länder med särskild lagstiftning rörande ändring av könstillhörighet I finns uppskattningsvis ca 200–300 f.d. transsexuella som fått sin könstillhörighet ändrad. –1998 fick 49 män feminin personbeteckning och 38 kvinnor maskulin personbeteck- ning. Innan den finska lagen (563/2002) om fastställande av transsexu- ella personers könstillhörighet trädde i kraft var det möjligt för transsexuella personer att få sin personbeteckning i befolkningsregistret ändrad genom beslut av magistraten. I finns även en kastreringslag och ansökte tolv personer om kastrering med den uttryckliga avsikten att korrigera sitt kön. Enligt den nu gällande lagen skall fastställas att en person har en annan könstillhörighet än den som antecknats för honom eller henne i befolkningsdatasystemet enligt befolkningsdatalagen (507/1993), om personen i fråga 1.visar upp en medicinsk utredning om att han eller hon varaktigt upplever sig tillhöra det motsatta könet och lever i en könsroll som motsvarar detta samt att han eller hon har undergått sterili- sering eller av annan orsak saknar fortplantningsförmåga, 3.inte är gift eller lever i ett registrerat partnerskap, och 4.är finsk medborgare eller bosatt i . Emellertid kan även en person som är gift eller lever i ett registrerat partnerskap få fastställt ändrad könstillhörighet om hans eller hennes make eller partner har gett sitt samtycke till detta inför magistraten efter att ha informerats om verkningarna av ett fastställande. Om en person som är gift eller registrerad partner får sin könstillhörig- het ändrad, omvandlas utan särskilda åtgärder ett äktenskap till ett registrerat partnerskap och ett registrerat partnerskap till ett äkten- skap. Könstillhörigheten fastställs av magistraten inom vars område sök- anden har sin hemkommun eller, om sökanden saknar hemkommun eller folkbokföringskommun i , av magistraten i . I den finska lagen finns också en bestämmelse om erkännande i vissa fall av utländska avgöranden. Har det genom ett lagakraft- vunnet beslut i en främmande stat fastställts att en person har en annan könstillhörighet än den som har antecknats för honom eller henne i befolkningsdatasystemet i , skall beslutet anses gil- tigt i utan särskild fastställelse, om personen när beslutet fattades var medborgare i staten i fråga eller bosatt där. Varken faderskap eller moderskap till ett barn ändras om fadern eller modern senare får ändrad könstillhörighet. förekommer registrerade partnerskap mellan homo- sexuella i . Den nederländska lagen om fastställande av könstillhörighet är . Enligt lagen kan en nederländsk medborgare ansöka hos den lokala underrätten om en ändring av födelseattesten. Detta förutsätter att personen i fråga enligt sin egen övertygelse tillhör det motsatta könet och har anpassat sig fysiskt till detta kön så långt detta är möjligt och psykiskt och fysiskt motiverat. Detta betyder att sökanden måste ha genomgått fullständiga eller delvis könskorrigerande operationer. Av den som är registrerad som man krävs att han saknar fort- plantningsförmåga och av den som är registrerad som kvinna krävs att hon inte kan föda barn. infördes rätt för homosexuella att ingå registrerat part- nerskap och att ingå äktenskap. Ett tidigare krav för fast- ställelse av ändrad könstillhörighet på att sökanden skulle vara ogift har i samband med sistnämnda reform tagits bort och en ändring av könstillhörigheten påverkar numera inga familjerättsliga förhållanden. Ansökan kan göras, förutom av nederländska medborgare, också av den som varit bosatt i under minst och som har ett giltigt uppehållstillstånd. Något ålderskrav finns inte i lagen. Om domstolen godkänner en ändring av uppgiften om kön i folkbokföringen, kan den på ansökan också ändra vederbörandes förnamn. hade 713 nederländska transsexuella medborgare, varav 507 män och 206 kvinnor, undergått behandling. Prevalensen i angavs till 1:11 900 för man-till-kvinna-trans- sexualism och 1:30 400 för kvinna-till-man-transsexualism, eller ca 2.5 män på varje kvinna. Den viktigaste anledningen till denna relativt höga prevalens anges vara det välvilliga klimatet gentemot transsexuella i Nederländerna.TPF1FPT Den italienska lagen om fastställande av könstillhörighet (in materie di rettificazione di attribuzione di sesso, lag nummer 164) är . I kan en person som har fyllt ansöka om att den registrering som gjorts beträffande honom eller henne i folkbokföringen ändras till följd av att vederbörandes könsrelate- rade egenskaper har förändrats. I lagen anges inte om denna för- ändring skall vara följden av kirurgiska åtgärder eller av exempelvis hormonbehandling. Det uppställs inte heller krav på att personen skall genomgå s.k. Real Life Experience, att valet skall vara oåter- kalleligt eller att personen skall sakna fortplantningsförmåga. I praxis har det emellertid ansetts vara en förutsättning för bifall till an- sökan att sökanden, så långt detta är möjligt, vill få sina könsorgan korrigerade på kirurgisk väg. I avgör en lokal domstol (tribunale) genom ett enkelt förfarande om förutsättningar för ny könstillhörighet föreligger. Sökandens eventuella barn och make skall informeras om ansök- ningen. Ett offentligt ombud deltar i handläggningen. Domstolen skall försäkra sig om att ansökningen är allvarligt menad och att de psykologiska och fysiska förutsättningarna föreligger. Vid behov kan ett expertutlåtande begäras angående uppfyllandet av de psyko- sexuella förutsättningarna. För könskorrigerande kirurgiska ingrepp krävs domstolens förhandstillstånd. I lagen ingår också bestämmel- ser om ett enklare förfarande i fall där personen i fråga redan har genomgått könskorrigerande operationer. informeras om utförd könsoperation. Ett köns- byte leder till att vederbörandes förnamn ändras och att ett even- tuellt äktenskap förklaras ogiltigt. Ett eventuellt föräldraskap kvar- står emellertid oförändrat. Om personen i fråga ingår ett nytt äkten- skap utgör ett hemlighållande av könstillhörighetsändringen inför den nya maken en grund för att äktenskapet hävs. I vissa regioner i förekommer registrerade partnerskap mellan homosexuella. 1TP PT A. Bakker, P.J. van Kesteren, L.J. Gooren & P.D. Bezemer: The prevalence of trans- sexualism in the , Acta Psychiatr Scand. 1993 Apr; 87(4):237-8 I regleras könsbyten av the Gender Recognition Act 2004, som trädde i kraft . Lagen kom till stånd efter det att fällts av för brott mot konventionen om mänskliga rättigheter. Transsexuella i Stor- har numera rätt att erhålla ett nytt födelsebevis med det nya könet angivet, att gifta sig i sitt nya kön samt att bli fullt erkända på alla andra områden. Sökanden vänder sig till en Gender Recognition Panel, som be- dömer fallet på grundval av medicinsk utredning gjord av minst två läkare med särskild behörighet. Därutöver fordras att sökanden har genomgått eller skall genomgå TS-behandling. Är förutsätt- ningar för bifall uppfyllda utfärdas ett Gender Recognition Certifi- cate. Certifikatet har samma status som ett personbevis och kan användas för exakt samma syften. Om sökanden är gift, utfärdas ett interimistiskt certifikat, som sedan ändras till ett fullständigt efter det att sökandens äktenskap upplösts . Ett krav för fullständig juridisk könstill- hörighetsändring är således att sökanden är ogift. Enligt lagen krävs vidare att sökanden, som måste vara , har levt i den önskade könsrollen före ansök- ningstillfället och har för avsikt att fortsätta att leva i denna köns- roll till sin död. Det finns inget krav på att könskorrigerande kirurgi skall ha förekommit. Även personer som genomgått TS-behandling i länder utanför kan få sin könstillhörighet officiellt ändrad, men de måste ansöka om detta. Sådana sökande måste visa att ändringen av deras könstillhörighet har skett i ett land som finns med på en lista som upprättats av the Secretary of State över länder vars regler om ändring av könstillhörighet godkänns i . Har änd- ringen skett i ett godkänt land, är sökanden berättigad till ett Gender Recognition Certificate. Skulle ändringen ha skett i ett land som inte finns med på listan över godkända länder, får ansökan om ändring av könstillhörigheten ske enligt den brittiska lagens bestämmelser. När ett fullständigt Gender Recognition Certificate har utfärdats skall den f.d. transsexuelle enligt den brittiska lagen fullt ut och i alla rättsliga avseenden erkännas i sin nya könstillhörighet. Denna princip gäller inte saker som skett eller för förhållanden och före- teelser som förevarit eller inträffat före könstillhörighetsändringen. Den gäller dock bl.a. för tolkningen av exempelvis dokument som upprättats innan certifikatet utfärdats. Undantag från regeln om fullt erkännande får göras i endast tre fall: präster får lov att vägra att viga f.d. transsexuella och diskrimi- nering får förekomma inom idrotten och i fråga om arvsrätten till vissa adliga titlar. Rätt att ingå registrerade partnerskap för homosexuella infördes i genom the Civil Partnership Act 2004. Den tyska lagen om fastställande av könstillhörighet (Gesetz über die und die in besondern Fällen) är . Enligt den tyska lagen kan beslut fattas enligt två olika modeller: 1.ett s.k. omfattande beslut som inkluderar fullständig ändring av den rättsliga könstillhörigheten och namnändring efter köns- korrigerande operation, och 2.ett s.k. begränsat beslut som innebär att endast namnet ändras men att könstillhörigheten, oberoende av om en operation ut- förts, förblir oförändrad i juridiskt avseende. Ett begränsat beslut görs främst beträffande dem som inleder ett s.k. Real Life Experience, men sådant beslut fattas också för personer som av antingen psykiska eller fysiska orsaker inte är lämpade för könskorrigerande operation samt för personer som vill hålla sitt äktenskap i kraft. Besluten fattas av domstol och förutsätter att sökanden är myndig. I princip förutsätts att sökanden är tysk medborgare men undan- tag kan förekomma för flyktingar och andra personer som är per- manent bosatta i . Ett Real Life Experience skall enligt tysk lag pågå . För ett s.k. omfattande beslut förutsätts också att det kan betraktas som mycket sannolikt att inga förändringar längre sker i personens övertygelse om könstillhörighet. Detta skall styrkas av två experter på området. Sökanden skall också påvisa att han eller hon saknar fortplantningsförmåga samt att hans eller hennes yttre egenskaper har förändrats genom ett kirurgiskt ingrepp till att motsvara det andra könets egenskaper. De operativa ingreppen kräver inga sär- En ändring av könstillhörigheten är möjlig endast i fråga om den som är ogift. –1990 fattades i ca 1 400 beslut, varav ungefär hälften var s.k. begränsade. förekommer registrerade partnerskap mellan homo- sexuella i . diskuterades en reform av lag- stiftningen och särskilt frågan om ett redan existerande äktenskap skulle kunna omvandlas till ett registrerat partnerskap efter ändring av den ena makens könstillhörighet. Såvitt känt har lagstiftningen ännu inte ändrats. 4.3Nordiska länder utan särskild lagstiftning I finns ingen särskild lagstiftning rörande ändring av könstillhörighet utan steriliserings- och kastreringslagen tillämpas på transsexuella. Den som vill få ändrad könstillhörighet måste ansöka om tillstånd till kastrering hos . I regel förutsätter således en könskorrigering i juridiskt hänseende att per- sonen i fråga har fått sina könskörtlar borttagna, men ansökan har i vissa fall godkänts på grund av att sökanden av någon annan an- ledning saknar fortplantningsförmåga. Ministeriet ger tillstånd till åtgärden och informerar också folkbokföringen, som tar bort de ursprungliga uppgifterna om personens kön och i stället registrerar det nya könet. I folkbokföringen anges att könet har ändrats efter operation. ger också tillåtelse för sökanden att ansöka om nya förnamn och om ett nytt personnummer (CPR- nummer). Sökanden måste vara ogift och uppvisa ett psykologiskt lidande samt ha en transsexuell diagnos innan tillstånd enligt ovan meddelas. Danska medborgare eller utländska medborgare som är bosatta i med uppehållstillstånd vilka har genomgått könskorrige- rande operation utomlands kan ansöka om rättslig ändring av köns- tillhörigheten i . Efter ändringen av könstillhörigheten är sökanden till fullo er- känd som sitt nya kön och kan ingå äktenskap i detta. har lagstiftning om registrerade partner- skap mellan homosexuella. Det finns i ingen särskild lagstiftning för ändring av köns- tillhörigheten utan den isländska hälso- och sjukvårdslagen anses tillämplig. I denna anges i 1 § att alla medborgare är berättigade till den bästa hälso- och sjukvård till skydd för deras mentala, fysiska och sociala hälsa. Hälsodirektoratet beslutar huruvida en köns- korrigerande operation får äga rum eller inte. I praktiken remitteras alla ansökningar om ändring av könstillhörigheten till ett vetenskap- ligt råd (Rådet för könsoperationer) som består av två psykatriker, en plastikkirurg, en gynekolog och en kirug med urologisk specialist- kompetens. Processen är långdragen och innefattar intervjuer med psykatrikerna. Rådet meddelar, efter genomgång av handlingarna i ärendet, sin uppfattning i frågan om ändring av könstillhörigheten bör tillåtas eller ej. Direktoratet fattar det slutliga beslutet, men detta kan överklagas. Samtliga kostnader belastar det allmänna. Ett nytt födelsecertifikat utfärdas, med en anteckning om att könet har ändrats. Även om det inte finns någon särskild lagstift- ning på området har det ansetts att en person, efter det att köns- tillhörigheten har ändrats, har förvärvat samtliga rättigheter som tillkommer en person av det könet, bl.a. att ingå äktenskap och ha rätt att adoptera. I kan en personbeteckning ändras bara på det villkoret att sökanden har genomgått en könsoperation (kastrering). Ett intyg över den genomförda operationen utfärdas av överläkaren vid Riks- hospitalet. Sjukhuset sänder 10–12 anmälningar om köns- korrigerande ingrepp till befolkningsdatasystemet. På basis av anmälningen får personen i fråga en ny personbeteckning och ges möjlighet att ändra sitt namn. Operationer som har utförts utom- lands skall bekräftas av överläkaren. Det korrigerade könet betrak- tas i alla sammanhang som personens faktiska kön. 4.4Övriga länder utan särskild lagstiftning Någon heltäckande kartläggning av lagstiftning rörande könstill- hörighet i alla länder i världen har inte varit möjlig att göra, både av tidsskäl och av praktiska skäl. Den information om lagstiftning som vi har fått från olika länder kan sammanfattas enligt följande. Synen på transsexualitet är varierande i världen. I många länder accepteras transsexualitet och betraktas sådan som en psykiatrisk diagnos. I sådana länder kan en transsexuell person i regel få dels hjälp till en ny könstillhörighet inom vården, dels få en juridisk fastställelse av denna nya könstillhörighet. Kraven på den trans- sexuelle och konsekvenserna av könstillhörighetsändringen varierar något, men överlag synes den transsexuelle efter könstillhörighets- ändringen fullt ut accepteras i det nya könet. De allra flesta länder kräver att sökanden kan uppvisa någon form av medicinsk doku- mentation rörande både diagnos och behandling. Det föreligger i regel också krav på att sökanden skall vara ogift och inte ha någon kvarstående fortplantningsförmåga. De flesta länder i synes tillhöra denna kategori, så även länder i och samt . I vissa andra länder betraktas däremot transsexualitet som en hormoniell obalans. Detta gäller i regel länder som inte heller accep- terar homosexualitet och inte har lagstiftning kring registrering av partnerskap. I dessa länder kan en transsexuell ha betydligt svårare både att få behandling och sedermera, om han eller hon skulle lyckas att komma i behandling, att få den nya könstillhörigheten erkänd officiellt. Vissa länder i framför allt kan räknas in i denna kategori. Vår slutsats: Könstillhörighetslagen omfattar endast ett litet antal personer, men den är av mycket stor betydelse för dessa. Lagen bör anpassas till de förändringar som skett i samhället tillkomst och harmoniseras med gällande lagstiftning på andra områden, exempelvis familjerätten. Könstillhörighetslagen trädde i kraft och har med några få undantag varit oförändrad . Efter lagens tillkomst har det inom bl.a. familjerättens område gjorts betydande föränd- ringar av lagstiftningen och det kan även sägas att det i samhället i stort har skett en förändring av inställning och attityder till frågor som är relevanta för lagen. Exempelvis har homosexuella par getts rätt att registrera partnerskap, att adoptera barn och att få biolo- giska barn med hjälp av assisterad befruktning. De bestämmelser som könstillhörighetslagen innehåller speglar inte denna för- ändrade inställning utan kan, som vi kommer att utveckla nedan, i viss mån sägas särbehandla transsexuella personer. Det finns därför behov av att se över lagen för att harmonisera den med annan lag- stiftning och ta bort regler som framstår som otidsenliga. Transsexualism är en relativt ovanlig diagnos. Det är svårt att ange någon exakt siffra för hur många transsexuella som finns i , eftersom det rör sig om en grupp som ofta dröjer med att avslöja sin könsuppfattning för sin omgivning, än mindre tar någon kontakt med vården. Man vet att det () är närmare 60 personer som ansöker om ändrad könstillhö- righet hos Rättsliga rådet. Det sammanlagda antalet transsexuella som fått sin könstillhörighet ändrad sedan lagens tillkomst är ca 400 personer. Transsexualism är en övergående psykiatrisk diagnos. En person som fått sin könstillhörighet ändrad räknas inte längre som transsexuell. Könstillhörighetslagen innehåller även bestämmelser om könstill- hörighet för intersexuella barn. Man räknar med att det föds någon enstaka individ med oklar könstillhörighet i . Antalet är beroende av vilka diagnoser man inkluderar i gruppen. Även om man lägger samman de transsexuella med de intersexuella kan det konstateras att de personer som är direkt berörda är mycket få till antalet. En persons könsidentitet är något fundamentalt och grundläg- gande. Den styr mycket av hur personen fungerar och handlar men även hur han eller hon uppfattas och behandlas av andra. Frågan om vilken könstillhörighet en individ har eller inte har är ingen marginell fråga utan är för oss alla en fråga av stor betydelse. För den trans- sexuelle är det något som kan få mycket stor inverkan framför allt när det gäller personens livskvalitet. Vid ett sammanträffande med företrädare för , som företräder trans- sexuella i , har upplysts att uppskattningsvis av alla transsexuella som genomgår behandling för diagnosen transsexualism försöker eller lyckas med att ta sitt liv under behandlingen. Detta är en skrämmande hög siffra, som tydligt visar vilken betydelse frågan har för den enskilda personen. Det har i vårt arbete varit angeläget för oss att noggrant överväga på vilket sätt tillvaron kan underlättas för dessa personer och att lägga våra förslag utifrån denna ambition. 5.2Utvärdering av gällande lagstiftning Våra slutsatser: Det föreligger en rad olika önskemål om för- ändringar av nuvarande ordning från olika aktörer på området. Ett flertal av önskemålen avser dock medicinska spörsmål, som vi har ansett ligga utanför ramarna för vårt uppdrag. Enligt våra direktiv skall vi undersöka hur den nuvarande könstill- hörighetslagen tillämpas och har tillämpats. har vi uppvaktats av och själva sökt kontakt med flera av de personer och grupper som kan antas vara berörda av lagstiftningen. Vi har sålunda haft kontakt med , Riksför- bundet för sexuellt likaberättigande (RFSL), RFSL Ungdom samt Föreningen (Female To , vår anmärkning) . RFSL företräder en grupp som benämns transpersoner. I denna grupp ingår såväl transsexuella som intersexuella, men även transvestiter. , som vänder sig mot begreppet transpersoner och som inte vill sammankopplas med transvestiter, företräder endast transsexuella personer. Det har visat sig att RFSL:s och till de frågor som inryms i vårt uppdrag och till den rådande lagstiftningen går isär i vissa av- seenden och vi har därför valt att redovisa deras respektive inställ- ning under två separata rubriker. Vi har också haft kontakt med flera aktörer inom och med HBT-grupp. Vi kommer inledningsvis att redogöra för de synpunkter vi mot- tagit från diverse aktörer. I ett nästföljande avsnitt kommer vi att redovisa en analys av vilka behov olika grupper objektivt sett kan antas ha i ett könstillhörighetsärende. Generellt sett finns hos flera invänd- ningar mot utredningsgången och den medicinska vården. Exempelvis vänder man sig mot att transsexualitet och könsidentitetsstörningar klassificeras som en psykisk sjukdom och att vården av dem sköts av psykiatriker. De transsexuella själva anser att transsexualitet är en biologisk variation och att vården därför borde ligga på neuro- logisk bas. En annan invändning som riktas mot vården och utredningen är att utredningstiden är alltför lång och innehåller flera kränkande inslag, såsom att en transsexuell i flera landsting tvingas leva i ett Real Life Experience innan han eller hon får tillgång till hormon- behandling, vilket innebär att den transsexuella tvingas se ut som en transvestit, ofta blir sjukskriven och i vissa fall förlorar sitt arbete. En annan anmärkning mot vården är att det inte finns någon kon- troll av utredarna från sida och att många av dem anses inte ha erforderlig kompetens för TS-vård. Man anför vidare att det är stor skillnad på den vård som erbjuds transsexuella i olika landsting. För den transsexuelle är den viktigaste operationen s.k. FFS (facial feminization surgery, ansiktskirurgi i avsikt att skapa ett kvinnligare utseende) och sådan operation erbjuds inte i . I fråga om åldersgränsen anser att den bör sänkas betydligt i förhållande till vad som gäller och förespråkar i stället en åldersgräns på 15–. anser vidare att man måste skilja mellan utredningen och den medicinska behandlingen å ena sidan och den juridiska fastställelsen av könstillhörigheten å andra sidan. Prövningen av frågan om ändring av könstillhörigheten bör göras av domstol och inte av Rättsliga rådet. Något som nämns som ett stort problem är avsaknaden av en en- hetlig praxis när det gäller namnbyten samt svårigheter att få ut offi- ciella dokument, som betygskopior och intyg, med den nya köns- tillhörigheten samt med nytt namn och nytt personnummer. Kraven på att sökanden skall vara ogift och steriliserad är otids- enliga och bör tas bort från lagstiftningen. Detsamma gäller kravet på att sökanden skall vara svensk medborgare. RFSL och RFSL Ungdom RFSL:s inställning är att utredningsgången och Real Life-perioden fyller en funktion men att utredningen borde vara mer flexibel och individanpassad. Det kan ifrågasättas om den svenska utrednings- följer HBGIDA:s Standards of Care (se avsnitt 2.9). Där talas om en utredningstid . Det är inte säkert att utred- ningstiden måste vara så lång som den är . Det borde finnas större utrymme för att kunna börja med hormonbehandling eller ge bi- drag till epilering på ett tidigare stadium. Hur Real Life-perioden utfaller beror mycket på omgivningen och av denna anledning borde testet ske på patientens villkor. Det kan ibland ifrågasättas för vems skull utredningen görs: om det är för patientens skull eller för sjuk- vårdens, om något skulle gå fel. RFSL framhåller att det krävs en hög grad av kompetens hos dem som leder utredningarna. Det är önskvärt att de könskorrigerande operationerna även fortsättningsvis utförs på ett och samma ställe. Kravet på att den transsexuelle skall ha haft upplevelser av att vara i fel kropp sedan ungdomen bör tas bort. Det finns ingen forskning som visar att det är ett absolut krav för att lyckas.