sou · GVB3108 · 2008-01-01 00:00:00 — I de offentliga arkiven och på museer bevaras vårt kulturella arv. Den centrala makten över arkivväsendet – och ledning – finns företrädesvis hos män, medan de regionala arkiven leds av ungefär lika många kvinnor som män. Figur 8.3 De svenska statliga arkivens styrelse och ledning. Antal kvinnor och män Källa: och direktuppgifter från enskilda arkiv. Antal kvinnor/män: 6/13, lands- och stadsarkiven 5/4. För uppgifter om enskilda positioner och arkiv, se tabell B8.10 i tabellbilagan. 8.5.2Statliga museer och länsmuseer Vid statliga museer finns totalt sett en dominans av kvinnliga chefer på olika nivåer (, vilket dock är inom ramen för vad som officiellt ses som jämställt.) Då är styrelseledamöter, enhetschefer och stabschefer inräknade. Det finns sex kvinnliga ordförande och fyra manliga. De exekutiva toppositionerna (museichef, vd) besätts dock av sammanlagt 14 kvinnliga och 16 manliga museichefer/över- intendenter, som visas i figuren. På länsmuseeerna finns det dubbelt så många manliga som kvinnliga länsmuseichefer. Kvinnorna har med andra ord en tredje- del av toppositionerna. En av de åtta kvinnorna och sju av de 16 männen står som landsantikvarier. Figur 8.4 Toppchefer för statliga museer och länsmuseer. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor för respektive museum. Antal kvinnor/män: statliga museer 14/16, länsmuseer 8/16. Uppgift saknas för tre länsmuseer. För specificerade uppgifter om positioner och enskilda museer, se tabell B 8.3 och B 8.4 i tabellbilagan. Om styrelseledamöter och övriga chefer tas med, blir fördelningen för statliga museer kvinnor och män eller 114 kvinnor och 87 män. Motsvarande uppgift har inte kunnat påträffas på hemsidor eller i Statskalendern för länsmuseerna. För några konstmuseer och mindre konsthallar som inte inkluderas i ovanstående statliga och länsmuseer visas könsfördelningen bland cheferna i figur 8.9. Sammanlagt är det en manlig dominans, men den faller inom ramen för vad som officiellt brukar accepteras som en jämn fördelning. Figur 8.5 Övriga konstmuseer och konsthallar. Procent kvinnor och män. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 10/15, varav sex kvinnor och 8 män är konstnärliga ledare. För specificerade uppgifter om enskilda konsthallar och museer, se tabell B 8.14 i tabellbilagan. I direktiven nämns särskilt de statliga teatrarna. Vi har dock valt att även ta med andra teatrar för att möjliggöra en jämförelse mellan teatrar med olika huvudmän och mellan olika nivåer. Styrelserna för statliga, länsteatrar och stadsteatrar är som regel köns- balanserade. I figuren 8.5 jämförs tillgängliga uppgifter om chefer för olika kulturinstitutioner. Vid teatrar och musikteatrar finns ibland både en konstnärlig och en ekonomisk/administrativ ledning. När det gäller de konstnärliga ledarna varierar sammansättningen mycket. Det är svårt att finna jämförbara uppgifter för olika institutioner på detta område. Ofta anges inte styrelserna på hemsidorna. saknas där i stället uppgift om konstnärlig ledning. De mest systematiska uppgifterna finns i Statskalendern, men den omfattar naturligtvis inte till exempel privatteatrarna. Figur 8.6 Chefer för olika kulturinstitutioner. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: nationell teater 16/12, opera 21/37, länsmusik 7/16, sym- foniker 2/7, regionteater 2/19. Se tabellerna B 8.16–B 8. 21 i tabellbilagan. En undersökning av några privata teatrar i visar att de leds av sammanlagt fyra kvinnor och tre män. En sammanställning av de uppgifter som finns tillgängliga om konstnärlig ledning vid nationella teatrar, privata teatrar och ger vid handen att det finns tio kvinnor och åtta män på sådana positioner (vid de teatrar som vi här funnit uppgifter för). Som ordförande eller vd (teaterchef) vid samma teatrar finns sammanlagt sex kvinnor och nio män. Vid landets länsteatrar finns bara två kvinnliga teaterchefer av 21 totalt. Teaterchef är alltså i landsorten ett i princip manligt yrke. Figur 8.7 Teaterchefer för länsteatrar. Procent kvinnor och män Antal kvinnor/män: 2/19. För uppgifter om enskilda teatrar, se tabell B8.4 i tabellbilagan. Om vi undersöker några stadsteatrar med avseende på deras styrelser (där ledamöterna är politiskt utsedda), finner vi dock fler kvinnor – totalt kvinnor och män. Av ordförande och vd för dessa teatrar är en kvinna och sex män (se tabell B 8.20). Inom filmen är könsfördelningen bland chefer och prisjuryer relativt jämn – med undantag av organisationen , som leds av två kvinnor och nio män. Figur 8.8 Chefer vid filminstitutioner. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 2/9, 12/14, 7/5, Guldbaggepriset 2006 19/14. För ytterligare uppgifter se tabell B 8.15 i tabell- bilagan. 8.5.5Kvinnor är bibliotekschefer – män leder museer, orkestrar och teatrar På länsnivå finns det sammanlagt en dryg tredjedel kvinnor bland cheferna för länens kulturverksamhet. Men en jämförelse visar att det finns stora skillnader mellan olika konstarter. Teatercheferna är till överväldigande delen män, och även bland musikchefer och museichefer dominerar männen kraftigt. Bland länsbibliotekarierna dominerar däremot kvinnorna. Figur 8.9 Länschefer på olika kulturområden. Procent kvinnor och män 8.5.6Fler män än kvinnor leder konstnärliga utbildningar I styrelserna för några konstnärliga högskolor vi undersökt utses ledamöter av regering och de olika berörda grupperna vid skolorna. Här finns en relativt jämn könsfördelning i styrelser och bland chefer, även om männen är i majoritet vid Dramatiska instititutet och och kvinnorna något lite vid . Fördelningen faller inom ramen 40–. Ett undantag är dock , som har nästan dubbelt så många män som kvinnor i ledningen. Figur 8.10 Styrelser och chefer för vissa konstnärliga utbildningar. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: i 8/15, 11/10, 4/5, 8/10. För specificerade uppgifter om positioner, se tabell 8. 25 i tabellbilagan. Kulturområdet påverkas både av politik, kommersiella krafter och sin egen ambition att avgöra vad som är god konst, litteratur, musik och teater efter fältets egna kriterier. Det finns en spänning mellan dessa strävanden. De påverkar rekryteringen av chefer och styrelser på olika sätt. Vår kartläggning tycks bekräfta vad tidigare forskning visat, nämligen att ett politiskt inflytande gynnar rekryteringen av kvinnor. Samhällets övergripande jämställdhetsideal får här genom- slag. Vi har sett att kulturpolitikens organisationer leds av ungefär lika många kvinnor som män. Å andra sidan är akademierna fortfarande kraftigt mans- dominerade. Där bestäms den symboliska hierarkin på området. Att bli invald är en heder och ett erkännande av framgång på fältet. I prisjuryer – som ju också bestämmer och belönar vad som är god konst eller litteratur – som ofta byter ledamöter inför varje ny prisutdelning, finns dock som på andra områden ungefär lika många kvinnor som män. När det sedan gäller ledningen för kulturfältets olika konst- grenar ser vi samma tendens, nämligen att styrelserna har en någorlunda jämn könsfördelning, medan de exekutiva cheferna oftare är män än kvinnor. Detta gäller dock betydligt mer på länsnivå än på nationell nivå. Så är toppositionerna vid statliga museer jämnt fördelade mellan kvinnor och män. Om vi räknar med styrelserna för de statliga museerna, blir det till och med en dominans av kvinnor (). Av länsmuseernas chefer är däremot två tredjedelar män. Av de konstmuseer (som inte redan medtagits bland de statliga eller länsmuseer) och några konsthallar leds av kvinnor, av män. När det gäller teater finner vi återigen samma tendens, nämligen att nationella teatrar har fler kvinnliga chefer än de regionala, sam- tidigt som det finns fler kvinnor i styrelserna än som teater- chefer/vd. Inom opera och musikteater är två tredjedelar av cheferna män och i symfoniorkestrarnas och länsteatrarnas ledning finns mycket få kvinnor. Om vi särskiljer de konstnärliga ledarna vid teater och opera finns något fler kvinnor än män, medan männen är fler i den administrativa ledningen. Några privata teatrar vi undersökt visade sig ha lika många kvinnliga som manliga konstnärliga ledare, men fler kvinnliga än manliga vd. På länsnivå dominerar männen både som museichefer, teater- chefer och musikchefer, medan kvinnorna är fler som biblioteks- chefer. Inom olika filmorganisationer finns ungefär lika många kvinnor som män – utom i organisationen där männen domi- nerar. Cheferna för de konstnärliga högskolor som undersökts utgörs av något fler män än kvinnor – med undantag av den mans- dominerade ledningen för och en liten övervikt kvinnliga chefer vid . När det gäller landets offentliga arkiv slutligen så domineras och ledning av män medan lands- och stads- arkivarierna har en jämn könsfördelning. Sammanfattningsvis tycks det vara så att politisk påverkan och nationell nivå leder till rekrytering av både kvinnor och män, särskilt till styrelser, medan mansdominansen är stark på regional och lokal nivå, särskilt när det gäller exekutiva chefer. Ett undantag tycks vara arkivcheferna, som är jämnt fördelade på regional/lokal nivå. Det finns också skillnader mellan olika konstarter, där ledningen för musikliv och opera är den mest mansdominerade. Vi har här i enlighet med direktiven koncentrerat oss på den institutionella makten, dvs. de makthavare som i kraft av sina positioner kan dela ut ekonomiskt och symboliskt kapital eller annorlunda uttryckt: försörjningsmöjligheter och materiella belöningar lika väl som anseende och ära. Vi har alltså undersökt fältens nyckelpersoner eller gatekeepers; de som bestämmer vem och vad som ska belönas. Vi har också kartlagt dem som leder viktiga institutioner på olika kulturområden. De kan bestämma vilken konst, musik, film eller teater som ska bedrivas och av vem. Vi har däremot inte undersökt de konstnärligt utövande som sådana annat än i just de fall där de ingår i gruppen gatekeepers, dvs. har institutionell makt i form av positioner som prisutdelare eller dylikt. Vi har inte undersökt dem som belönas (med undantag av nobelpristagarna – se kapitel 9). En annan undersökning får ta reda på vad som utmärker dem som befinns värdiga att lyftas upp. Det finns redan vissa undersökningar som kartlagt kvinnor och män som mottagare av priser och andra hedersbetygelser. En sådan kartläggning av dem som mottagit de litterära priser som finns i landet, gjordes av kulturredaktion . Den visade att män får de flesta priserna trots att det finns lika många kvinnliga som manliga författare.TPF9FPT Här finns alltså utrymme för ytterligare forskning. 9 Vetenskap och högre utbildning 9.1Vetenskapen har en manlig tradition Det vetenskapliga fältets legitimitet har i likhet med kulturens historiskt sett vilat på dess autonomi. Att vetenskapligheten bedöms av dem som arbetar med vetenskap och inte av finansiärer – statliga eller privata – eller andra intressenter har varit avgörande för vetenskapens anseende. Men påverkas fältet naturligt- vis både av politisk styrning och av marknadskrafterna. Det gäller att finna en balans mellan dessa inflytanden som man hävdar sin autonomi. forskning har visat att vetenskapen är ett av de områden där det har varit svårast för kvinnor att komma fram.TPF1FPT Länge var vetenskapligt anseende knutet till manligt kön. utnämndes den första kvinnliga ordinarie professorn i , , i medicin. Redan tidigare – 1884 – hade dock en kvinnlig professor utsetts vid dåvarande privata hög- skola, nämligen den ryskfödda matematikern , som därmed blev den första kvinnliga matematikprofessorn i världen. Hennes utnämning kritiserades på grund av hennes kön av bl.a. men försvarades av tillskyndarna med professor i spetsen, som påpekade att högskolan var privat och inte lydde under statliga regler. Det kan vara intressant att notera när logiken tycks vara den omvända. Kovalevskaja föreslogs också 1885 som första kvinna till inval i , något som dock flera ledamöter motsatte sig med hänvisning till att stadgarna stipulerade att en ledamot skulle vara man. Först – 1945 – blev invald i som den första kvinnan, först som utländsk ledamot och som svensk ledamot. 1TP PT T.ex. 2004, 2006, 2006. Vetenskap och högre utbildning Ännu dominerar männen de viktiga prisutdelande församlingar, där man beslutar om vetenskapens värdehierarki. Kvinnor finns främst på positioner, som har en representativ ambition eller där det över huvud taget finns en strävan till mångfald och där rekryterings/utnämningsprocessen är någorlunda genomskinlig. Det gäller till exempel rektorer och ordförande vid universitet och högskolor, men också uppdrag i icke privata forskningsfinansierande församlingar. Därmed är några av de största finansierande institutionerna tämligen könsbalanserade, medan de privata stiftelserna och de prisutdelande församlingarna är kraftigt mansdominerande. 9.2Akademierna samlar och hedrar män De mest prestigefyllda vetenskapliga prisen torde vara nobelprisen. Att ingå i de församlingar som utser nobelpristagarna innebär därför ett erkännande som yppersta auktoritet inom respektive område. Nobelkommittéerna bestämmer genom sina årliga beslut den slutgiltiga värdehierarkin på respektive vetenskapsområde. Vilken vetenskaplig (eller litterär) insats är den mest betydelsefulla, som ska lyftas fram som förebildlig och belönas med detta stora pris? Nobelprisen gäller främst naturvetenskaplig och medicinsk forskning, där mansdominansen varit mycket stark. Detta nämns ibland som en förklaring till att det finns så få kvinnor på de mest prestigefyllda positionerna. Rekryteringsbasen har utvidgats betydligt , vilket dock inte slagit igenom på de högre nivåerna . Men även den humanistiskt präglade , som beslutar om , är en kraftigt mansdominerad församling (se även kapitel 8). Tre fjärdedelar av de aderton ledamöterna är ännu män. har heller aldrig haft en kvinna som ständig sekreterare. är humaniora och språk de akademiska områden, som traditionellt förknippas med en kvinnlig schablon. Här kan alltså inte längre könsuppdelningen på det vetenskapliga området förklara snedför- delningen. Det torde snarare vara den höga prestigenivån, den avgörande makten över den symboliska värdehierarkin och kanske den kollegiala rekryteringsprocessen man bör undersöka närmare för att förstå den sega strukturen i just denna församling. Vetenskap och högre utbildning Figur 9.1 Nobelkommittéernas ledamöter. Antal kvinnor och män Anm. Uppgifterna gäller 2007 utom för ekonomipriskommittén, där de avser val av Källa: Hemsidor. Se tabellerna B 9. 1 och B 9.2. Den kvinnliga representationen är i de flesta nobelkommittéerna ytterst marginell, ibland obefintlig. Fredspriset utdelas dock av lika många kvinnor som män – närmare bestämt av en kommitté som utses av det norska , vilket än en gång tycks bekräfta tendensen att det är den politiska logiken som främjar kvinnors tillgång till makt. I detta sammanhang kan nämnas att kvinnorna som bekant heller inte är så många bland mottagarna av nobelprisen, trots att det i princip gäller hela världens vetenskapsmän och författare. Av de utdelade prisen har kvinnor mottagit 32 av totalt 772 utdelade pris, dvs. (Vi har då räknat bort de 20 organisationer som fått fredspriset.) De fem nobelprisen har utdelats . Det sjätte priset – i ekonomi till Nobels minne – har utdelats . Vetenskap och högre utbildning Figur 9.2 Nobelpristagare –2006. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: fysik 2/179, kemi 3/146, fysiologi/medicin 7/179, litteratur 9/96, fred 11/82, ekonomi () 0/58. Se tabell B 9.3 i tabellbilagan. Det är litteraturpriset och fredspriset som flest gånger gått till en kvinna. av litteraturpristagarna har varit kvinnor och av fredspristagarna – en dramatiskt låg andel. I övrigt är det bara enstaka kvinnor som belönats sedan prisen instiftades. Även bland de övriga vetenskapliga akademiernas ledamöter lyser kvinnorna med sin frånvaro. Figur 9.3 Akademiernas vetenskapliga ledamöter. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: KIs () nobelförsamling 4/46, Veten- skapsakademien 46/469, 24/105, IVA () 15/52 ledamöter. Se vidare tabell B 9.1 i tabellbilagan. Vetenskap och högre utbildning Den största andelen kvinnor bland akademierna finns bland IVAs ledamöter, där den uppgår till lite drygt en femtedel. Bland ledamöter har hälften av kvinnorna och en tredjedel av männen invalts , det år då varvade listor slog igenom både inom politiken och på andra håll i samhället och jämställdhetsdiskussionen var livlig. I de två mindre samfunden och Skytte- anska samfundet finns totalt sett kvinnor. Men om vi ser närmare på vilka positioner de har, visar det sig att det främst är suppleanterna i som är kvinnor. Preses är en man och vice preses en kvinna. Inte heller i finns några manliga suppleanter. Det tycks vara en position som är reserverad för kvinnor, medan männen är ordinarie styrelseledamöter (se tabell B 9.2 i tabellbilagan). 9.3Det politiska fältets styrmedel Forskningsberedningen är ett rådgivande organ till regeringen i forskningsfrågor och består av företrädare från olika delar av forskarvärlden och näringslivet (2007). Den leds av utbildnings- och forskningsministern. Åtta av ledamöterna är professorer, varav fyra är kvinnor. bestod forskningsberedningen av nio ledamöter (exklusive ordföranden/ministern). Av dessa var tre kvinnor och sex män. Totalt var kvinnor 2001, och det är utökat till . Figur 9.4 Forskningsberedningen. Procent kvinnor och män Källa: hemsidor. Antal kvinnor/män: 6/7. Se tabell B 9.4 i tabellbilagan. Vetenskap och högre utbildning är den myndighet som har överinseende över den högre utbildningen. Universitetskanslern är en man och ord- föranden är en kvinna (ur näringslivet). Av de fem kvinnliga ledamöterna representerar en studenterna, en kommer från LO och en från stiftelsen . Av övriga ledamöter är fyra högskole- rektorer och en professor. Kvinnorna är i högre utsträckning än männen hämtade från organisationer utanför vetenskapsfältet. Figur 9.5 och ledning. Procent kvinnor och män Antal kvinnor/män: 6/6. För specificerade positioner, se tabell B 9.5 i tabellbilagan. 9.4Högskolorna styrs oftare av kvinnor än universiteten Styrelser och ledning för de universitet och högskolor som har statlig huvudman kartläggs nedan. Det visar sig att universiteten generellt oftare styrs av män än högskolorna. Den mest mansdominerade positionen är styrelseordförandeposten. Därnäst kommer rektorspositionen, som till en dryg tredjedel innehas av kvinnor. Ledamöterna i universitetens styrelser är lika ofta kvinnor som män. Vetenskap och högre utbildning Figur 9.6 Universitetens styrelser och ledning. Procent kvinnor och män. Antal kvinnor/män: rektor 7/11, ordförande 5/13, ledamot 123/126. Se tabell B 9.6 i tabellbilagan. Vid högskolorna är ordförandeposterna jämnt fördelade mellan kvinnor och män. Bland ledamöterna är något fler kvinnor än män. Den mest mansdominerade posten är den som rektor, men även bland dem finns närmare hälften kvinnor. Tabell 9.7 Högskolornas styrelser och ledning. Procent kvinnor och män Antal kvinnor/män: rektor 8/10, ordförande 9/9, ledamot 132/118. Se tabell B 9.7 i tabellbilagan. Vi ser här samma tendens som på andra samhällsområden, nämligen att kvinnorna är fler i styrelserna, som ju har många platser för ledamöter – och att den mest mansdominerade positionen är den exekutiva topposten, varav det bara finns en. Vetenskap och högre utbildning 9.5Rekryteringsbasen: mellancheferna/dekanerna är främst män Hur ser det då ut på lägre chefsnivåer? Universiteten är indelade i fakulteter som styrs av var sin kollegialt vald dekan, vilken kan ses som en mellanchefsposition. Under fakulteterna lyder de olika ämnesinstitutionerna som i sin tur styrs av prefekter, även de kollegialt valda. Prefekter och dekaner är och ska vara lärare/forskare. Det är dock en internationell trend att den administrativa karriären med tiden blivit allt mer skild från den vetenskapliga. Arbetet med administration och ekonomisk styrning har ökat starkt och går inte att kombinera med forskning eller undervisning. Ett allt mer dominerande inslag av marknadsstyrning och stagnerande eller nedskurna statliga anslag till universitet och högskolor har gett allt större makt åt ekonomer och administratörer. Brittisk forskning har funnit att kvinnor missgynnas av denna utveckling. Någon svensk forskning finns ännu inte på området. Det är noterat att kvinnor i högre grad ägnar sig åt undervisning och administration, medan män oftare gör karriär inom forskning. Internationellt finns också en trend att bilda separata forskningsinstitut (inom eller utom ) och att koncentrera resurser till starka forskningsmiljöer, som undervisningsuppgifterna vid och högskolor vuxit i volym – dels för att större generationer kommit till universiteten, dels för att allt fler i varje generation söker sig till högre utbildning. Någon samlad statistik över prefekter finns inte, men man skulle kunna uppdra åt eller SCB att ta fram en sådan. Det finns anledning att undersöka om andelen kvinnor ökar bland prefekterna i takt med att den administrativa karriären frigörs från den vetenskapliga. I Statskalendern finns däremot uppgifter om dekanerna vid de universitet och högskolor där sådana finns. Vid de senare grundade och mindre högskolorna saknas i regel fakultetsnivån. SOU 2007:108 Vetenskap och högre utbildning Dekaner vid statliga högskoleenheter. Procent kvinnor och män Antal kvinnor/män: 0/2, KTH (Kgl Tekniska Hög- skolan) 1/8, 1/8, 1/8, 1/4, 2/6, universitet1/2, 2/4, 3/5. B 9.9 i tabellbilagan. Dekanerna är en starkt mansdominerad grupp akademiska mellanchefer. Av totalt 60 i landet är 13 kvinnor. Männen utgör alltså mer än tre fjärdedelar. Den största andelen kvinnliga dekaner finns vid , medan Lunds och tillsammans med det traditionellt mansdominerade KTH ligger i botten. saknar helt kvinnliga dekaner men där finns totalt endast två (båda män). saknar fakulteter och därmed dekaner. 9.6Efter doktorsexamen tar männen över Den högsta vetenskapliga positionen är professuren. Professorerna är en kraftigt mansdominerad grupp med mindre än en femtedel kvinnor. En reform gjorde det möjligt för fler att bli professorer genom att man införde möjligheten att bli befordrad på sin (lektors)tjänst i stället för att vänta på att en professur skulle Vetenskap och högre utbildning bli ledig och kunna sökas. Emellertid har det visat sig att även de som befordras till professorer i övervägande grad är män.TPF2FPT Figur 9.9 Anställda i olika kategorier vid universitet och högskolor. Procent kvinnor och män Antal kvinnor/män (omräknat till heltidsanställda): professor 657/3 273, forskarassistent 389/569, lektor 2 229/4 059, adjunkt 3 384/2 943, forskarstuderande 4 229/4 484. Se tabell B 9.10 i tabellbilagan. På undervisningstjänster såsom adjunkt (som inte kräver doktors- examen) och lektor (som kräver doktorsexamen) finns betydligt fler kvinnor. Mer än hälften av adjunkterna är kvinnor, och de utgör en dryg tredjedel av lektorerna. Forskarassistenttjänsten är en tidsbegränsad meriteringstjänst, där kvinnorna utgör , något som tyder på en insats för att rekrytera kvinnor men utan att garantera dem något för framtiden. Bland de forskarstuderande (doktoranderna) slutligen finns ungefär hälften av vardera könet. Det är alltså i karriären efter doktorsexamen, som männen tar övertaget. 9.7Jämställt i offentliga forskningsråd, nästan bara män i de privata Den största delen av de offentliga forskningsresurserna förvaltas av forskningsråd, vilkas experter avgör vilka forskare som ska få medel att forska för. De största råden i landet är och 2TP PT Rapport från SULF, . Vetenskap och högre utbildning , men det finns också andra mindre råd och en rad privata stiftelser som också utlyser forskningsmedel. Vilka är det då som är med där och bestämmer vem som ska få pengar att forska för? Det visar sig på det vetenskapliga fältet i likhet med andra fält att kvinnorna främst finns på positioner, som är tillsatta under inflytande av den representativa logiken.