sou · GVB347 · 2008-01-01 00:00:00 — Slut- ligen är det () som kungör dem som interna- standarder. I huvudsak rör IETF:s standarder protokoll och infrastruktur för IP-nät inklusive Internet. IETF är inte en formell organisation i juridisk mening men verksamheten har stor praktisk betydelse för ledning och utveck- ling av Internet. IETF är ett globalt forum som engagerar både pri- vatpersoner och företag och dess standardiseringsprocess är jämfö- relsevis öppen. Flera svenska nätverkstekniker som utmärkt sig i Internetgemenskapen har valts till förtroendeposter på olika nivåer. IETF har mycket goda relationer med ISO/IEC och ITU. Man har justerat definitionerna för standarders olika mognadsgrader för att dessa ska överensstämma med varandra. På så vis har man kun- SOU 2007:47 Allmänt om standardiseringsorganisationer och den svenska standardiseringsstrukturen nat enas om att ömsesidigt korsreferera varandras standarder. Man utbyter också löpande information sinsemellan och med andra organisationer med delvis överlappande verksamhet, t.ex. OASIS och W3C, om nya standardiseringsprojekt genom en frivillig noti- fieringsprocess för att öka effektiviteten och för att motverka fenomenet att företag går runt mellan olika standardutvecklande organisationer för att plantera sina standardiseringsprojekt. () diskuterades på FN:s World Summit on the () och bildades på villkoret att IGF inte skulle fatta formella beslut. Syftet med foru- met är att erbjuda en plats där intressenter kan mötas för policydis- kussioner om Internets kontroll och utveckling. På det första mötet diskuterades bland mycket annat principiella frågor kring standarder och reglering inom områdena säkerhet, interoperabilitet och tillgänglighet, frekvensfördelning samt tråd- lösa nätverk. Mötet ledde bl.a. till fem s.k. dynamic coalitions, varav flera har frågor om standarder på sin agenda. (W3C) utvecklar standarder för webben, där webben är en applikation på Internet, t.ex. URL, XML eller andra www-relaterade tekniker. Således rör det standarder i lagret ovanför IETF:s standarder. Konsortiets medlemmar utarbetar specifikationer i olika mog- nadsnivåer, tills de når mognadsgraden W3C recommendation. Sedan W3Cs tillkomst 1994 har man publicerat fler än 90 webb- standarder i form av sådana rekommendationer. Standarderna kan sedan uppdateras i omgångar tills en ny version (edition) utvecklas. W3C:s rekommendationer är fria att använda under en royalty- befriad licens. Medlemmar i är organisationer och företag. Individer har visst inflytande genom öppna e-postlistor, men utvecklingen av standarder sker i huvudsak slutet i arbetsgrupperna tills enighet nåtts och standarden publiceras. Allmänt om standardiseringsorganisationer och den svenska standardiseringsstrukturen SOU 2007:47 Organization for the Advancement of Structured Information Stan- dards (OASIS) är ett icke vinstdrivande konsortium som arbetar för att utveckla och sprida produktoberoende format som baseras på öppna standarder som t.ex. HTML, XML och SGML. Man kan alltså beskriva OASIS som verksamt i ett lager över W3C. Till- sammans med FN (UN/CEFACT) sponsrar OASIS e-handels- standarden ebXML. Organisationen antog Open Document For- mat som standard 2005 och utvecklade den tillsammans med ISO till en internationell standard 2006. Legal XML, UBL och UDDI är ytterligare några av de knappa 80 standarder organisationen arbetar med i olika tekniska kommittéer. Konsortiet har svenska Verva, SKL, FMV, SICS, och ett fåtal små svenska företag bland sina ca 600 medlemmar. Medlem- marna tar initiativ till nya tekniska kommittéer och standarder som på olika mognadsnivåer antas i konsensusförfarande. Medlemmar ska uppge immaterialrätter som de känner till och respektive kom- mitté beslutar om licensiering enligt versioner av RAND-licens och royaltyfri licens. 3.3.3Institute of Electrical and Electronics Engineers () är en med- lemsorganisation för individer och företag. Man producerar teknisk litteratur, arrangerar konferenser, utvecklar industristandarder m.m. (IEEE-SA) hävdar en katalog med 1 300 standarder som är antingen klara eller under utveckling. Dessa standarder har haft stort inflytande när det gäller lokala nät- verk och trådlösa lokala nätverk med Ethernet och IEEE 802.11- standarderna. IEEE hör hemma i , vilket innebär viss koppling till Ameri- can ().TPF15FPT Man eftersträvar emel- lertid ökad frihet genom att definiera IEEE som en transnationell standardiseringsorganisation som inte är bunden av och royalties. IEEE:s standarder kan, i likhet med ETSI:s, betraktas som regi- onala i den mening att lokal variation förekommer. 15TP PT Study on the specific policy needs for ICT standardisation. 1st interim report. DLA Piper, TU Delft, Uninova. SOU 2007:47 Allmänt om standardiseringsorganisationer och den svenska standardiseringsstrukturen IEEE:s standardiseringsprocess ombeds att redogöra för eventuella immaterialrätter de har. Färdiga patent licensieras i regel på RAND-villkor. ekonomiska kommission för (UN/ECE) omfattar projekt och arbetsgrupper inom bl.a. miljö, transporter, statistik och handel. Standarder sorterar under rubri- ken handel. Det är inte självklart att all standardisering under FN ska beskrivas som informell. Medan FN inte är en organisation avsedd att utveckla standarder, är UN/ECE ett undantag med bl.a. standarden UN/EDIFACT som är antagen som ISO-stan- dard. är genom UD/IH representerat i detta standardise- ringsarbete. CEFACT är också fortsatt betydelsefullt för genomförande och spridning av standarder och rekommendationer som på olika sätt motverkar handelshinder och effektiviserar internationell handel och interoperabilitet. En av UNECE:sTPF16FPT arbetsgrupper (Working Party on Regulatory Cooperation and Standardization Policies – WP.6) fokuserar på samverkan mellan de 56 medlemsländernas respektive regeringar. I detta forum utvecklar experter rekommendationer kopplade till policyfrågor, specifikationer, standarder, certifiering, ackreditering m.m. syftande till internationell harmonisering. är repre- senterat genom . Det finns 400 till 500 konsortier (varav ett par beskrivits ovan) som utvecklar IT-relaterade standarder under mer eller mindre slutna former.TPF17FPT Sådana konsortier är i regel sammanslutningar där syftet 17TP PT ETSI anger ca 500. anger 460 stycken. (/forawatch/) (/links/). Allmänt om standardiseringsorganisationer och den svenska standardiseringsstrukturen SOU 2007:47 är att utveckla standarder eller profiler av standarder samt att skapa eller stödja framväxten av en marknad för en produkt eller tjänst. (3GPP) är ett exempel på ett relativt öppet forum. 3GPP kan sägas stamma från ITU:s pro- jekt (IMT-2000). har emellertid utvecklingen inom 3GPP gått från att vara ett standardutvecklande konsortium till att bli ett s.k. profilerande konsortium där man i huvudsak ägnar sig åt att få olika standarder som utvecklats på annat håll att fungera tillsammans. Standarder som i huvudsak hanteras av ett enskilt företag eller en företagskoncern beskrivs bäst som företagsstandard och kallas ibland leverantörsstandard. Ett exempel kan vara Microsofts Windows-svit, eller SAP:s programvaror, vars formspråk och for- matmallar kan beskrivas som standarder. Ett annat exempel kan vara Apples format för musikfiler och andra proprietära lösningar som är eller aspirerar på att bli de facto-standarder genom att dominera sin marknad. 4Den formella strukturen för nationell samordning av IT- standardiseringen 4.1De svenska myndigheterna och organisationerna I är standardiseringsfrågorna organiserade till- sammans med utrikeshandel och investeringsfrämjande frågor inom . Enligt instruktion hör allmänna frågor om teknisk provning, kontroll och standardi- sering samt genomförandet av EG:s inre marknad (i den mån sådana ärenden inte hör till något annat departement) till UD. Detta innebär att UD genom och inre marknaden (UD/) ansvarar för regeringens handläggning av standardiseringen i . Enheten har även ansvar för Kommers- kollegium, Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC), Invest in (), Exportkreditnämn- den (EKN), Svensk exportkredit AB samt myndighetsansvaret för Exportrådet.TPF1FPT Ansvarigt statsråd är handelsministern. UD/ansvarar bl.a. för allmänna frågor om informations- procedurer (bl.a. 98/34/EG), teknisk provning och kontroll samt standardisering och genomförande av EG:s inre marknad.TPF2FPT I detta ingår ansvar för tjänstedirektivet, för den nya metoden och för ömsesidigt erkännande på det icke harmoniserade området. UD/FIM:s övergripande ansvar och samordningsansvar inom innebär att alla frågor som berör den inre mark- naden ska beredas med enheten och att enheten ansvarar över- gripande för de olika problem företag och enskilda möter på den 1TP PT Förordning om ändring i förordningen (1996:1515) med instruktion för . (SFS 2005:583) kap 3 2TP PT föreskrifter med arbetsordning för ; UF 2006:1 Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen inre marknaden, bl.a. i form av handelshinder. Det har varit svårt för UD att få underlag från berörda sektorer och experter i den offentliga sektorn när ärenden kommit från EU, trots ansträng- ningar att skapa nätverk på departementen. Motsvarande svårighe- ter har funnits för i relation till myndigheter. Ett skäl kan vara att det vare sig på departement eller myndigheter finns en fast krets av handläggare och experter på frågor som rör IT-standardisering. Ett viktigt instrument för att förhindra handelshinder och för att alla ska konkurrera på lika villkor är harmonisering. Konkur- renskraftsrådet inom EU är den konstellation som har det samlade ansvaret för att den inre marknaden fungerar och för att de sam- hälleliga institutioner som är förutsättningar för fungerande mark- nader inte medför några hinder i form av t.ex. tekniska föreskrifter och standarder eller föreskrifter på tjänsteområdet som är utfor- made så att de försvårar ett fritt varu- och tjänsteutbyte mellan län- derna. UD/FIM:s s.k. inre marknadsgrupp representerar i råds- arbetsgrupper, expertkommittéer och andra kommittéer inom EU. Bland dessa kan nämnas den permanenta kommittén för tekniska standarder och föreskrifter (98/34-kommitten), Internal market advisory committee (IMAC), for Standardi- sation and Conformity Assessment Policy (SOGS), 133-MRATPF3FPT och rådsarbetsgruppen om standardisering och om nya metoden.TPF4FPT Ett område som berör standardiseringsområdet är handels- politiska frågor kopplade till bl.a. världshandelsorganisationen (WTO). För dessa frågor ansvarar handelspolitik (UD/IH), och där finns den svenska representa- tionen i UN/CEFACT. Enligt instruktion (SFS 1998:279, senast änd- rad 2006, 1 §) är myndigheten central förvaltningsmyndighet för utrikeshandel och handelspolitik. Verksamheten bedrivs inom ramen för medlemskap i unionen, särskilt del- tagandet i den inre marknaden, tullunionen och den gemensamma 3TP PT Rådsarbetsgruppen 133-MRA, som administrerar avtal om ömsesidigt erkännande av produktgodkännanden mellan EU och tredje land. 4TP PT föreskrifter med arbetsordning för ; UF 2006:1. Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen Utgångspunkten är intresse av en effek- tiv inre marknad, ett öppet och starkt multilateralt handelssystem och av fortsatta handelspolitiska liberaliseringar. I kollegiets regleringsbrev framgår bl.a. att ett mål ska vara att man ska bidra till en effektiv inre marknad, inbegripet en effektivisering av de horisontella instrumenten på den inre mark- naden samt handelspolitiska aspekter på nya metoden-direktiven och standardisering. Vidare har som mål att minska eller elimi- nera handelshinder och andra problem inom bl.a. EU/EES, inklu- sive , och i relevanta fall WTO, genom att granska och påverka utformningen av såväl utländska som svenska förslag till tekniska föreskrifter, och när det gäller utländska förslag aktivt förmedla information om anmälningsprocedurerna för tekniska regler. Kollegiet ska också bidra till att öka svenska myndigheters och allmänhetens kunskaper om den inre marknaden samt de rät- tigheter – och för myndigheter, de skyldigheter – som följer av EU-medlemskapet. Av instruktionen framgår att kollegiet ska vara en samordnings- central för behandling av frågor som uppstår i samband med genomförandet av den inre marknaden och som har kommit in från andra medlemsstater i EU eller från Europeiska gemenskapernas kommission, och man ska också vara en kontaktpunkt dit företag och enskilda kan vända sig med problem på den inre marknaden (3 §). En av uppgifter i detta avseende är att representera i nätverket har funnits och drivs av medlemsstaterna och Europeiska kommis- sionen. Varje medlemsland (samt , och ) har ett SOLVIT-center; i svarar för detta. Nätverket ska hjälpa enskilda och företag med problem som gäller tillämpningen av EU-lagstiftningen för den inre marknaden och som uppstått mellan exempelvis ett företag och en nationell myndighet. Det kan t.ex. röra etablering som egenföretagare, marknadstillträde för varor eller erkännande av yrkeskvalifikationer och examensbevis.TPF6FPT Vidare ska enligt sin instruktion bl.a. vara kontakt- och informationspunkt för WTO:s tjänstehandelsavtal 5TP PT Regleringsbrev för avseende . 6TP PT och . Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen (GATS) samt för WTO:s avtal om tekniska handelshinder (TBT) (3 a §, punkt 2 och 5). Kollegiet har utvecklat aktiviteterna vad gäller tek- niska regler. Bland annat har samarbetet med näringsliv och myn- digheter utvecklats genom att man inrättat Kontaktgruppen för tekniska regler och handelshinder (KTH). Gruppen är informell och består av representanter för UD, standardiseringsorganisatio- nerna, några större myndigheter, och industri samt några större svenska företag. Dessutom har ett särskilt nätverk med representanter för myn- digheter, näringsliv och kollegiet bildats för att effektivisera granskningen av utländska anmälningar i procedurerna enligt WTO/och 98/34-direktivet. Det senare nätverket är dock inte detsamma som den mer horisontella beredningsgrupp inom kollegiet i form av ett antal kontaktpersoner på olika myn- digheter. ska anmäla de regler som avses i förord- ningen (1994:2029) om tekniska regler samt ta emot och bereda anmälningar och andra meddelanden enligt nämnda avtal och direktiv, i enlighet med WTO:s samt Europaparlamen- tets och rådets direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster, ändrat genom och rådets direktiv /48/EG. Av förordningens 4 § framgår att en myndighet som avser att ändra, upphäva eller utarbeta en ny en teknisk regel ska undersöka om det finns en internationell eller europeisk standard på området samt utreda möjligheten att anpassa regeln till den. Detta gäller också förslag till sådana standarder. Myndigheten bör i ett sådant fall utforma regeln så att den är förenlig med standarden. Vidare framgår att myndigheten ska samråda med Kommers- kollegium om utformningen av en teknisk regel, när det kan finnas risk för att regeln får handelshindrande verkningar samt att myn- digheten ska underrätta om det för- slag den har utarbetat, om man avser att fatta beslut om en teknisk regel (5–6 §). ska sedan anmäla den föreslagna regeln till övriga berörda parter genom meddelanden till samt (10 §). har i en föreskrift (KFS 1999:1) om tek- niska regler stadgat att samråd med kollegiet ska ske om en till- Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen tänkt regel avviker från bindande gemenskapsrättsakter m.m. samt om den föreslagna regeln helt motsvarar en internationell eller europeisk standard eller delvis utgör en anpassning. Skyldigheten omfattar inte bara varor utan även informationssamhällets tjänster (se nedan). Kollegiet deltar för UD:s räkning och tillsammans med UD i den kommitté som upprättats enligt direktiv /34/EG. Inför möten i denna kommitté remitterar Kollegiet förslagen till mandat för utarbetandet av europeiska standarder till myndigheter, stan- dardiseringsorgan och berörd bransch. Inkomna synpunkter sam- ordnas sedan och fastställs av regeringen. Hos finns också en kontaktgrupp för ex- portörer i utvecklingsländer – Open Trade (OTGS), OTGS är ett s.k. one stop information centre om t.ex. vilka införsel- krav, standarder, procedurer och avgifter som gäller vid export till . utredningsverksamhet omfattar frågor inom , FN:s ekonomiska kommission för (ECE), för handel och utveckling () och andra internationella organisationer inom kollegiets verksamhetsområde. Kollegiet arbetar t.ex. under ECE med regulativa samarbetsfrågor och standardiseringspolitiska frågor som bygger på lagstiftnings- tekniken enligt nya metoden (se nedan) i EU. Kollegiet administrerar också SWEPRO-kansliet som samord- nar och deltar i arbetet med att förenkla, harmonisera och ta bort onödiga procedurer och informationsflöden i den internationella handeln. Det internationella arbetet sker här i (UN/CEFACT) som utvecklar verktyg och rekommendationer om bl.a. internationella handelsprocedurer, bank- och finansfrågor, transportfrågor, elek- tronisk handel och tullfrågor. 4.2Beredning av standardiseringsfrågor med anledning av EU:s direktiv /34 4.2.1Nya metoden – the new approach En ny teknik – den nya metoden – för reglering etablerades 1985, som tidigare nämnts. Den innebär att harmoniserad lagstiftning ska inskränka sig till att endast ställa de väsentligaste kraven för att produkter ska kunna cirkulera fritt. Lagstiftaren ska ange vilka Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen grundläggande krav produkten ska uppfylla men inte föreskriva de tekniska detaljerna. De grundläggande kraven ska fastställas så långt att ett enhetligt genomförande inom EU blir möjligt. Nya metoden-direktiv innehåller ingen detaljerad teknisk beskrivning, utan i stället finns allmänt hållna säkerhetskrav. Det betyder att tillverkare måste översätta dessa krav till tekniska lös- ningar. Ett sätt att göra det på är att använda den europeiska stan- dard som gemenskapen hänvisat till, s.k. harmoniserad standard. Användningen av standarder är frivillig och en tillverkare kan använda sin egen lösning, men då är man skyldig att bevisa att den följer de väsentliga kraven i direktivet. En produkt som uppfyller harmoniserad standard ska förutsättas uppfylla kraven. Bevisbör- dan är då omvänd och det ankommer i stället på den myndighet som övervakar marknaden att bevisa att produkten inte är anpassad efter lagen.TPF7FPT Den nya metoden innebar en förändring för standardiseringssy- stemen i . Enligt den historiebeskrivning som DG Enter- prise gett i Vademecum on European StandardisationTPF8FPT innebar denna förändring att det kom att godkännas ett (och endast ett) standardiseringssystem nästan i alla länder. På europeisk nivå skedde godkännandet genom 98/34-direktivet.TPF9FPT Kommissionen började lämna officiella uppdrag (mandat) om gemensam europeisk standard, vilket i sin tur medförde att tekniska kommittéer inom ett stort antal sektorer växte fram. Den nya metoden har inneburit att antalet obligatoriska regler har minskat och att detaljregelverket, dvs. standarderna, har kunnat uppdateras med den tekniska utvecklingen. Metoden anses också ha gett industrin flexibilitet i valet av teknisk lösning. Kärnpunkten i och rådets direktiv /34/EG är informationsförfaranden vad gäller tekniska standarder och före- Direktivet anger att en standard är en teknisk specifi- skrifter,TPF FPTP 7TP PT Vademecum on European Standardisation,, Part I General , 2003, sid 5 f 4_history.pdf. 8TP PT Vademecum on European Standardisation, Part I General , 2003, sid. 8. 9TP PT 80/723/EEG av om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlems- staterna och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet. 10TP PT och rådets direktiv /34/EG av om ett informa- tionsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter. Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen kation som har fastställts av ett erkänt standardiseringsorgan för upprepad eller fortlöpande tillämpning, som inte är tvingande och som tillhör typen internationell, europeisk eller nationell standard och som därtill är allmänt tillgänglig. Direktivets syfte är att om ett medlemsland avser att utveckla tekniska föreskrifter eller standarder ska detta förmedlas till övriga medlemsländer för att undvika onödiga hinder mot handel på den inre marknaden. Ett sådant system har visat sig mer effektivt än ett system där handelshinder ska ändras efter att beslut redan fattats. På global nivå finns ett motsvarande förfarande inom ramen för WTO-samarbetet. Direktivet omfattar alla industriellt framställda produkter och alla jordbruksprodukter, inklusive fiskprodukter, som kan värderas i pengar och som därmed kan vara föremål för kommersiella trans- aktioner (artikel 1). Genom 98/48/EGTPF12FPT har systemet vidgats till att även omfatta informationssamhällets tjänster,TPF13FPT dvs. tjänster som tillhandahålls på distans, på elektronisk väg och på individuell begäran av en tjänstemottagare.TPF14FPT Direktivet omfattar därmed inte radio- och TV-sändningar. Direktivet tillämpas inte heller på föreskrifter om frågor som omfattas av gemenskapsbestämmelser för teletjänster enligt defini- tionen i direktiv /387/EEGTPF15FPT eftersom det området är helt har- moniserat och undantaget enligt artikel 10. Direktivet är delat i två distinkt olika delar när det gäller infor- mationsförfaranden: Den ena delen handlar om informationsförfaranden för standar- der. 11TP PT Eftersom direktivet är avsett att skapa en transparent process kallas det ibland för transparens-direktivet. Det finns dock andra direktiv, på helt andra områden, som också kallas transparensdirektivet varför det inte benämns på detta sätt här. 12TP PT och rådets direktiv /48/EG av om ändring av direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och före- skrifter. 13TP PT Ytterligare utvidgning på tjänsteområdet har aviserats. 14TP PT Ett kriterium för en tjänst är att den vanligtvis tillhandahålls mot ersättning, dvs. betal- ning, enligt rättspraxis. Följande tjänster räknas upp: allmänna informa- tionstjänster (dagstidningar, databaser, etc.), fjärrövervakning, interaktiv teleshopping, elek- tronisk post, direktbokning av flygbiljetter och direkttillgång till specialisttjänster (tillträde till databaser, diagnoser etc.) Verksamhet som staten utövar utan betalning inom ramen för sina åtaganden omfattas inte eftersom det inte tillhandahålls mot ersättning. Som exempel på områden som inte omfattas nämns samhälls-, kultur, utbildnings- och rättsskipnings- områdena. 15TP PT Rådets direktiv /387/EEG av om upprättandet av den inre marknaden för teletjänster genom att tillhandahålla öppna nät. Den formella strukturen för nationell samordning av IT-standardiseringen Den andra delen medför ett ömsesidigt system för information och övervakning av förslag till nationella tekniska föreskrifter. Dessutom finns ett kommittéförfarande enligt vilket medlemssta- terna uttalar sig om bl.a. ett förslag till standardiseringsmandat. I bilaga till direktivet har , CENELEC och ETSI listats som de erkända europeiska standardiseringsorganen, och samord- nar notifieringar om nya standardiseringsprojekt. Varje land har kontaktpunkter för de delar i 98/34-direktivet som gäller standar- der respektive tekniska föreskrifter. Kontaktpunkter för den del som gäller standarder är respektive lands nationella standardise- ringsorgan dvs. SIS, SEK och ITS för del. Dessa har, efter anmälan från , tagits upp som de erkända natio- nella standardiseringsorganen i och listas i bilaga till direk- tivet. De nationella standardiseringsorganen ska tillhandahålla infor- mation om nya nationella initiativ som ska leda till standarder.