sou · GVB336 · 2008-01-01 00:00:00 — Den praktiska potentialen bedöms dock vara lägre, kanske hälften så stor. De modellberäkningar som utredningen låtit utföra visar att biogasproduktion under vissa antaganden kan komma att bli ekonomiskt lönsam produktion. Detta gäller t.ex. samrötning av gödsel med andra organiska restprodukter i relativt stora gårds- anläggningar med kraftvärmeproduktion samt samrötning med vallgrödor och organiska restprodukter i större anläggningar med uppgradering till fordonsgas. Biogasproduktion från gödsel har ett antal olika positiva effekter: Konventionell lagring av gödsel (framför allt flytgödsel) leder till spontana utsläpp av metan vilket är en kraftig växthusgas. När gödsel utnyttjas för biogasproduktion kan dessa spontana utsläpp reduceras. Denna reduktion av växthusgaser kan vara i samma Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning storleksordning som när biogas ersätter fossil olja. Biogas från gödsel kan således sägas ha dubbel klimatnytta. Dessutom bedöms risken för bildning av lustgas (vilket är en mycket kraftig växthusgas) minska något vid spridning av rötad gödsel i stället för orötad, men denna positiva effekt är av mindre betydelse.TPF24FPT Gödsel är en energiresurs inom lantbruket som inte har något alternativt användningsområde för energiutnyttjande annat än till biogas (med undantag för förbränning av hästgödsel). Det finns således inte något konkurrerande användningsområde ur energisynpunkt. Genom rötning ändras dessutom gödselns kvalitet som växtnäringsresurs genom att en större andel av kvävet blir direkt växttillgängligt. Detta kan leda till minskad risk för nitrat- läckage till vatten om spridning sker i växande gröda med bra spridningsteknik, jämfört med användning av orötad gödsel med mindre andel växttillgängligt kväve. Å andra sidan kan detta också leda till ökad risk för emissioner av ammoniak till luft om spridning sker under ogynnsamma förhållanden och med dålig spridnings- teknik. Djurproduktion som t.ex. mjölk- och köttdjursproduktion sker till stor del i skogs- och mellanbygder, men även till viss del i slättbygder. En kompletterande verksamhet som biogasproduktion kan leda till ökad konkurrenskraft för dessa jordbruk förutsatt att en viss skalstorlek på biogasanläggningar är möjlig. En ökad konkurrenskraft för jordbruk i skogs- och mellanbygder medför ökade förutsättningar att bibehålla öppna landskap, levande lands- bygd m.m. Gödselbaserad biogasproduktion i kombination med rötning av t.ex. vall är lämplig i större biogasanläggningar och vall- odling är oftast den mest lämpliga grödan i områden med mycket djurproduktion. Det finns ett stort och brett intresse bland lantbrukare för gödsel- baserad biogasproduktion. Detta beror bl.a. på ökade kunskaper och insikter kring möjligheterna att förädla gårdens biprodukter till 24TP PT Per kg utsläpp har metan cirka 20 gånger och lustgas cirka 300 gånger större inverkan på växthuseffekten än koldioxid. Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning värdefulla energibärare som kan göra lantbruksföretagen mer självförsörjande på energi (framför allt el och värme), vilket medför minskad sårbarhet för framtida ökade energipriser. För en del lantbruksföretag kan goda avsättningsmöjligheter finnas utanför lantbruksföretagen, t.ex. för uppgraderad gas för fordonsdrift eller distribution via befintligt naturgasnät, vilket kan öka betalningsvilja för biogasen ytterligare. Rötning av gödsel medför minskade problem med lukt vid hantering och spridning. Detta kan ha betydelse för bibehållen djurproduktion i närhet av tätbefolkade områden. Katalysator för fortsatt utveckling Utveckling av gödselbaserad biogasproduktion stimulerar även samrötning med andra rena restprodukter och energigrödor som vall, majs m.m. Samrötning med andra bioråvaror kan leda till synergieffekter i form av ökade gasutbyten och lägre produktions- kostnader. Ett ökat antal biogasanläggningar medför ökade förut- sättningar för utveckling av effektiva hanterings- och användnings- system för biogas. Exempel är utveckling av lokala distributions- system och uppgraderingsanläggningar som möjliggör ökad användning av biogas som drivmedel. Samrötning med vallgrödor och majs för drivmedelsproduktion medför ett effektivt utnyttjan- de av åkermarken jämfört med dagens biodrivmedelssystem baserat på ettåriga grödor. Biogassystem baserade på gödsel är med dagens tillgängliga teknik i i undantagsfall lönsam och marknaden behöver utvecklas ytterligare för att reducera produktionskostnaderna. finns det ett antal stöd som syftar till att öka avsättningen av biogas. Exempel är generell skattebefrielse för biogas, investeringsstöd till tankstationer för biogas och skattelättnader för bi-fuelbilar osv. Därtill kommer elcertifikatsystem för förnybar elproduktion som gynnar biogasen men som är ett teknik- och bränsleneutralt styrmedel. är dock inte dessa stöd tillräckligt kraftfulla för att stimulera en ökad produktion av gödselbaserad biogas. Biogasmarknaden har vuxit snabbt i och omfattar flera tusen gårdsbaserade anläggningar. Kostnaderna för biogas- anläggningar är mycket lägre i än i . Baserat på dessa erfarenheter bedömer utredningen att potentialen för kost- Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning nadsreduktion också för svenska biogasanläggningar är stor vid en expanderande marknad. Utredningen bedömer det önskvärt att utveckla tekniken för gödselbaserad biogasproduktion inklusive samrötning och göra den mer konkurrenskraftig samt att minska den ekonomiska risken för de lantbrukare som gör tidiga investeringar. En utökad produktion kan enligt utredningen sänka produktionskostnaderna som i sin tur resulterar i en framtida lönsamhet. Utredningen föreslår därför att ett tidsbegränsat investeringsstöd för biogasproduktion baserad på gödsel införs. Stödet utbetalas som ett investeringsstöd där av inves- teringen i biogasanläggning inklusive kraftvärmeanläggning ersätts. Om biogassystemet inte innefattar en kraftvärmeanläggning utan investering görs i uppgraderingsanläggning och i lokala distribu- tionsnät lämnas stöd i samma omfattning som en kraftvärme- anläggning vilket därmed sätter ett tak för stödet. För att motivera tidiga investeringsbeslut och därmed påskynda utvecklingen av en kommersiell marknad begränsas möjligheterna att söka stödet till en sexårsperiod med början . överens- stämmer med landsbygdsprogrammet (2007 2013) varifrån finan- siering föreslås ske (se nedan). När samrötning med andra lämpliga restprodukter, energigrödor m.m. är aktuellt skall stödet gälla hela anläggningen upp till en inblandning av andra substrat med maximalt , baserat per ton torrsubstans. I praktiken stimuleras ofta en ännu större inblandning av andra substrat som t.ex. vallgrödor eller andra bioråvaror tack vare skalfördelar vilket ökar förutsättningarna för att uppgradera gasen till fordonsgas. Detta leder, enligt utredningens bedömning, i sin tur till högre betalningsvilja för gasen samt ökade avsättningsmöjligheter. Stödet skall baseras på typanläggningar som motsvarar dagens kommer- siella teknik för den aktuella storleken på biogasanläggning, dvs. stödet baseras inte på de faktiska investeringskostnaderna för Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning SOU 2007:36 Detta förenklar administrationen och stimulerar kostnadseffektiva system. Anledningen till varför stöd till uppgraderingsanläggningar och utbyggnad av lokala gasnät begränsas till en nivå som motsvarar stödet till en kraftvärmeanläggning är att distributionsnät och uppgradering bedöms delvis ligga utanför jordbrukssektorn och i huvudsak en fråga för energisektorn. En kraftvärmeanläggning kan normalt alltid placeras på gårdsnivå och inkluderas i lantbruks- företaget. Investeringsstöd som finansieras inom Landsbygds- programmet (se nedan) avser investeringar inom jordbrukssektorn och inte inom t.ex. energisektorn. En viss del av investeringar i lokala gasnät och uppgraderingsanläggningar bedöms dock kunna hänföras till lantbruksföretag och därmed berättiga till ett begrän- sat stöd. Genom att likställa stödet till en kraftvärmeanläggning respektive till ett lokalt gasnät och/eller en uppgraderingsanlägg- ning intas en neutral hållning till respektive teknik. Det är dock av största vikt att effektiva system för att distribuera och förädla biogas till framför allt fordonsbränsle utvecklas paral- lellt med utvecklingen av effektiva produktionsenheter för att uppnå biogasens positiva miljöeffekter. Därför bör det föreslagna investeringsstödet inte motverka eventuella andra typer av stöd som ligger utanför jordbrukssektorn. Dessutom förväntas energi- bolagens och andra aktuella aktörers ekonomiska engagemang öka alltmer kring förädling och avsättning av biogas som fordons- bränsle eller distribution via naturgasnätet. Lönsamheten för en biogasanläggning ökar normalt med ökad storlek. Produktionen av biogas i en anläggning om 10 000 m3P P gödsel , vilket motsvarar cirka 300 mjölkkor, uppskattas till i genomsnitt 1,5 GWh och investeringskostnaden till i genomsnitt inklusive kraftvärmeanlägg- ning i en något mer utvecklad marknad än dagens. Större anlägg- ningar medför lägre investeringskostnader per producerad enhet biogas. Produktionskostnaden för biogas kan minska med upp till . För att uppnå erforderlig storlek på biogas- anläggningen kan flera gårdar gå samman i en gemensam anlägg- ning förutsatt att transportavstånd och transportsätt är ekonomiskt och miljömässigt försvarbart. Av dagens totalt cirka 8 500 mjölk- Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning producenter har cirka 1 100 företag besättningar som är större än 75 kor och här återfinns av det totala antalet mjölkkor. Strukturomvandlingen sker relativt snabbt vilket leder till allt större genomsnittsbesättningar. Samrötning med andra lämpliga jordbruksbaserade råvaror (växt- rester, energigrödor m.m.) uppmuntras då detta leder till positiva effekter på gasutbyte m.m. samt innebär skalfördelar då anlägg- ningarna blir större. Samrötning med avloppsslam berättigar dock inte till stöd då denna teknik redan är etablerad och normalt bedrivs inom kommunala bolag. Däremot kan rötning av sorterat organiskt hushållsavfall, restaurangavfall och dylikt tillåtas förutsatt att hygienisering sker när så krävs enligt gällande förordningar. Detta leder emellertid till ökade kostnader. Anläggningarna skall uppfylla krav på låga utsläpp av metan genom effektiv hantering av rötrest samt flamning av biogas vid eventuella överskott (vilket skall minimeras genom effektiv avsätt- ning). Utrustning för gastät efterlagring av rötrester där produce- rad metan samlas upp och tas omhand krävs och berättigar till investeringsstöd. Finansiering av investeringsstöd föreslås ske inom ramen för nuvarande landsbygdsprogram. För landsbygdsprogrammet har lämnat följande förslag till Kommissionen för fördelning av de medel som finns tillgängliga i fyra olika huvudområden, s.k. axlar. Inom området för axel 1 Förbättra konkurrenskraften i jord- och skogsbrukssektorn ges cirka hälften av stödet till investeringar i jordbruksföretag. Totalt uppgår stödet till ca , varav EU finan- sierar hälften. I de flesta fall lämnas stöd till av de kostnader som är stödberättigade. Om verksamheten finns inom glesbygd i norra kan i vissa fall besluta om att lämna stöd av stödberättigade kostnader. Inves- teringsstöd ges för olika kostnader som är kopplade till investe- ringen. Det kan till exempel vara kostnader för inköp av byggnader och nya maskiner. Investeringar i gödselvårdsanläggningar i kombination med en biogasanläggning är ett område som föreslås kunna komma i fråga för investeringsstöd. Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning Målet med det föreslagna investeringsstödet är att stimulera fram en biogasproduktion från gödsel om (cirka 60 GWh ). Denna mängd biogas motsvarar cirka 200 an- läggningar motsvarande 10 000 m3P P gödsel. I praktiken bedöms dock många anläggningar bli större tack vare skalfördelar och därmed ökade förutsättningar för att uppgradera biogasen till fordonsgas. Utredningen bedömer att antalet anläggningar kommer att uppgå till cirka 100, dvs. i genomsnitt cirka 20 anläggningar . Den totala investeringskostnaden för dessa anläggningar (inklusive kraftvärmeutrustning) beräknas grovt att uppgå till . Ett investeringsstöd om beräknas således grovt uppgå till . Utslaget blir investeringsstödet i genomsnitt . Totalt finns , varav EU finansierar 175 mil- joner kronor att tillgå för investeringsstöd inom axel 1 i landsbygdsprogrammet. Förslaget innebär att av denna budget prioriteras för investeringar i biogasanläggningar baserat på gödsel. Koppling till andra stöd lämnas investeringsstöd till biogasanläggningar i det s.k. KLIMP-programmet (klimatinvesteringsprogrammet). Dessa stöd (motsvarande av hela investeringen) söks via kommuner och kan därför inte sökas av enskilda lantbrukare. Om en eller en grupp lantbrukare är verksamma i en kommun som inte söker KLIMP-bidrag kan dessa lantbrukare således inte söka investe- ringsstöd för en eventuell biogasanläggning. Nuvarande KLIMP- program pågår till 2008 och finns inte några beslut om en fortsättning. Om investeringsstöd erhållits via KLIMP skall inte investeringsstöd kunna lämnas via landsbygdsprogrammet. Där- emot skall KLIMP-stöd kunna fås för de investeringar som inte ingår i stödet inom landsbygdsprogrammet, t.ex. lokala distribu- tionssystem och uppgraderingsanläggningar. Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning När uppgraderad biogas ersätter bensin bedöms reduktionen av växthusgaser (metan och koldioxid) kunna motsvara koldioxidekvivalenter per kWh drivmedel (, 2007b). Om biogas utnyttjas för kraftvärmeproduktion och den producerade elen antas ersätta marginalel baserat på kolkondens blir reduktion ungefär motsvarande. Klimatnyttan med att producera biogas från gödsel uppskattas grovt till koldioxid- ekvivalenter när olja (inklusive bensin och diesel) ersätts. Drygt halva reduktionen avser reduktion av fossilt koldioxid och knappt halva reduktionen avser metan. Denna reduktion motsvarar av jordbrukets totala bidrag av växthusgaser i form av metan och lustgas , eller av utsläppen av koldioxid från primärenergianvändningen. För större biogasanläggningar dit flera lantbrukare levererar gödsel krävs ett ökat transportarbete vilket kräver energi och ger upphov till koldioxidutsläpp. Transportsträckorna uppskattas i dessa fall i genomsnitt ligga kring 1 mil. Den ökade energiinsatsen motsvarar i detta fall av biogasens energiinnehåll (och , 2006). Utsläppen av koldioxid bedöms öka med per kWh biogas, dvs. klimatnyttan minskar med . Även om transportsträckan skulle bli ännu längre, t.ex. 2 till 3 mil, har detta en relativt liten betydelse ur energi- och växthusgassynpunkt. Vid samrötning kan mellan 50 vallgrödor och majs blandas in i gödsel per ton ts. Andelen biogas från energigrödor blir dock större eftersom vallgrödor och majs ger mer biogas per ton ts än gödsel. När biogas produceras från gödsel kan således 0,4 till biogas produceras från vall och majs via samrötning. Detta motsvarar en odlingsareal om 20 000 baserat på produktionsförutsättningarna i mellan- och skogsbygder. Utredningens förslag syftar till att öka produktionen av biogas på gårdsnivå. Sysselsättningseffekten av biogasproduktion varierar beroende på hur denna produktion sker. En produktion baserad på avfall genererar färre arbetstillfällen än produktion baserad på odlad gröda. När det gäller biogasproduktion i gårdsbaserade anlägg- Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning ningar anger sysselsättningen till 200 årsarbetstillfällen per TWh baserat på beräkningar från tre exempelanläggningar.TPF25FPT 6.5.3Animaliska biprodukter (ABP) Utredningens bedömning: Utredningen ser positivt på att ani- maliska biprodukter används för produktion av energi. Utred- ningen finner dock inte något behov av ytterligare åtgärder för att hantera förbränning av animaliska biprodukter. ABP utgörs bl.a. av vad som tidigare benämndes animaliskt avfall. Förutom restmaterial från slakterier ingår exempelvis nödslaktade och självdöda djur men även animaliska livsmedel med passerat bäst-föredatum. Volymerna av ABP har ökat i och med striktare EG-bestäm- melser, beträffande användningen av sådana produkter i t.ex. foder, vars främsta syfte är att förhindra spridning av BSE-smitta. Även om ABP endast kan bidra med en begränsad del av energi- behov bör direktförbränning, förbränning av kött- och benmjöl samt fett utgöra en del av energiproduktion. En möjlig väg är att röta ABP. Utredningens bedömning: Marknadsintroduktionen av andra generationens biodrivmedel bedöms av utredningen ligga fram i tiden. De offentliga insatserna för andra genera- tionens drivmedel bedöms fortsatt behöva handla främst om stöd till forskning, utveckling och demonstration (FUD). Utvecklingen av teknik och system för att samproducera el, värme, pellets och drivmedel i så kallade energikombinat sker delvis lokalt och sporadiskt utan någon övergripande nationell samordning och strategisk plan. Energikombinat bedöms ha stor potential att effektivisera omvandlingen av bio- massa till olika energibärare, framför allt drivmedel. Energi- kombinat definieras här som tekniklösningar som leder till 25TP PT , , Biobränslenas totala sysselsättningseffekt, Stiftelsen , . Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning synergieffekter i form av ökad resurseffektivitet jämfört med när respektive energibärare produceras var för sig. Det finns därför starka motiv för att på olika sätt stimulera en fortsatt utveckling av effektiva energikombinatlösningar. Utredningen bedömer det önskvärt att ges ansvar för en nationell utvärdering och samordning av de aktiviteter som sker lokalt och av olika aktörer kring utvecklingen av teknik och system för samproduktion av olika energibärare (utöver el och värme). De offentliga insatserna för utvecklingen av effektiva energikombinat bedöms framför allt handla om stöd till forskning, utveckling och demonstration (FUD). Förutom stöd från bedöms också branschforskningsorgan som Värmeforsk och enskilda energi- företag bli viktiga finansiärer. Utifrån en utökad FUD-verk- samhet bör en strategisk plan med förtur utarbetas kring nationella prioriteringar av fortsatta satsningar på de mest lovande koncepten av energikombinatlösningar. Energikombinatlösningar bedöms till största delen beröra förädling av skogsbiomassa men även bli aktuellt för olika biobränslen från jordbruket. Detta gäller såväl effektivisering av nuvarande framställning av de så kallade första generationens drivmedel som baseras på jordbruksprodukter som utvecklingen av nya produktionssystem för de så kallade andra generationens drivmedel baserat på lignocellulosa från både skogs- och jord- bruket. Enligt utredningen är användningen av första generationens driv- medel motiverad . För detta talar i första hand att sådana drivmedel ger ett bidrag till omställningen av energisystemet och att man med hjälp av den första generationen kan öka beredvilligheten för omställningen av energisystemet hos allmänheten. Det finns också en potential att öka effektiviteten i första generationens produktionssystem bland annat genom ut- veckling av så kallade energikombinat, där el, värme, kyla, ånga, pellets, drivmedel, kemikalier, foder, och biogas produceras i olika kombinationer. Första generationens drivmedel tillgodoser många bedömares analys att det är nödvändigt att nu påbörja omställningen av transportsystemet för att nå klimatmålet och målet om försörj- ningstrygghet. Utredningen delar den uppfattningen och menar att Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning det är en nödvändig strategi att redan nu påbörja processen att minska oljeberoendet i transportsektorn. En ny infrastruktur skall ersätta den som varit beroende av tillgång till billig olja. För att nå de långsiktiga målen för koldioxidreduktion måste biodrivmedel kombineras med bränsleeffektivare fordon, ett effektivare transportsystem och ett antal övriga åtgärder (t.ex. utbildning i sparsam körning, skärpt hastighetsövervakning, trängselavgifter m.m). Utredningen menar att det finns en potential att effekti- produktionen av första generationens drivmedel genom utveckling av olika så kallade energikombinatlösningar och genom att effektivisera användningen av de biprodukter som uppkommer. Bland svenska politiker råder en hög grad av konsensus om att oljeförbrukningen och utsläppen av växthusgaser måste minska kraftigt under de närmaste decennierna. Transportsektorn är viktig i detta sammanhang. Dels står transporter för en relativt stor andel av oljekonsumtion och utförs nästan helt () med hjälp av oljebaserade drivmedel. Dels står sektorn för en stor andel av landets koldioxidutsläpp, och sektorns utsläpp är dessutom i ökande. Introduktion av biodrivmedel är en av flera möjligheter att på relativt kort sikt åstadkomma en koldioxidreduktion inom transportsektorn. Den första generationens drivmedel baseras på jäsning av ettåriga energigrödor (t.ex. vete, sockerrör) och rötning (t.ex. gödsel och vall). Den andra generationens drivmedel handlar om etanol från lignocellulosa, Fischer-Tropsch-biodiesel, bio- dimetyleter, biometan, metanol och biobaserad vätgas. Andra generationens drivmedel är föremål för forskning och demonstration avseende olika processmoment. De flesta bedömare är överens om att den andra generationens drivmedel har bättre förutsättningar än första generationens driv- medel att medverka till att öka försörjningstryggheten inom drivmedelssektorn och att minska klimatpåverkan. Avvägningen mellan satsningen på första och andra generationens drivmedel är av intresse för utredningen eftersom den får kon- sekvenser för de ekonomiska förutsättningarna för att odla de energigrödor som lämpar sig för de olika omvandlingsteknikerna. Att den omställning som förordas av det politiska systemet kommer att innebära en stor utmaning för det svenska samhället kan inte nog understrykas. Detta gäller i många avseenden. Inom transportsektorn handlar det, i det fall man beslutar sig för att producera biodrivmedlet i , givetvis i första hand om att till Överväganden och samlad Gröda-för-gröda-bedömning rimliga villkor (i bl.a. miljö- och ekonomiskt hänseende) få fram storskalig och välfungerande drivmedelsproduktion. Därtill måste bl.a. system för distributionen av biodrivmedel etableras. En inte oväsentlig aspekt i sammanhanget är också att relativt omfattande energieffektivisering och förändring av teknik torde behöva ske i fordonsflottan för att minska utsläppen av växt- husgaser från transporter. Att nå det nationella – i linje med det s.k. biodrivmedelsdirektivet satta – målet om att , räknat på energiinnehållet, av försålda drivmedel skall utgöras av biodrivmedel torde kräva både en ökad mängd biodriv- medel som blandas i befintligt bränsle () samt en ökad försäljning av s.k. biobränslebilar. Som en illustration till detta kan t.ex. sägas att av den etanol som utnyttjades för driv- medelsändamål användes till låginblandning i bensin och i ren eller nästan ren form, s.k. E85. Låginblandningen av etanol i bensin bör öka från , vilket ger en snabb introduktion av biodrivmedel sam- tidigt som målen i stort sett uppnås. Satsningar på drivmedel som erbjuder en god total effektivitet skall prioriteras. Energieffek- tiviteten i hela kedjan från källa till drivhjul måste alltid beaktas. En väsentlig utgångspunkt för introduktionen av biodrivmedel är att denna rimligen behöver ske inom ramen för dagens system, dvs.