sou · GWB356 · 2008-06-03 00:00:00 — Vi föreslår att en ny aktör, lotsen, införs som ett instrument för att bättre kunna matcha arbetskraftsbehov med den kompetens som finns hos nyanlända utrikes födda. Nya eller befintliga föreningar, företag och organisationer kan erbjuda gröna lotsar, som med särskild kännedom om landsbygdens näringsliv kan verka för en snabbare arbetsmarknadsetablering inom de gröna näringarna eller i landsbygdens övriga näringsliv. Utredningen om nyanländas arbetsmarknadsetablering (IJ 2007:02), som vi har haft samråd med, har i sitt arbete diskuterat introduk- tionen av en ny aktör: lotsen. Lotsen är en från myndigheter fristående aktör med uppgift att stödja och ställa krav, med en snabbare arbetsmarknadsetablering som mål. Det finns inga begränsningar för lotsen gällande vilka han kan samarbeta med eller var den nyanländes bosättning eller anställning sker. Den nyanlän- de ska kunna välja lots ur en lotsbank som upprättas av Migrations- verket alternativt Arbetsförmedlingen, dit lotsen också rapporterar sina uppdrag. Systemet bygger på att eller Arbetsförmedlingen tecknar avtal med leverantörer om tillhanda- hållande av lotstjänster. Lotsen kan vara ett företag eller en del av ett företag som arbetar under marknadsmässiga former. Det finnas också stor potential för föreningar, branschorganisationer och nya företag att erbjuda specialiserade lotsar. Nya aktörer och redan etablerade föreningar, organisationer och företag, skulle kunna erbjuda gröna lotsar med särskild kännedom om de gröna näringar- na för en snabbare arbetsmarknadsetablering av utrikes födda inom denna sektor. Förutom att ge arbete och försörjning kan nya mark- nadsmöjligheter skapas inom de gröna näringarna genom den öka- de mångfalden. Med sin djupare kunskap om både branschen och den nyanlände kan sådana specialiserade lotsar åstadkomma en bättre matchning mellan företagens behov av arbetskraft och den tillgängliga kompe- . Att det finns behov av denna typ av specialiserade arbets- förmedlingstjänster framgår bland annat av statistik som visar att Arbetsförmedlingen är en föga använd och föga uppskattad rekry- teringsväg (se avsnitt 4.5.1). Vi föreslår att resurser avsätts för Grön validering, det vill säga för att utveckla valideringsmodeller för yrken inom de gröna näringarna. Detta bör kunna ske i samarbete mellan Natur- brukets , , och någon befintlig eller ny valideringsaktör. Frågan om validering av invandrares utbildning och yrkeserfarenhet är ett återkommande och centralt problem. På flera ställen i har man skapat modeller för att på ett relativt snabbt sätt över- sätta den invandrades kompetens och identifiera de komplette- ringar som eventuellt måste göras för att uppnå svensk standard. Arbetsförmedlingen i , , och länets kommuner samverkar för att förkorta vägen till arbete för utomnordiska invandrare, bland annat genom att skapa metoder för att göra yrkesbedömningar även innan personen utvecklat det svenska språket. På validerings- centrum i har man jobbat framgångsrikt med validerings- frågan, och i , ett av regionen bildat och ägt aktiebolag, validerar inom områdena: Ekonomi och administration; Bygg och anläggning; Omvårdnad och omsorg; Service och hant- verk; Teknik och produktion. Valideringsmodeller bör utvecklas också för yrken inom de gröna näringarna, och det är viktigt att dessa är anpassade eller går att anpassa även till småskalig och ekologisk verksamhet. Vi föreslår att diplomeringsinstrumentet kort utvecklas för målgruppen personer med utbildning eller erfarenhet inom naturbruksområdet som förvärvats utomlands. tillbaka finns möjligheten att skaffa sig ett så kallat Grönt kort, för den som vill ha ett kvitto på sin kompetens att arbeta inom de gröna näringarna. Huvudman för Grönt kort är (). Kortet kom till på grund av många arbetsgivares tveksamhet till att anställa personal som inte har lång erfarenhet av att arbeta med växtodling eller djur. Grönt kort är ett komplement till elevers eller yrkesverksammas betyg och eventuella praktiska erfarenheter, och hjälper arbetsgivaren att göra en bedömning av hur en person passar att arbeta som växt- odlare eller djurskötare. Den arbetssökande får ett bevis på vad han eller hon kan genom det gröna kortet och ökar därmed sina chanser till ett jobb. För att få ett Grönt kort måste man genomgå ett test – ungefär som när man tar körkort. Diplomeringen görs på naturbruksgym- nasier eller arbetsplatser efter anmälan till NYN. Alla som är intresserade av att testa sig för Grönt kort kan göra det. Som lämp- lig bakgrund anger NYN treårigt naturbruksgymnasium eller motsvarande kunskaper samt viss relevant praktisk erfarenhet. Vi anser det viktigt att Grönt kort också kan användas för diplo- mering för verksamhet inom småskaligt naturbruk. Vi föreslår att det i regioner med stort antal arbetsgivare i de gröna näringarna skapas en Grön SFI eller SFG, det vill säga yrkesinriktad svenska för de gröna näringarna. Detta bör göras i samarbete mellan , Arbetsförmedlingen, kommuner, lokala/regionala utbildningsaktörer och ett nationellt bransch- nätverk, som LRF, Hushållningssällskapen eller . Allt fler förespråkar branschanknuten SFI. Eftersom arbete eller arbetspraktik är nyckeln till språkutveckling är det olämpligt att använda modellen språk först, arbete sedan. Språkundervisningen bör i stället i så stor utsträckning som möjligt integreras med arbe- te. Vi anser att en väl fungerande SFI-undervisning måste kopplas till arbetspraktik och företagsbesök. Det är i sitt yrke, i kontakten med arbetskamrater som en invandrare har störst möjlighet att lära sig det svenska språket. SFX är ett regionalt samarbete i som syftar till att bättre ta till vara invandrades kompetens och yrkeserfarenheterTPF1FPT. X står för den specialisering eller yrkesinriktning som åsyftas. startades SFF, ett speciellt program för invandrare som ville bli företagare. kommun drog i gång verksamheten, nu har tagit över och säljer tjänster till andra stadsdelar och kommuner. har hand om Svenska för vård, Svenska för hantverkare och Svenska för pedagoger. Många regioner arbetar eller vill arbeta på liknande sätt med bransch- eller yrkesanknuten SFI, och det är viktigt att inse att den individualisering som möjliggörs genom en branschanknuten SFI kräver ett samarbete kommuner emellan på regional nivå. En annan region som gjort en hel del på området är , som samlat sina erfarenheter i rapporten språk och praktik. betonar att argumenten för fler yrkesinriktade svensk- utbildningar är starka, både på ett samhällsekonomiskt och mänsk- ligt plan. Individanpassade utbildningar ger mer motiverade delta- gare. De leder till kortare studietid och bättre resultat. 1TP PT Uppgifterna i detta avsnitt är hämtade i Nuteks rapport 2007:15, Ökad integration och mångfald i det regionala tillväxtarbetet. också nätverk och yrkesspecifika kunskaper och leder därmed in i egenförsörjning. Erfarenheter talar alltså för att undervisningen i större utsträck- ning bör övergå från generella modeller, med låg motivation och dåliga resultat bland deltagarna som följd, till individanpassade, yrkesinriktade utbildningar som med större sannolikhet leder till arbete eller eget företag. Kommuner i regionen har förbundit sig att bevilja interkommunal ersättning, och har haft ansvar för att marknadsföra, skicka presumtiva deltagare och betala för dem som blir antagna till SFF. Ansvaret för att skicka deltagare ligger också på Arbetsförmedlingen. Utbildningen leds av en styrgrupp där Företagarna i , , , , stad och ingår. Styrgruppen fattar beslut av inriktnings- karaktär, följer upp verksamheten och initierar utvärderingar. Samtliga 15 intressenter bildar en referensgrupp som tar del av verksamheten, medverkar i utbildningen och föreslår förbättringar. SFF samlar ett antal aktiva partners som bidrar till utbildningen på olika sätt: Kommuner, , , Före- tagarna, , , , , , Arbetsförmedlingen och . Att samla dessa aktiva partners inom samma ram (SFF) innebär stora fördelar för deltagarna, som lär känna viktiga instanser för sitt framtida företagande. Det är också viktigt för parterna att skapa goda relationer till sin mål- grupp. SFF finansieras med hjälp av , och Läns- styrelsen , Interkommunal ersättning och kommunala medel. skriver i sin rapport 2007:15 att de ser SFF som ett framgångsrikt pilotprojekt och anser det angeläget att information om konceptet sprids till andra regioner samt att möjligheter ges att stödja liknande projekt ekonomiskt. kan arbeta för detta inom ramen för sitt Integrationsuppdrag. 4.2Integration för näringslivsutveckling på landsbygden Det gagnar såväl integration som näringslivsutveckling att bli betraktade tillsammans. Som en föregångare för ett sådant synsätt framstår i , som har en integrations- direktör som ingår i näringslivsavdelningens stab. ser man invandrarna som en nödvändig resurs för regionens näringslivsutveckling. Det är möjligt att såväl integration som näringslivsutveckling skulle gynnas av om alla länsstyrelser inrät- tande en tjänst som integrationsdirektör. Två områden där det tydligt framgår att insatser för integration och näringslivsutveckling kan bidra till varandras måluppfyllelse är export och turism. Nedan beskrivs modeller för hur kommuner och/eller regioner skulle kunna jobba med export respektive turism med mångfald som resurs. I båda fallen är tanken att utveckla näringslivet och skapa fler arbetstillfällen genom att använda poten- tialen i den outnyttjade resurs som utgörs av (arbetslösa) invand- rare i kommunen. 4.2.1Export med mångfald som resurs Vi föreslår en målmedveten satsning på export med mångfald som resurs, där individer med utomnordiskt ursprung får utbildning inom export och försäljning samt i att representera sin kommun och dess exportföretag. I finns drygt 36 000 exportföretag som sammantaget står för export av av totala produktion. De flesta av dessa är små och medelstora företag, av vilka många är lokaliserade på landsbygden. utbildade 800 exportsäljare fram . Dessa genererade till små och medel- stora exportföretag, enligt en uppgift i . skulle behöva betydligt fler nya exportsäljare än de 200–400 som utbildas . I drivs, på initiativ av , verksamheten Goes Global (inom ramen för konceptet Goes Global). 24 deltagare med olika nationaliteter och etniskt ursprung som tillsammans behärskar 33 språk startade en exportmäklarfirma. Kommunen och olika rep- resentanter från det lokala näringslivet tillhandahåller ett kontor och ett antal utbildningar. Bland deltagarna finns jurister, ingen- jörer, översättare, exportsäljare, marknadsförare med flera. Del- tagarna har genomgått olika produkt- och exportutbildningar vid Handelskammaren och . Planen är att de ska bli offi- ciella representanter för kommuns näringsliv. Projektet har gett 17 personer fast anställning och delägarskap i en egen export- mäklarfirma. Företaget välkomnas i det lokala näringslivet och har genererat 200 exportförfrågningar från elva länder på varor som solceller, vindkraftsanläggningar, miljötoaletter, arbetsskor, bergvärmeanläggningar och mycket annat. En liknande satsning på exportsäljare i fler kommuner skulle förutom att leda till ökad integration och mångfald skapa åtskilliga nya jobb i landet och generera ökade exportinkomster. Landsbygden, med konkur- renskraftiga lokalkostnader, är intressant som lokaliseringsplats för nya småföretag som kan etableras till följd av en sådan export- satsning. 4.2.2Turism med mångfald som resurs Vi föreslår en målmedveten satsning på turism med mångfald som resurs, där invandrares kompetens om andra länder och kulturer används i en marknadsföringsoffensiv av som turistland, med särskilt fokus på den svenska landsbygden, och där utrikes födda svenskar utbildas till att bli officiella representanter för och x kommun. spenderade turister i på varor, boende, restauranger och transporter. De utländska turister- nas andel kan öka kraftigt från dagens nivå på om vi tar vara på de utrikes föddas kompetens och inte marknadsför till världen i svenskens perspektiv. Besöksnäringen är en av snabbast växande näringar. Allt fler arbetar med att ge service till våra besökare. Antalet sysselsatta i besöksnäringen har ökat med drygt 35 000 helårsarbeten, en ökning . Branschen sysselsätter cirka 130 000 människor på helårsbasis. En tysk turist spenderar per dag i . 34 000 kinesiska turister besöker . Alla kom- muner önskar ökad turism då det utgör en stark möjlighet till ökad välfärd och intäkt för kommunen. är många hemma- blinda och har en begränsad insikt i vad andra kulturer tycker är exotiskt med . Vem hade exempelvis kunnat tro att ett ishotell i norra skulle locka tusentals japanska turister? I Bollywood tycker man att är exotiskt, men vem ansvarar för att bjuda in indiska filmproducenter? I och den övriga finns investeringsvilliga som kan intresseras för . Många av de utrikes födda kan ansvara för framgångsrik kommunikation med utvalda grupper i andra länder än de vi vanligtvis får besök ifrån. Tusentals nya jobb kan genereras inom turistnäringen om man gör en målmedveten satsning på turism med mångfald som resurs, genom att utbilda invandrare till officiella representanter i kom- munerna, med särskild uppgift att sälja in den svenska landsbygden som turistmål. Detta skulle skapa fler arbetstillfällen på lands- bygden och kunna få fler personer med utländsk bakgrund att överväga nya utbildningsvägar som riktar sig mot de gröna näringarna och annat landsbygdsföretagande. Dessa turism-mäklare och turist-värdar skulle täcka upp kunskap och kommunikativ såväl som kulturell kompetens kring så stor del av världen som möjligt, baserat på de kulturella och språkliga kompetenser som finns inom kommunen. En stor uppgift blir att marknadsföra kommunen till sina respektive hemländer och liknande kulturer (arabiska talas i 29 länder). 4.3Svensk landsbygd – hinder och möjligheter tillsatte en expertgrupp med syfte att identifiera hinder för etniska minoriteter på arbetsmark- naden och i samhället i övrigt, för att bättre kunna bedöma hur integrationspolitiken ser ut i medlemsstaterna. Rapporten in the Labour Market: An Urgent Call for Better Social Inclusion (2007) identifierade 14 hinder, bland dem brister i erkän- nandet av utländskt förvärvade kunskaper och utbildningar, boen- desegregation och svaga incitament att arbeta på grund av väl- färdssystemen. För att komma till rätta med situationen ombads medlemsstaterna att arbeta med tre strategier : icke- diskriminering, politik för lika möjligheter och ett aktivt mång- faldsarbete. Rapporten har ett starkt fokus på goda exempel och lovordas för möjligheten till utbildning, validering av utländska kvalifikationer samt arbetet mot diskriminering. anses också ha de mest gynnsamma reglerna på arbetsmarknaden för icke EU-medborgare och stödet till egenföretagande anses Trots dessa relativt goda förutsättningar på papperet, brister det uppenbarligen ändå i genomförandet, och det saknas konsekvent och noggrann uppföljning och utvärdering av resul- taten av de insatser som görs (och inte görs) av ett mycket stort antal aktörer. har som många andra länder problem med migrationen från land till stad. Invandrare liksom infödda svenskar söker sig till större städer för studier, arbete och bosättning. Att på tvärs mot denna allmänna trend få nyanlända att bosätta sig, stanna kvar och integreras på den svenska landsbygden är ingen lätt uppgift. Denna flytt från glesbygdskommuner och mindre kommuner i riktning mot storstadsregioner konstateras och analyseras i och uppsats rör- lighet och sysselsättning bland flyktingar (Ekonomisk Debatt 3/2007). Författarna visar också att flyktingar som flyttar från land till stad tidigt efter ankomsten till försämrar sina möjligheter till sysselsättning, åtminstone på kort sikt. Med ökad vistelsetid i landet ökar möjligheterna för manliga flyktingar att förbättra sina sysselsättningsmöjligheter genom geografisk rörlig- het, men för kvinnor leder ökad rörlighet till försämrade syssel- sättningsmöjligheter även efter längre vistelsetid i landet. Färsk statistik från visar att integrationen där (åtmin- stone den ekonomiska) går betydligt snabbare och bättre på mindre orter. I Immigrants in the hinterlands (Statistics ) visar att invandrare på landsbygden och i mindre städer har högre inkomst än invandrare i storstäder, och att den ekonomiska integrationen, mätt som den tid det tar för en ini- tial inkomstskillnad att försvinna, också går fortare på landsbygden. Flyktinginvandrare integreras snabbt på mindre orter; de utgör vis- serligen av immigranterna på små orter och på landsbygden, men de integreras så snabbt att de har högre inkomster än infödda som bor i samma typ av områden. Som en kontrast till detta tjänar flyktingar i storstäder mindre, och är inkomstskillnaden fortfarande . Studien visar också att immigranter med låg utbildning och bristande initiala kunskaper i det nya landets språk klarar sig bättre på små orter än i storstäder. Som tänkbara orsaker lyfter fram att det på mindre orter är oundvikligt att skapa formella eller informella nätverk med infödda, och att detta leder till att immigranter på mindre orter snabbare lär sig det nya landets språk. Att ekonomisk integration inte med nödvändighet innebär en integration i vidare mening framgår dock bland annat av avhandling – The Grand Narrative and Beyond (2003), som visar på svårigheter att integrera kommunens utrikes födda, trots att de utgör en betydande del av kommunens arbetsstyrka (av kommunens sysselsatta , enligt statistik från ). Trots möjliga integrationsfördelar, åtminstone vad gäller arbetsmarknadsintegration och ekonomisk integration, för utrikes födda på landsbygden och på mindre orter, är trenden tydlig: man söker sig från landsbygden till storstäderna. Vad finns det då för hinder för en etablering på landsbygden? Vad är det som gör lands- bygden mindre attraktiv än storstaden? Och vad finns det för spe- cifika hinder för utrikes födda att bli verksamma inom de gröna näringarna som anställda eller företagare? Exempel på generella hinder för etablering på landsbygden: Den icke-urbana miljön i sig (staden har högre status, landsbygden upplevs som otrygg). Dålig kunskap om landsbygden (bland annat hos dem som står för nyanländas introduktion). Dåliga kommunikationer (avseende vägar, kollektivtrafik, IT och mobiltelefoni). Avstånden (till utbildning, service, släkt och vänner, det egna och/eller partnerns jobb). Små företag (anställning bygger på förtroende, dåligt utvecklade introduktionsprogram). Få servicejobb (ont om service och ont om servicejobb som är lätta att etablera sig i). Kapitalanskaffningsproblem (låga belåningsvärden och kun- skapsbrist om landsbygden och dess möjligheter hos långivare). Avsaknad av goda förebilder. Avsaknad av nätverk. Att gå mot strömmen (trenden att flytta från landsbygd till stad kan vara svår att motstå). Exempel på specifika hinder för etablering inom den gröna sektorn: Dålig kunskap om gröna näringar. Utvecklingen mot allt större företag, vilket ger höga initial- kostnader. Få stora aktörer ger en monopolliknande situation. Lägre andel lönearbeten inom de gröna näringarna (av företagen enmansföretag). Delvis landspecifikt branschkunnande hos dem som har erfarenhet från ursprungslandet. Mindre öppen arbetsmarknad. Gröna jobb ofta ensamma. Etablering på landsbygd innebär större ekonomisk risk. Få arrendegårdar (särskilt i norr). Stora variationer i arbetskraftsbehov gör att arbetsgivare hellre köper tjänster än anställer. 4.3.1Statistik över utrikes födda i de gröna näringarna Ovan nämnda hinder är delförklaringar till den låga andelen utrikes födda inom de gröna näringarna. Enligt statistik från , baserad på , hade cirka 4,2 miljoner sysselsatta i åldrarna . Av dessa var cirka 72 000 (1,) sysselsatta i de gröna näringarna. Med de gröna näringarna avses jordbruk, skogsbruk, trädgårdsbruk och nära relaterade verksamheter, vilket motsvarar kodgrupperna 01 och 02 i Svensk Näringsgrensindelning (SNI). För en förteck- ning över de verksamheter som ingår i dessa SNI-grupper, se bilaga 3. De utrikes födda utgör av landets sysselsatta, men de utgör av de som är verksamma i de gröna näringarna, och av sysselsatta utrikes födda finns inom de gröna näringarna, mot av syssel- satta födda i . När man använder antalet sysselsatta som en skattning av antalet jobb, föreligger det en större underskattning av antalet jobb inom de gröna näringarna än för arbetsmarknaden som helhet. uppgick antalet sysselsatta i åldern 18–till 4 196 780 personer, därutöver hade 537 098 personer (proportionen 8:1) inkomstuppgift (kontrolluppgift/företagarinkomst) som var för låg för att personen i fråga skulle bli klassificerad som sysselsatt. Mot- svarande siffror för de med sin huvudsakliga sysselsättning inom de gröna näringarna var 72 212 respektive 14 380 personer (propor- tionen 5:1). Vi har därför låtit SCB ta fram statistik även utifrån jobb- registret, över arbetstillfällen inom de gröna näringarna , och denna visar på betydligt högre siffror: 235 138 arbetstillfällen som anställda eller registrerade företagare i de gröna näringarna. Skillnaden beror i huvudsak på ett stort antal vilande enmans- företag, framför allt i skogsnäringen. I sysselsättningsregistret finner man knappt 75 000 unika företagsnummer inom de gröna näringarna . Motsvarande antal inom jobbregistret är drygt 200 000. Det är en avsevärt större skillnad jämfört med mot- svarande siffror för hela arbetsmarknaden, cirka 560 000 respektive 860 000. Dessutom är av arbetstillfällena inom jordbruk, skogsbruk och trädgårdsnäringen i SCB:s material bisysslor. Vår bedömning är därför att siffrorna baserade på sysselsättningsregistret ger den mest rättvisande bilden när man ska visa hur stor andel utrikes födda som är verksamma i de gröna näringarna. En tabell som visar statistik på kommunnivå finns i bilaga 4. Andelen företagare bland personer som är utrikes födda är generellt sett högre än i övriga delar av befolkningen i . Trots detta är andelen utrikes födda företagare inom de gröna näringarna och i landsbygdens övriga näringsliv mycket låg. Av 166 088 företagare inom de gröna näringarna , var endast 2 267 (1,) utrikes födda. En starkt bidragande orsak till detta är det stora antalet svenskfödda enmansföretagare inom skogssektorn. Det finns utrikes födda som driver företag inom olika delar av livsmedelskedjan, men det är få som är verksamma i primärproduktionen. SCB:s material indikerar att det snarare är landsbygden och de mindre orterna än den gröna näringen i sig som är orsak till den låga andelen utrikes födda. I tätortsnära landsbygd, med en urban miljö inom räckhåll, finns flera exempel på kommuner med en relativt hög andel utrikes födda i de gröna näringarna. har , mot riksgenomsnittet ; har Utredningens förslag SOU 2008:56 På kommungruppsnivå är siffrorna åldersgruppen 18–, för : Övriga kommuner mer än 25 000 invånare Övriga kommuner 12 500–25 000 invånare Övriga kommuner mindre än 12 500 invånare Den generella bilden är alltså att ju mindre kommun desto färre utrikes födda i de gröna näringarna. En omedelbar fråga är om detta beror på att det helt enkelt finns en lägre andel utrikes födda i de mindre kommunerna. Med samma kommungruppering är siff- rorna för andelen utrikes födda i åldrarna 18–som var sysselsatta följande: Övriga kommuner mer än 25 000 invånare Övriga kommuner 12 500–25 000 invånare Övriga kommuner mindre än 12 500 invånare Det är således en påtaglig samvariation mellan andelen utrikes föd- da verksamma i de gröna näringarna och andelen utrikes födda bland de sysselsatta för sju av de nio kommungrupperna. De grup- per som avviker är Större städer och Varuproducerande kom- muner. I dessa två kommungrupper är alltså relativt sett färre av de utrikes födda verksamma i de gröna näringarna än i övriga grup- per. När det gäller varuproducerande kommuner är den enkla förklaringen att det inte finns särdeles mycket grön näring där.