sou · GWB347 · 2008-05-09 00:00:00 — Det kan noteras att hyresgästerna också gjorde gällande att deras rätt till informationsfrihet skulle tillmätas särskild betydelse vid skälighetsbedömningen och att denna frihet skulle äga företräde framför eventuella olägenheter för hyresvärden. Därvid hänvisades bl.a. till bestämmelser i 2 kap. 10 § regeringsformen och artikel 10 . Beträffande den saken angav hovrätten att det var fråga om avtal mellan enskilda och att fastighetsägarens huvudsakliga grund för att inte tillåta de aktuella antennerna var säkerhetsaspekten. Det framhölls vidare att hyresgästerna inte ens hade påstått att de i något annat hänseende än de aktuella antennernas placering skulle ha fått sin rätt att ta del av informationen inskränkt. Hovrätten ansåg att de av hyresgästerna anförda principerna om informationsfrihet inte hade sådan bäring på tvisten att de kunde tillmätas någon egentlig betydelse. I andra opublicerade avgöranden från har hovrätten inte särskilt uttalat att fastighetsägaren har rätt att göra generella Rätten att installera parabolantenn bedömningar av risker och andra olägenheter. I dessa avgöranden framhålls i stället att hyresavtalet har innehållit förbud mot para- bolantenner och att hyresgästen inte följt fastighetsägarens upp- maningar att ta bort antennen. I några av avgörandena har det även varit fråga om andra åsidosättanden än att hyresgästen otillåtet har installerat en parabolantenn. Nedan följer en kort redovisning av avgörandena. I ett avgörande från åberopade hyresvärden att hyresgästen dels orsakat ljudstörningar, dels brutit mot ordnings- föreskrifter om uppsättning av utomhusantenner. Hovrätten fann att vad som framkommit om ljudstörningarna inte borde tillmätas någon betydelse i målet. Beträffande parabolantennen fann hov- rätten inte utrett att hyresgästen fått tillstånd att sätta upp antennen på sätt som skett (på fasaden). Det framhölls att det var fråga om kontraktsbrott men också en fråga om ordning och gott skick inom fastigheten bevarats på det sätt som avses i 25 § jorda- balken. Hyresvärden ansågs ha vägande skäl för att inte godta en montering där antennen sträckte sig utanför husets fasad. Hov- rätten framhöll vidare att hyresgästen varit medveten om vilken vikt och betydelse hyresvärden tillmätt frågan om antennens placering och vilka konsekvenser en vägran att följa värdens anvis- ningar kunde få. Hyresgästen ansågs därför ha åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte borde för- längas (ÖH 448-05). I ett avgörande från var det fråga om dels för- senade hyresbetalningar vid ett stort antal tillfällen, dels montering av en parabolantenn i strid med villkor i hyresavtalet. Såvitt kan utläsas hade antennen befunnit sig utanför balkongräcket endast när TV:n var påslagen. Beträffande antennen framhöll hovrätten att hyresgästen medvetet satt sig över hyresvärdens förbud. Hyres- gästens invändning om dåliga mottagningsförhållanden vid lägen- heten och hänvisning till yttrandefriheten ansågs inte påverka den bedömningen. Hovrätten konstaterade att hyresgästen betalat hyran för sent och satt upp antennen utan tillstånd och uttalade att detta i vart fall sammantaget innebar att hyresgästen hade satt sina förpliktelser åt sidan i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte borde förlängas (se ÖH 1221-05). I ett avgörande från hade en hyresgäst vid flera olika tillfällen satt upp parabolantenn i strid med villkor i hyresavtalet. Såvitt kan utläsas hade antennen varit placerad på fasaden respektive på en ställning på marken i anslutning till huset. Rätten att installera parabolantenn Hovrätten anförde att frågan om rätt för enskilda hyresgäster att sätta upp antenner på den fastighet där de hyr lägenhet är en fråga om ordning och skick inom fastigheten. Det konstaterades att hyresgästerna i vart fall vid samtal med företrädare för hyres- gästföreningen torde ha fått klart för sig att de genom att sätta upp antenner utan tillstånd allvarligt åsidosatt sina förpliktelser. Det förhållandet att hyresgästerna efter att de tagit ner antennen på nytt satt upp en sådan framhölls också. Genom att underlåta att rätta sig efter föreskrifter av betydelse för en god ordning inom fastigheten ansågs hyresgästerna ha åsidosatt sina förpliktelser i hyresförhållandet i så hög grad att hyresavtalet skäligen inte borde förlängas (ÖH 9995-02). I ett avgörande från hade en hyresgäst satt upp två parabolantenner på fastighetens skorsten. Hovrätten kon- staterade att hyresgästen inte hade visat att han hade något tillstånd från hyresvärden. Hyresgästen hade inte heller efterkommit hyres- värdens muntliga och skriftliga uppmaningar att montera ner antennerna. Vidare godtogs hyresvärdens uppgift om att hyres- gästen inte avsåg att göra det. Hovrätten ansåg att hyresgästen härigenom åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att han inte hade rätt till förlängning av hyresavtalet (ÖH 7137/99). I ett avgörande från var det fråga om dels att hyresgästen framfört grundlösa beskyllningar mot fastighetssköt- aren, dels monterat en parabolantenn i strid mot villkor i hyres- avtalet. Antennen befann sig utanför balkongräcket, i vart fall när den användes. Det framhölls att hyresgästen inte efterkommit hyresvärdens föreläggande till honom att montera ner antennen. Hovrätten fann att hyresgästen genom sin underlåtenhet att mon- tera ner antennen och genom beskyllningarna mot fastighetsägaren hade åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att han inte hade rätt till förlängning av hyresavtalet (ÖH 5314/96). 6.5.1Möjligheterna att ta del av TV-utbudet En del av vårt uppdrag i denna del är att studera vilka tekniska lös- ningar som finns för att hyresgäster ska kunna ta del av TV-sänd- ningar. I det följande redogör vi för detta utifrån information som vi fått från Samverkansgruppen för öppen , bestående av Rätten att installera parabolantenn , , och Fastighetsägarna, med företaget som teknisk samordnare. Uppgifter har hämtats från skriftligt material som getts ut av Sam- verkansgruppen för öppen och information som lämnats av representanter från och . distribueras TV-kanaler till den svenska allmänheten i två olika huvudformer: trådbundet eller trådlöst. Den trådbundna distributionsformen innefattar kabelnätet, bredbandsnätet och tele- fonnätet. Den trådlösa distributionsformen innefattar satellit och det digitala marknätet. Det digitala marknätet med () och TV4 täcker av den svenska befolkningen. av befolkningen har emellertid åtkomst till TV-kanaler via kabelnätet. Endast av befolkningen har tillgång till TV-kanaler genom marknätet. Kvarvarande av befolkningen har åtkomst till TV från satelliter genom egna para- bolantenner. TV-kanaler via bredband och telefonnät utgör än så länge en ganska marginell företeelse. Det statliga Rymdbolaget skulle rent tekniskt sett kunna distri- buera cirka 4 700 TV-kanaler genom bredbandsnätet. Att använda någon annan form av nät för att uppnå samma kapacitet är ur teknisk synvinkel inte möjligt. Uppgraderade kabelnät ligger dock inte långt efter bredbandsnätet tekniskt sett. Detta hänger samman med att TV-kanalerna i såväl kabelnätet som bredbands- nätet distribueras via fiberoptik och koppartråd. I bredbandsnätet når dock fiberoptiken, som har bättre ledningsförmåga, längre fram till hushållen. Bredbandsnätet kan därför distribuera flest TV- kanaler. Vad gäller de övriga näten kan sägas att det är möjligt att sända ungefär 60 TV-kanaler i det digitala marknätet. Denna kapa- citet kan komma att reduceras till ungefär 10–15 TV- kanaler, om samtliga kanaler övergår att sända i HD (High Definition)-format. Bredbands- och kabelnäten ligger således i en särklass jämfört med marknätet. Rätten att installera parabolantenn Tekniska lösningar för val av TV-kanaler Det finns även tekniska lösningar med inriktningen att enskilda hushåll ska kunna välja bland alla de TV-kanaler som kan finnas i bredbandsnätet. Samverkansgruppen för öppen , har tillsammans med ett antal stadsnät, allmännyttiga bostadsföretag och ett forskningsföretag tagit fram en sådan lösning i det s.k. . Avsikten med är att öppna konkurrensneutrala nät där innehållsleverantörer erbjuds möjlighet att nå hushållen med sina tjänster på vad som benämns icke diskriminerande villkor. Tanken är att hushållen utan leverantörsberoende hinder genom att ha en s.k. basbox ansluten till TV:n fritt ska kunna välja vilka kanaler man vill abonnera på, i stället för att vara hänvisad till olika typer av paketlösningar. Ur en rent teknisk synvinkel är det i bredbandsnätet således möjligt att, utan några praktiska begränsningar, låta enskilda hus- håll få välja vilka TV-kanaler de vill abonnera på. Ett problem är dock att bredbandsnäten och kabelnäten inte når alla hyresgäster. Enligt vad vi erfarit under utredningsarbetet pågår det dock en omfattande utbyggnad av bredbandsnätet. Enligt beräkningar vi har tagit del av kommer i princip samtliga hyresgäster att nås av bred- band genom en ny fiberbaserad infrastruktur inom 5–. Det nu sagda innebär dock inte i sig att behovet av att använda egna parabolantenner helt kommer att upphöra. Det finns även marknadsmässiga begränsningar vad gäller möjligheten att få åt- komst till TV-kanaler. De operatörer som distribuerar TV-kanaler i bredbandsnätet och kabelnätet erbjuder paketlösningar av olika TV-kanaler. Utöver detta kan kunden hos en del operatörer göra tillval av olika kanaler. Det finns således marknadsmässiga begränsningar som gör att färre kanaler distribueras i näten än vad de tekniska förutsättningar medger. Det nu sagda ska främst ses mot bakgrund av att operatörerna som distribuerar TV-kanaler till stor del har ensamrätt att använda näten. Det förekommer även att operatörer erbjuder att dra in kablarna eller uppgradera det befintliga nätet i själva fastigheten Rätten att installera parabolantenn utan avgift mot att man får monopol på leveranser av de TV-kana- ler som inte sänds i marknätet. Härtill kommer också att distributionskostnaden i sig utgör en begränsning. Kostnaden för att vidaresända TV-kanaler som endast intresserar en marginell del av befolkningen är oftast för stor för att det ska vara ekonomiskt lönsamt. Mycket talar således för att bredbands- och kabelnäten inte inom överskådlig tid kommer att kunna tillfredsställa vissa hushålls intresse av att få åtkomst till särskilda TV-kanaler, t.ex. sådana kanaler som har få tittare i . För sådana fall finns alltså än så länge i stort sett inget annat alternativ än egna paraboler, om inte nät och tjänster separeras enligt den modell som Samverkans- gruppen för öppen lanserat i det s.k. Basbox- projektet. Detsamma gäller det digitala marknätet. Det ska dock tilläggas att det krävs tillstånd av Radio- och för att sända TV-program i marknätet. Det finns också förslag om att det vid tillståndsgivningen särskilt ska beaktas att sändningsutrymmet tas i anspråk så att sändningarna kommer att tilltala olika intressen och smakriktningar (se prop. 2007/08:8 s. 43 f.). 6.5.2Hyresgästernas önskemål om parabolantenner Allmänt om vår studie Enligt direktiven ska vi studera hur vanligt det är att hyresgäster inte kan ta del av de TV-program som de önskar ta del av därför att de inte får installera egna parabolantenner och inte heller erbjuds andra tekniska lösningar för det. Vi ska också uppmärksamma hur vanligt det är att hyresgäster, trots att andra lösningar erbjuds, önskar installera egna paraboler, av t.ex. kostnadsskäl. Vår avsikt var att i denna del genomföra en statistisk under- sökning. Vid kontakter med statistisk expertis framkom det dock att en sådan undersökning skulle vara förenad med stora kostnader och att man i förväg inte kunde säga hur tillförligt resultatet skulle bli. Det framstod inte som försvarligt att göra en sådan under- sökning. Vi har därför efter samråd med låtit genomföra en mindre studie i anledning av uppdraget. I studien har Fastighetsägarna , , , Riks- byggen och medverkat. Dessa organisationer har distribuerat en enkät. Enkäten har innehållit de Rätten att installera parabolantenn två inledningsvis angivna frågeställningarna och fyra olika svars- alternativ: mycket vanligt, vanligt, ovanligt och händer aldrig. I enkäten har även funnits utrymme för att lämna ytterligare preciseringar och kommentarer. Fastighetsägarna har skickat enkäten till medlemmarna i Fastig- hetsjuristernas Förening. Medlemmarna är anställda som fastighets- jurister hos Fastighetsägarna. Fastighetsägarna har vidare skickat enkäten till Föreningen Fastighetsförvaltare, vars med- lemmar består av förvaltare och fastighetsägare av vilka vissa är med- lemmar hos Fastighetsägarna. Medlemmarna i är totalt 34 och av dessa har 11 svarat. Föreningen Fastighetsförvaltare har 225 medlemmar och av dessa har 21 svarat. Svaren från avser fastigheter som ligger utspridda över större delen av landet. har skickat enkäten till förhandlingsansvariga eller jurister i föreningens 10 regioner som täcker hela landet. Svar har inkommit från samtliga regioner. har skickat enkäten till fastighets- eller IT-ansvariga i sina närmare 300 medlemsföretag, vilka är allmännyttiga bostads- företag av varierande storlek över hela landet. Av dessa har 159 svarat på den första frågan och 161 på den andra. har skickat enkäten till ansvariga för de hyresfastigheter som man äger i , , och . HSB har skickat enkäten till sina 33 HSB-föreningar. Av dessa har 16 svarat. Svaren representerar huvudsakligen regionföreningar i och . Är det vanligt att hyresgäster inte kan se de TV-program de önskar? Vad gäller frågan, hur vanligt det är att hyresgäster inte kan ta del av de TV-program som de önskar ta del av därför att de inte får installera egna paraboler och inte heller erbjuds andra tekniska lös- ningar för det, kan följande framhållas. Av Fastighetsägarnas redovisning framgår att det i och förekommer att man upplever det som mycket vanligt. I upplever man det som vanligt i vissa förorter. Av svaren från medlemmarna i Föreningen Fastighets- förvaltare framgår det att en klar majoritet upplever det som ovan- ligt eller händer aldrig. Av svaren från medlemmarna i Fastig- hetsjuristernas Förening finns exempel på svar som visar att man Rätten att installera parabolantenn upplever det som vanligt i och . En tyd- lig majoritet upplever det dock som ovanligt. Enligt Hyresgästföreningens redovisning upplever man i region det som mycket vanligt. I regionerna , och upplevs det som vanligt. Vidare upplever man det i regionerna , , och (, Gävle- borgs, län och kommun) samt (, , och län) som ovan- ligt. Region (samt norra delen av län och ) upplever att det händer aldrig. uppger att det på samtliga orter förutom i upplevs som ovanligt. I upplever man att det händer aldrig. Av redovisning framgår att en majoritet av de till- frågade svarat att de upplever det som ovanligt. Uppdelat på regioner är svaret vanligt emellertid mest frekvent i och det svaret är lika frekvent som ovanligt i . Enligt HSB:s redovisning har samtliga svarat ovanligt utom och Nordvästra som svarat vanligt och som svarat händer aldrig. I anslutning till en del av de lämnade svaren anges att hyres- värdarna accepterar att man har en parabolantenn, förutsatt att den inte sträcker sig utanför balkongen eller är fäst i fasaden. Vidare framgår det att frågan om parabolantenner är vanligast i invandrar- täta områden. Önskar hyresgäster installera egna paraboler? Den andra frågan som ställdes gällde hur vanligt det är att hyres- gäster, trots att andra lösningar erbjuds, önskar installera egna para- boler, t.ex. av kostnadsskäl. Av Fastighetsägarnas redovisning framgår att medlemmarna i och Föreningen hetsförvaltare i allt väsentligt har lämnat samma svar på båda frågorna i enkäten. Motsvarande kan sägas om svaren från , och . Svaren från innebär att en majoritet har angett ovanligt även på den andra frågan. Andelen som svarat vanligt är emellertid större än beträffande den första frågan och utgör tillsammans med svarsalternativet Rätten att installera parabolantenn mycket vanligt totalt sett en större grupp än de som svarat ovanligt. Enkätsvaren visar alltså att i de områden där det är mycket vanligt eller vanligt att hyresgästerna inte kan se de TV-program som de önskar är deras intresse av att installera egna parabolantenner också störst. Geografiskt är önskemålen om egna paraboler enligt enkät- svaren störst i regionerna kring , och . I anslutning till en del av de lämnade svaren anges att kostnads- skälen är viktiga. Det framhålls också att det är vanligt att hyres- gäster vill se kanaler som oftast inte finns med i något av de till- gängliga programpaketen. Vår bedömning: Under utredningsarbetet har fastighetsägar- och hyresgästorganisationerna enats om en standardklausul och rekommendationer om uppsättning av parabolantenner. De bi- drar på sådant sätt till att hyresgästernas rätt att installera para- bolantenner stärks och att frågor som kan uppkomma i anled- ning av sådana installationer regleras i förväg att det inte är motiverat att i hyreslagstiftningen närmare reglera parabol- antenner eller liknande anordningar. Vårt uppdrag går i denna del ut på att överväga om hyresgästens rätt att installera egna parabolantenner eller motsvarande anord- ningar bör stärkas. Inledningsvis summerar vi resultaten av våra studier och vilka slutsatser man kan dra av detta. Därefter diskuterar vi de juridiska förutsättningarna i aktuell fråga. I de därpå följande avsnitten presenterar vi olika argument i frågan om hyresgästens rätt bör stärkas och vilka möjliga lösningar vi ser. Slutligen redovisar vi våra slutsatser. Rätten att installera parabolantenn 6.6.2Vad visar våra utredningar och erfarenheter? Enligt det som framkommit under utredningsarbetet installerar hyresgäster parabolantenner på flera olika sätt. De vanligare varianterna är följande. Det förekommer att man monterar anten- nen på lägenhetens balkong utan att den sträcker sig utanför balkongen. Ofta används då någon form av stativ på vilket parabol- antennen monteras. En annan variant är att parabolantennen fästs på balkongräcket. Montering på fasaden förekommer också. Slutligen förekommer det att hyresgästen använder någon form av stativ där parabolantennen, när den används, ska föras ut genom ett öppet fönster. Som tidigare angetts har vi inte kunnat genomföra någon under- sökning om hyresgästernas uppfattningar som ger något mer precist statistiskt resultat. Den undersökning vi trots allt har gjort gällde två frågeställningar. Den ena var hur vanligt det är att hyres- gäster inte kan ta del av de TV-program som de önskar, därför att de inte får installera egna parabolantenner och inte heller erbjuds andra tekniska lösningar. Den andra var hur vanligt det är att hyres- gäster, trots att andra lösningar erbjuds, önskar installera egna para- boler av t.ex. kostnadsskäl. Utfallet blev att ungefär samma svar lämnades på båda frågorna. Svaren innebär sammanfattningsvis att önskemål och synpunkter från hyresgäster angående parabolantenner var vanligast i invand- rartäta områden och att det är framför allt i sådana områden i storstäder som det har angetts vara vanligt eller mycket vanligt att hyresgäster upplever att de inte kan ta del av de TV-program de önskar och att de vill installera egna paraboler. Ofta torde detta bero på att hyresgästerna önskar se program från sitt hemland som inte ingår i de sedvanliga programutbuden. Det kan vidare konstateras att det i de aktuella områdena är vanligt med parabolantenner. Huruvida svaren innebär att det finns ett stort antal personer som inte har en parabolantenn men önskar installera en sådan eller om svaren också täcker personer som vid det här laget har parabolantenner är däremot svårt att säga. Klart är också att hyresvärdar inte generellt sett motsätter sig att hyresgäster sätter upp parabolantenner. Det är alltså inte så att alla befintliga parabolantenner är monterade trots att hyresvärden mot- sätter sig detta. Detta framgår bl.a. av att antalet tvister angående Rätten att installera parabolantenn parabolantenner trots allt är förhållandevis litet. På de stora hyres- nämnderna handlar det om några ärenden och hyresnämnd. För att belysa frågan om hyresvärdarna har någon policy i fråga om parabolantenner och om hyresgästerna får del av denna har upplysningar inhämtats från i (MKB) och Lunds kommuns (). MKB arbetar med nya riktlinjer angående parabolantenner. Man säger sig ha en mjuk inställning och erbjuder omkring 80 kanaler. Bolaget bedömer att problemet kommer att vara löst inom 5–. Hos LKF får hyresgästerna i samband med inflyttning besked om att kontakt ska tas med områdeschefen vid uppsättning av parabolantenn. Hyresgästen får då besked om att uppsättning av parabolantenn i och för sig accepteras, men att antennen inte får fästas i fasaden eller på räcke eller balkongskärm. Parabolantennen ska dessutom befinna sig helt innanför fasadlivet. LKF har drivit några handräckningsärenden men inte gjort några uppsägningar med anledning av parabolantenner. När det gäller hyresvärdarnas inställning till olika typer av monteringar är våra erfarenheter följande. Montering på balkongen utan att ingrepp görs i fastigheten, t.ex. med ett stativ, har hyres- värdarna som regel inget att invända emot. Däremot är det vanligt att hyresvärdarna inte accepterar parabolantenner som är fästa i fasaden. När det gäller monteringar på balkongräcket är hyresvärd- arnas inställning rätt blandad. I många fall finns således exempel på monteringar av parabolantenner som båda parter kan acceptera. Men problem kan uppstå t.ex. när hyresvärden över huvud taget inte accepterar parabolantenner eller när hyresgästen – av envishet eller för att någon annan möjlighet inte finns – monterar antennen på ett sätt som hyresvärden inte accepterar. Kommer problemet att finnas kvar ? Vi har i avsnitt 6.5.1 redovisat vilka tekniska lösningar som finns för hyresgäster att ta del av TV-sändningar och vilka som kan för- väntas finnas samt även behandlat de marknadsmässiga begränsningar som finns. Slutsatsen är att det på 5–inte kommer att vara något problem ur teknisk synvinkel att distribuera en mängd TV-kanaler till i princip samtliga hyreshushåll. Rätten att installera parabolantenn kunna ske via bredbands- eller kabelnätet. Det finns vidare tekniska lösningar som skulle kunna göra det möjligt för hyres- gästerna att ur utbudet fritt välja vilka TV-kanaler man ska ha åtkomst till. Från tekniska utgångspunkter skulle alltså kunna sägas att behovet av parabolantenner snart är överspelat. Men olika TV-operatörer har ensamrätt till skilda delar av näten. Möjligheterna för hyresgästerna att fritt välja TV-kanaler kan därigenom vara begränsade. Sannolikt kommer TV-kanaler under överskådlig framtid att tillhandahållas i paket av den typ som finns . Det bedrivs ett samarbete mellan fastighetsägar- och hyres- gästorganisationerna. Syftet är att åstadkomma lösningar som, enkelt uttryckt, innebär att hyresgästen ska kunna köpa enskilda kanaler eller program. har dock detta inte medfört något genombrott, vilket bl.a. beror på att leverantörerna anser den typen av lösningar vara olönsamma. Vår bedömning är sammantaget att hyresgäster sannolikt framöver kommer att anse sig ha ett behov av att få åtkomst till TV-kanaler genom egna parabolantenner, även om andelen kan komma att minska bl.a. genom TV via bredband. Enligt vad vi känner till finns inte heller något tekniskt alternativ till själva parabolantennen. Hade parabolantennerna kunnat ersättas av någon betydligt mindre anordning skulle problemen ju minska avsevärt. Frågan om hyresgästens informationsfrihet ska tillmätas särskild betydelse i förlängningstvister var, som utvecklats i avsnitt 6.4, föremål för bedömning i avgörande RH 2006:34. Hovrätten angav därvid att tvisten gällde ett avtal mellan enskilda, att hyresvärdens huvudsakliga grund för att inte tillåta parabol- antennerna var säkerhetsaspekten och att principerna om informa- tionsfrihet inte hade någon egentlig betydelse för tvisten.