sou · GWB354 · 2008-05-16 00:00:00 — Det nuvarande medlemsvillkoret för rätt till inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet som innebär att man måste ha varit medlem i en arbetslöshetskassa och uppfyllt arbetsvillkoret (7 § ) bör av naturliga skäl inte gälla i den kompletterande arbetslöshetsförsäk- ringen, där den icke medlem som uppfyller arbetsvillkoret ska, vid arbetslöshet, kunna få inkomstrelaterad ersättning. Med en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som vid arbetslös- het ger inkomstrelaterad ersättning till både medlemmarna i arbetslöshetskassorna och icke medlemmar som uppfyller arbets- villkoret finns det inte något utrymme för en grundförsäkring. Grundförsäkringen bör alltså avskaffas helt. I enlighet med utredningsdirektiven ska det arbetsvillkor som gäller gälla som villkor för inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. Över huvud taget bör det med den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen gälla samma villkor för rätt till ersättning i såväl den medlemsbaserade som den kompletterande arbetslös- hetsförsäkringen, dvs. i hela den obligatoriska arbetslöshetsförsäk- ringen. Det innebär att bara det nuvarande arbetsvillkoret (om arbete i viss utsträckning under minst sex kalendermånader) och de nuvarande s.k. allmänna villkoren om att man måste vara bl.a. arbetslös, arbetsför och arbetsvillig (9–11 §§ ) gäller för att den som ansöker om det (47 § ) ska ha rätt till inkomstrelate- rad ersättning. Även bestämmelserna om återbetalning av oriktig ersättning och frånkännande av och avstängning från rätten till ersättning (43–45, 66, 68 och 68 a §§) bör gälla på samma sätt som . Liksom bör rätten till ersättning upphöra vid månadsskif- tet före den månad då den arbetslöse fyller (22 § sista stycket ). Huvuddragen i en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring I enlighet med utredningsdirektiven bör med den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen nivån på ersättningen vid arbetslöshet och ersättningsperiodens längd vara samma i såväl den medlemsba- serade som den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen. Den inkomstrelaterade ersättningen bör, liksom , vid låga inkoms- ter lämnas med ett visst minsta belopp. Jag föreslår att Alfa-kassan, liksom , ska administrera ersätt- ningen till den som inte är medlem i någon arbetslöshetskassa. Alfa-kassan bör, i likhet med vad som gäller , få statsbidrag – utbetalat av Arbetsförmedlingen – för all den ersättning som betalats ut enligt den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen. Den utbetalade ersättningen enligt den kompletterande arbetslös- hetsförsäkringen påverkar inte Alfa-kassans finansieringsavgift eller förhöjda finansieringsavgift. Alfa-kassan bör som få ett särskilt statsbidrag – utbetalat av IAF – för nödvändiga administrationskostnader för handlägg- ningen av den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen. IAF bör liksom utöva tillsyn över arbetslöshetskassorna, inklusive Alfa-kassans handläggning av den kompletterande arbets- löshetsförsäkringen. 6.3.5Avgiften till den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen Den som inte är medlem i någon arbetslöshetskassa och som har etablerat sig på arbetsmarknaden och uppnått en arbetsinkomst som kan antas vara stor nog att försäkra bör börja betala en arbetslöshetsförsäkringsavgift för att finansiera en del av kostnaderna för den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetsförsäkringsavgiften bör vara en årlig avgift som motsvarar den högsta gällande medlemsavgift som året före avgiftsåret godkänts av IAF (med bortseende från medlemsavgiften för fiskeriföretagare, som är försäkrade även mot annat än arbetslöshet); den högsta medlemsavgiften per var . Huvuddragen i en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring avgiften sättas lägre, är risken stor att den nuvarande organisatio- nen med självständiga arbetslöshetskassor inte kan bestå på grund av att kassor med en högre avgift förlorar medlemmar och i värsta fall upphör som självständiga kassor. Avgiften bör alltså i princip vara lika stor för alla avgiftsskyldiga och inte ändras under ett avgiftsår. Från arbetslöshetsförsäkringsavgiften bör dock göras avdrag med per kalendermånad, eller del därav, som den avgiftsskyldige varit arbetslös för att uppnå likställighet med de arbetslösa medlemmar som har en lägre medlemsavgift. Det bör även göras avdrag med en tolftedel av arbetslöshetsförsäkringsav- giften för varje kalendermånad, eller del därav, som den avgifts- skyldige varit medlem i en arbetslöshetskassa och därmed skyldig att i stället betala medlemsavgift. Motsvarande avdrag bör göras från och med den månad den avgiftsskyldige fyller och kan få arbetslöshetsersättning. Avgiftsskyldigheten bör inträda när en person haft arbetsin- komster, beräknade i stort sett i enlighet med vad som gäller för underlaget för beräkningen av det s.k. jobbskatteavdraget, under ett kalenderår som uppgår till 2,7 prisbasbelopp (dvs. En arbetsinkomst på den nivån indikerar att ett arbets- villkor är uppfyllt och att personen vid arbetslöshet skulle kunna få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning utöver nuvarande grundbelopp. är nivån sådan att en person normalt kan försörja sig själv (utan barn eller andra sammanboende) utan försörjningsstöd från socialnämnd och att den som bedriver heltidsstudier med fullt stöd från samhället och har inkomster av feriearbete inte kommer över nivån. man når upp till nivån bör vara avgiftsfritt. Där- med hinner en person under det året inträda i en arbetslöshetskas- sa. Avgiftsskyldighet bör dock alltid inträda genast om en person faktiskt har fått arbetslöshetsersättning. Den som är avgiftsskyldig på grund av att han eller hon fått arbetslöshetsersättning för någon del av avgiftsåret bör dock betala bara halv arbetslöshetsförsäk- ringsavgift, motsvarande de under vilka personen måste ha förvärvsarbetat för att uppfylla arbetsvillkoret. Den som väl en gång uppfyllt kriterierna för avgiftsskyldighe- tens inträde bör i princip vara skyldig att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift ända till dess att personen mera varaktigt kan anses ha lämnat arbetsmarknaden. Härmed uppnås likställighet med medlemmarna i arbetslöshetskassorna som, bl.a. under s.k. överhoppningsbar tid, står kvar som medlemmar och Huvuddragen i en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring betalar medlemsavgift trots att de under kanske inte förvärvsarbetar utan t.ex. är sjuka, föräldralediga eller sitter i fängelse. Avgiftsskyldigheten bör upphöra först från och med det år den avgiftsskyldige fyller eller inte under de fem närmast föregående åren, motsvarande tidsgränsen för s.k. överhoppnings- bar tid, uppfyllt kriterierna för avgiftsskyldighetens inträde, dvs. haft arbetsinkomster över viss nivå eller fått arbetslöshetsersätt- ning. I vissa fall bör det göras undantag från avgiftsskyldigheten för ett visst avgiftsår. Det gäller för det första när en person haft så låga intäkter att han eller hon inte kan anses ha råd att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift, vilket får anses vara fallet när summan av överskotten i inkomstslagen tjänst och näringsverk- samhet inte överstigit 1,5 prisbasbelopp (dvs. Även den som är så arbetsoförmögen att han eller hon fått mer än halv sjukersättning eller hel eller tre fjärdedels aktivi- tetsersättning bör undantas, liksom den som vid avgiftsårets utgång hade sådan ersättning för den längsta tid som är möjlig. Också den som haft sådana pensionsinkomster att det kan antas att han eller hon vid arbetslöshet inte skulle kunna få någon dagpen- ning alls bör undantas. Det bör vidare uttryckligen slås fast att det för den som avlidit inte behöver betalas arbetslöshets- försäkringsavgift. Slutligen bör det finnas en möjlighet att även i andra fall besluta om undantag, om det finns synnerliga skäl. En ny myndighet, en uppbördsmyndighet benämnd Myndigheten för arbetslöshetsförsäkringsavgift, bör tillskapas för att ha hand om uppbörden av arbetslöshetsförsäkringsavgiften. Uppbördsmyndig- heten bör debitera en preliminär arbetslöshetsförsäkringsavgift att betalas till myndigheten per kalendermånad när det mot bakgrund av bl.a. inhämtad information från kan antas att det finns skyldighet att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift. Upp- bördsmyndigheten fastställer också den slutliga arbetslöshetsför- säkringsavgiften. Den som inte betalar avgift kan drabbas av påminnelseavgift, tilläggsavgift och indrivning via Kronofogde- myndigheten. bör vid t.ex. ändrade förhållanden, såsom inträde i arbetslöshetskassa eller arbetslöshet, ha möjlighet att självmant eller på ansökan av den avgiftsskyldige Huvuddragen i en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring kunna ompröva och ändra sina beslut. Det bör också vara möjligt att överklaga uppbördsmyndighetens beslut om avgift till domstol. 7Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning Enligt utredningsdirektiven ska jag föreslå hur den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen ska omformas till en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring så att alla som förvärvsarbetar och uppfyl- ler arbetsvillkoret får rätt till en inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet på samma nivå som gäller . Vidare utsägs i utredningsdirektiven att det bör vara anknytningen till arbetsmark- naden i form av hur mycket avlönat arbete som har utförts som är avgörande för om och med vilket belopp arbetslöshetsersättning ska lämnas. Det framgår även av utredningsdirektiven att den nuvarande organisationen med självständiga arbetslöshetskassor ska bestå. Detta gör att jag utgår från att bestämmelserna för de personer som är medlem i en arbetslöshetskassa och därmed har möjlighet att få inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet bör förändras så lite som möjligt, se avsnitt 5X .X Även bestämmelserna avseende arbetslöshetskassorna bör förändras så lite som möjligt. På några punkter kommer det dock att vid en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring med inkomstrelaterad ersätt- ning vid arbetslöshet bli förändringar av nuvarande bestämmelser för medlemmarna och deras arbetslöshetskassor. Det som behövs för att göra arbetslöshetsförsäkringen obligato- risk är en ny kompletterande arbetslöshetsförsäkring för de personer som inte är medlem i någon arbetslöshetskassa. Den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen ska inte vara bara en grundförsäkring utan ge inkomstrelaterad ersättning vid arbetslös- het. Denna ordning ska gälla vid sidan av den befintliga medlems- baserade arbetslöshetsförsäkringen som grundar sig på frivilligt medlemskap i en arbetslöshetskassa. Den kompletterande arbets- löshetsförsäkringen bör utformas så att den inte kan antas leda till Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning att medlemmarna går ur arbetslöshetskassorna för att i stället bli omfattade av den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen, se avsnitt 5X .X Den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen bör vidare utformas så att den i vart fall inte försvårar eller fördröjer ett frivilligt medlemskap i en arbetslöshetskassa, se också avsnitt 5X .X Den måste omfatta en förmånssida med bestämmelser om när och hur den som är arbetslös ska kunna få ersättning från försäkringen. Enligt utredningsdirektiven ska den nuvarande arbetslöshetsförsäk- ringen reformeras så att alla som har förvärvsarbetat och som uppfyller det nuvarande arbetsvillkoret och eventuella övriga villkor ska ha rätt till inkomstrelaterad ersättning på dagens nivå vid arbetslöshet. Det bör inte vara mer förmånligt att omfattas av den komplette- rande arbetslöshetsförsäkringen än den medlemsbaserade arbets- löshetsförsäkringen, eftersom det kan antas leda till att medlemmar går ur arbetslöshetskassorna och därmed till att den nuvarande organisationen med självständiga arbetslöshetskassor förändras. Inte heller är det rimligt att förmånerna vid arbetslöshet i den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen är sämre än i den medlemsbaserade arbetslöshetsförsäkringen. Det bör därför gälla samma villkor för att få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning i den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen som i den medlems- baserade arbetslöshetsförsäkringen, dvs. villkoren bör vara desam- ma i hela den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen. Redan av utredningsdirektiven framgår det att villkoren för ekonomiskt skydd vid arbetslöshet och nivån på ersättningen bör vara desamma för alla förvärvsarbetande. Det framgår vidare av utredningsdirekti- ven att det nuvarande arbetsvillkoret och den nuvarande ersätt- ningsnivån för inkomstrelaterad ersättning ska gälla även i en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Genom att samma villkor för att få ersättning och ersättningsnivåer gäller i både den medlemsba- serade och den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen, dvs. för hela den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen, blir regelsystemet också enklare. I princip samma bestämmelser kan då gälla avseende förmånssidan inom hela den obligatoriska arbetslöshetsförsäkring- en. För att få inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning krävs det att sökanden uppfyller vissa villkor, såsom de allmänna villkoren, arbetsvillkoret, medlemsvillkoret samt villkoren för att kunna träda in i en arbetslöshetskassa. Den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen som medför att arbetslöshetsförsäkring- Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning en blir obligatorisk med på förmånssidan enhetliga bestämmelser för medlemmar och icke medlemmar innebär att vissa bestämmel- ser avseende dessa villkor måste förändras. I detta avsnitt (avsnitt 7X )X redogörs för det gällande regelverket avseende de villkor som måste vara uppfyllda för rätt till inkomst- relaterad ersättning vid arbetslöshet samt för de gällande bestäm- melserna avseende grundförsäkringen, ersättningen och ansökan om ersättning. Vidare behandlas de ändringar av regelverket i nu nämnda avseenden som föreslås för att införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring med på förmånssidan enhetliga bestämmel- ser för medlemmar och icke medlemmar. 7.2De allmänna villkoren behålls Mitt förslag: De nuvarande allmänna villkoren behålls i sak oförändrade i den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen. gäller för både grundförsäkringen och inkomstbortfallsför- säkringen att vissa allmänna villkor enligt 9–11 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () måste vara uppfyllda för rätt till ersättning vid arbetslöshet. De allmänna villkoren syftar till att säkerställa att den som söker arbetslöshetsersättning är arbetslös och står till arbetsmarknadens förfogande. I 35 och 36 §§ och 28 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring finns det närmare bestämmelser om när företagare ska anses vara arbetslösa. Rätt till ersättning enligt 9 § har vid arbetslöshet sökande som är arbetsföra och oförhindrade att åta sig arbete för en arbetsgi- vares räkning minst varje arbetsdag och i genomsnitt minst , är beredda att anta erbjudet lämpligt arbete under tid för vilken de inte anmält hinder som kan godtas av arbetslöshetskassan, är anmälda som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmed- lingen i den ordning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, medverkar till att en individuell handlingsplan upprättas i samråd med den offentliga arbetsförmedlingen, och aktivt söker ett lämpligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning Den som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar har inte rätt till ersättning vid fortsatt arbetslöshet. Arbetslöshetsförsäkringen är inte en yrkesförsäkring utan en omställningsförsäkring. Detta innebär att den sökande inte har rätt att kräva att få ett arbete inom ett visst område. Vad som avses med erbjudet lämpligt arbete framgår av 11 § . Ett erbjudet arbete ska anses lämpligt, om det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tagits skälig hänsyn till den sökandes förutsättningar för arbetet samt andra personliga förhållanden, om anställningsförmånerna är förenliga med de förmåner som arbetsta- gare får som är anställda enligt kollektivavtal eller, om det inte finns kollektivavtal, är skäliga i förhållande till de förmåner arbetstagare med likvärdiga arbetsuppgifter och kvalifikationer får vid jämförliga företag, om arbetet inte hänför sig till en arbetsplats där arbetskonflikt råder till följd av stridsåtgärder som är lovliga enligt lag och kollektivavtal, och om förhållandena på arbetsplatsen motsvarar vad som anges i författning eller myndighets föreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa eller olycksfall. Av 10 § framgår det att, om det inte finns särskilda skäl, ersättning inte lämnas till personer som deltar i utbildning, som är permitterade utan lön eller som är tjänstlediga utan lön. Vad som i dagens arbetslöshetsförsäkring ska anses vara särskilda skäl anges i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. De nu redovisade allmänna villkoren för att få arbetslöshetser- sättning är givetvis befogade även i den kompletterande arbetslös- hetsförsäkringen. Jag föreslår därför att de redovisade allmänna villkoren i den nu gällande arbetslöshetsförsäkringen behålls i sak oförändrade i den nya obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen. Av 28 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkringen framgår det att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får, om det finns särskilda skäl, meddela föreskrifter om att företagare som är medlemmar i arbetslöshetskassa ska anses vara arbetslösa även i andra fall än som sägs i 35 § . IAF har meddelat sådana föreskrifter (IAFFS 2005:4). Föreskrifterna innebär att för dessa fiskeriföretagare gäller ett väsentligen annor- lunda arbetslöshetsbegrepp och att de alltså är försäkrade även mot annat än arbetslöshet i egentlig mening (se avsnitt 10X .2)X . Den försäkring som dessa företagare har genom sitt medlemskap i arbetslöshetskassa får betraktas som en alldeles särskild försäkring som omfattar mera än den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen och därför bör hållas skild från denna. Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning Det finns därför inte något skäl för att med anledning av den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen låta flera omfattas av den ordningen som gäller för företagarna i Fiskares arbetslös- hetskassa. Av punkt 4 i 10 § första stycket framgår det att ersättning enligt grundförsäkringen inte lämnas till personer som enligt 37 § första stycket punkt 2 lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK) har uteslutits från medlemskap av från uteslutningen. Det nämnda lagrummet i LAK handlar om uteslut- ning av fuskande medlemmar, nämligen uteslutning av medlem som medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydelse för hans eller hennes rätt till medlemskap eller ersättning. Bestämmelsen i handlar formellt bara om ersättning enligt grundförsäkringen. I IAF:s kommentar till bestämmelsen anges det dock följande: Det är inte möjligt för en utesluten att gå över till en annan kassa och där fortsätta på en pågående ersättningsperiod. Medlemstid i en annan kassa kan således inte tillgodoräknas enligt 8 § i samband med uteslutning. IAF anser följaktligen att det s.k. medlemsvillkoret, som bl.a. innebär krav på medlemskap i en arbetslöshetskassa , för rätt till ersättning enligt inkomstbortfallsförsäkringen måste uppfyllas (på nytt) efter uteslutning på grund av fusk. Det får anses vara gällande rätt. Dagens regelverk innebär således att den som uteslutits ur sin arbetslöshetskassa på grund av fusk inte kan få någon ersättning alls från arbetslöshetsförsäkringen av () från uteslutningen. Det rättsläget bör kunna kvarstå med en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring med inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. För både medlemmar och icke med- lemmar som fuskar gäller och med mitt förslag samma bestämmelser om att rätten till ersättning kan frånkännas (66 § ). Dessa bestämmelser kan vid särskilda skäl användas i stället för uteslutning av en medlem (37 § LAK). Det torde innebära att det är bara medlemmar som genom sitt fusk uppträtt särskilt illojalt mot sin egen arbetslöshetskassa som drabbas av uteslutning såsom en reaktion på illojaliteten. Jag föreslår alltså att också bestämmelsen om förlust av rätt till ersättning vid uteslutning på grund av fusk kvarstår i sak oföränd- rad med bara den formella justeringen att det i bestämmelsen ska anges att ersättning (i stället för som ersättning enligt grundförsäkringen) inte ska lämnas av från Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning Det kan tilläggas att den som fuskar på det sätt som avses i bestämmelserna om uteslutning och frånkännande numera även kan dömas för bidragsbrott enligt bidragsbrottslagen (2007:612) och att arbetslöshetskassor numera har en skyldighet enligt den lagen att anmäla misstänkta sådana brott till polismyn- dighet eller . Mitt förslag: Det nuvarande arbetsvillkoret behålls oförändrat i den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen. Förutom att de allmänna villkoren för rätt till arbetslöshetsersätt- ning ska vara uppfyllda krävs det för rätt till ersättning att den sökande har arbetat före arbetslöshetens inträde, dvs. har fullgjort ett arbetsvillkor. Detta gäller för både grundförsäkringen och inkomstbortfallsförsäkringen. Syftet med arbetsvillkoret är främst att se till att förmånerna i arbetslöshetsförsäkringen riktas till dem som har visat anknytning till arbetsmarknaden genom arbete före arbetslöshetens inträde. Enligt 12 § innebär arbetsvillkoret att sökande under en ramtid av före arbetslöshetens inträde ska ha haft förvärvsarbete och utfört arbetet per kalendermånad eller inom ramtiden haft förvärvsarbete under sex sammanhängande kalendermånader och utfört arbetet under var och en av dessa månader. För att uppfylla arbetsvillkoret kan den sökande också få tillgo- doräkna sig: semester eller annan ledighet med helt eller delvis bibehållen lön, dock inte ledighet på grund av sjukdom, totalförsvarsplikt eller barns födelse, anställning med lönebidrag eller anställningsstöd, dock ej särskilt anställningsstöd, skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare, utvecklingsanställning eller trygghetsanställning, eller tid med avgångsvederlag eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön. Villkoren för rätt till inkomstrelaterad ersättning I den mån det behövs för att uppfylla arbetsvillkoret kan även tid med föräldrapenning eller tid med totalförsvarsplikt få tillgodoräk- nas som arbete, dock tillsammans högst två kalendermånader. Med hjälp av s.k. överhoppningsbar tid kan ramtiden helt eller delvis bestämmas än de senaste tolv. Det betyder att arbete som ligger längre tillbaka än kan medräknas i arbetsvillkoret. Den överhoppningsbara tiden får vara längst . Detta innebär att arbete som ligger som längst kan tillgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret. Det finns dock undantag från huvudregeln om överhoppningsbar tid . Överhoppningsbar tid på högst gäller då den sökande varit hindrad att arbeta på grund av: avslutad heltidsutbildning som har avslutats efter fyllda eller som har föregåtts av sammanhängande förvärvsarbete på heltid , tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, frihetsberövande på kriminalvårdens område, vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptiv- barn efter barnets ankomst i familjen, beslut enligt smittskyddslagen (2004:168) eller livsmedelslagen (2006:804) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av livsmedelslagen, dock inte när fråga är om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § eller avspärrning enligt 3 kap. 10 § smitt- skyddslagen, vård av närstående när hel ersättning lämnats enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, tid med föräldrapenningförmån enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, dock inte tid som har jämställts med för- värvsarbete, tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, dock inte tid som har jämställts med förvärvsarbete, eller utfört förvärvsarbete som arbetsgivaren finansierat med särskilt anställningsstöd enligt förordningen (1997:1275) om anställ- ningsstöd. 61TP PT Som nämnts i avsnitt 3.1 föreslås det i prop.