sou · GVB374 · 2008-01-01 00:00:00 — Departe- mentschefen ansåg emellertid att en kvantitativ begränsning av hyresgästens rätt att utan hyresvärdens medgivande hyra ut rum varken var lämplig eller behövlig (se prop. 1968:91 Bihang A s. 150). Enligt departementschefen behövde en relativt omfattande rumsut- hyrning inte medföra att lägenheten utsattes för större slitage än som hade förutsatts då hyresavtalet ingicks. Som exempel nämndes den situationen att en lägenhet tidigare hade bebotts av ett flertal personer, t.ex. barn till hyresgästen, som efter hand hade flyttat från lägenheten. En rumsuthyrning i en sådan lägenhet behövde enligt departementschefen inte innebära att antalet boende i lägenheten ökade. Hyresgästens rätt att upplåta en del av lägen- heten till utomstående är således inte begränsad till en viss yta av lägenheten eller ett visst antal rum i den. En hyresgäst har alltså rätt att utan hyresvärdens samtycke hyra ut ett eller flera rum i sin lägenhet till inneboende i den omfattning detta kan ske utan att det uppstår olägenhet för hyresvärden. Av 25 § första stycket hyreslagen framgår att hyresgästen ska hålla noggrann tillsyn över att de personer som han inrymmer i lägenheten inte utsätter de som bor i omgivningen för störningar och att hans inneboende iakttar sundhet, ordning och skick inom fastigheten. Den hyresgäst som planerar att upplåta viss del av sin lägenhet till utomstående måste alltså ta ställning till om dessa personer är ordningssamma och kan antas komma att följa de regler som gäller för boendet. Det är hyresgästen själv som måste bedöma om den planerade upplåtelsen kan tänkas medföra men för hyres- värden. Den risk som hyresgästen tar om han eller hon gör en felaktig bedömning i denna fråga är att hyresvärden säger upp hyresgästens hyresavtal till upphörande. Det är därför viktigt för hyresgästen att de personer som är inneboende i lägenheten känner till och följer alla de ordningsregler som gäller för hyresgästen själv. Bestämmelsen i 41 § hyreslagen är tvingande till förmån för hyresgästen. Det innebär att hyresvärden och hyresgästen inte med giltig verkan mot hyresgästen kan avtala bort eller begränsa dennes rätt att upplåta en del av lägenheten till inneboende. Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden 3.2.2Förbud mot upplåtelse i andra hand utan samtycke eller tillstånd Enligt 39 § första stycket hyreslagen gäller som huvudregel att hyresgästen inte får upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand utan hyresvärdens samtycke. Från denna huvudregel finns två undantag. Det första undantaget avser den situationen att en bo- stadslägenhet har upplåtits till en kommun. I ett sådant fall får kommunen upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand. Det andra undantaget, som regleras närmare i 40 § hyreslagen, gäller den situationen att hyresgästen har vänt sig till hyresnämnden och ansökt om tillstånd till att upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand och hyresnämnden har lämnat det begärda tillståndet. En sådan ansökan hos hyresnämnden kan göras om hyresgästen har kontaktat sin hyresvärd och begärt att få dennes samtycke till en tänkt andrahandsupplåtelse men hyresvärden har vägrat att ge sitt godkännande eller kanske inte ens har besvarat hyresgästens begä- ran. Hyresgästen kan också välja att vända sig direkt till hyres- nämnden, utan att först kontakta sin hyresvärd, och ansöka om tillstånd till en planerad andrahandsupplåtelse. Ett tillstånd från hyresnämnden ersätter alltså hyresvärdens samtycke till upplåtel- sen. 3.2.3Upplåtelse av lägenheten i dess helhet Av ordalydelsen i 39 § första stycket hyreslagen framgår att för- budet för hyresgästen att upplåta lägenheten i andra hand utan samtycke från hyresvärden eller tillstånd från hyresnämnden endast gäller vid upplåtelse av lägenheten i dess helhet. Enligt motiven till bestämmelsen omfattar det principiella förbudet endast sådan upplåtelse som innebär att tredje man, dvs. andrahandshyresgästen, får en självständig rätt att nyttja lägenheten (se prop. 1968:91 Bihang A s. 225). I rättspraxis har bestämmelsen tolkats i enlighet med detta motivuttalande. Det avgörande för bedömningen av frågan om en andrahandsupplåtelse avsett lägenheten i dess helhet har således ansetts vara om andrahandshyresgästen haft en rätt att självständigt nyttja lägenheten och inte om något av lägenhetens rum har undantagits från upplåtelsen (se t.ex. , avd. 16, beslut i mål nr ÖH 6936-05 och i mål nr ÖH 8405-03). Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden Om hyresvärden, t.ex. i en förlängningstvist, gör gällande att förstahandshyresgästen har upplåtit lägenheten i dess helhet i andra hand, har hyresvärden bevisbördan för sitt påstående. 3.2.4Förutsättningarna för tillstånd till upplåtelse i andra hand Utgångspunkter för hyresnämndens prövning Enligt 40 § första stycket hyreslagen får en hyresgäst hyra ut eller på annat sätt upplåta lägenheten i dess helhet i andra hand, om hyresnämnden lämnar tillstånd till det. I paragrafens andra stycke anges att tillstånd ska lämnas, om 1.hyresgästen på grund av ålder, sjukdom, tillfälligt arbete på annan ort, särskilda familjeförhållanden eller därmed jämförliga förhållanden har beaktansvärda skäl för upplåtelsen, och 2.hyresvärden inte har befogad anledning att vägra samtycke. Om hyresvärden invänder att hyresgästen inte har beaktansvärda skäl för den begärda upplåtelsen, ankommer det på hyresgästen att bevisa sitt påstående i denna del. Hyresvärden har däremot bevis- bördan för de omständigheter som åberopas till stöd för en invänd- ning om att det finns befogad anledning att vägra samtycke. gällde att andrahandsupplåtelse bara tilläts om det kunde antas att hyresgästen inte kunde utnyttja lägenheten. Genom en lagändring (se prop. 1997/98:46 s. 19) togs denna begränsning bort, eftersom den ansågs ha oönskade konsekvenser för t.ex. äldre och sjuka som ville hyra ut sina lägenheter och hyresgäster som ville inleda ett samboförhållande men behålla sin lägenhet för det fall samboförhållandet inte föll väl ut. I dessa situationer ansågs det i regel mindre sannolikt att hyres- gästen skulle komma tillbaka till lägenheten och tillstånd till upp- låtelse i andra hand vägrades därför. Genom lagändringen infördes i stället en föreskrift i 40 § tredje stycket hyreslagen om att hyres- nämndens tillstånd till en andrahandsupplåtelse ska begränsas till . Av den angivna bestämmelsen framgår vidare att hyres- nämndens tillstånd kan förenas med villkor. Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden En första förutsättning som måste vara uppfylld för att hyres- nämnden ska lämna hyresgästen tillstånd till att upplåta lägenheten i andra hand är att hyresgästen har beaktansvärda skäl för den begärda upplåtelsen. I 40 § andra stycket 1 hyreslagen lämnas exempel på situationer då det kan finnas skäl för andrahandupp- låtelse. De omständigheter som särskilt nämns i lagtexten hänför sig till hyresgästens ålder, sjukdom, särskilda familjeförhållanden eller den situationen att hyresgästen tillfälligt ska arbeta på annan ort. Förut gällde att hyresgästen ansågs ha beaktansvärda skäl för en upplåtelse i andra hand endast om han eller hon på grund av en viss tvångssituation inte hade möjlighet att bo kvar i lägenheten. Ge- nom den nämnda lagändringen slopades alltså detta krav. De situationer då hyresgästen tillfälligtvis lämnar lägenheten kan således uppkomma genom mer eller mindre frivilliga beslut från hyresgästens sida. Det bör emellertid vara fråga om särskilda situa- tioner då hyresgästen har såväl påtagliga skäl att inte använda lägen- heten som skäl att behålla anknytningen till den. För att tillstånd till upplåtelse i andra hand ska ges av hyres- nämnden räcker det inte med att hyresgästen åberopar en sådan situation som anges i 40 § andra stycket 1 hyreslagen. Därutöver måste förhållandena i det enskilda fallet vara sådana att hyresgästen kan anses ha beaktansvärda skäl för att upplåta lägenheten i andra hand. De skäl som hyresgästen åberopar måste alltså vara av viss styrka för att kunna godtas. Hyresgästen måste visa att han eller hon har ett behov av att behålla anknytningen till lägenheten. Det innebär dock inte att hyresgästen måste kunna göra antagligt att han eller hon kommer att återkomma till den. Kravet på bestående anknytning bör således inte ställas alltför högt (se prop. 1997/98:46 s. 57). Av uppräkningen i 40 § andra stycket 1 hyreslagen framgår att ett beaktansvärt skäl för upplåtelsen kan vara att hyresgästen på grund av ålder eller sjukdom kommer att vistas på ålderdomshem, sjukhus eller annan vårdinrättning under en bestämd eller obestämd tid. Ett annat beaktansvärt skäl som särskilt nämns i 40 § hyreslagen hänför sig till den situationen att hyresgästen tillfälligt kommer att arbete på en annan ort än den där lägenheten är belägen. Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden arbetena till bestämmelsen bör studier på annan ort jämställas med arbete på annan ort (se prop. 1997/98:46 s. 57). Med uttrycket särskilda familjeförhållanden avses främst den situationen då någon vill lämna sin lägenhet för att provbo till- sammans med en annan person men under viss behålla sin lägenhet tills dess det står klart om samboförhållandet kommer att fortsätta eller inte. Som samboförhållande räknas främst stadig- varande sammanboende mellan två personer av samma eller motsatt kön under äktenskapsliknande förhållanden. Samboende med en kamrat eller en släkting är vanligen inte ett sådant samboförhållan- de som avses i bestämmelsen. Det är endast den situationen att hyresgästen vill inleda ett samboförhållande som avses. Bestämmel- sen tar alltså inte sikte på det fallet att hyresgästen redan har inlett ett samboförhållande i sin egen lägenhet eller i någon annan lägen- het. Uppräkningen i 40 § andra stycket 1 hyreslagen är inte uttöm- mande utan tillstånd kan ges även i andra jämförbara situationer. En förutsättning för att hyresnämnden ska lämna tillstånd till en begärd andrahandsupplåtelse är dock att de omständigheter som hyresgästen åberopar kan anses beaktansvärda. Som exempel på så- dana omständigheter kan nämnas att hyresgästen kommer att full- göra militärtjänst på annan ort eller avtjäna ett frihetsstraff . Befogad anledning att vägra samtycke Som ytterligare förutsättning för att hyresnämnden ska lämna hyresgästen tillstånd att upplåta lägenheten i andra hand gäller, enligt 40 § andra stycket 2 hyreslagen, att hyresvärden inte har befogad anledning att vägra samtycke. De skäl som hyresvärden kan åberopa för att motsätta sig en begärd upplåtelse hänför sig framför allt till andrahandshyresgästens personliga förhållanden. Den som lägenheten ska upplåtas till måste ha sådana personliga egenskaper att hyresvärden skäligen kan godta honom eller henne som brukare av lägenheten. Hyresvärden behöver därför inte godta en person som är känd för att vara störande. Däremot saknar det oftast betydelse om andrahandshyresgästen har ekonomisk för- måga att betala hyran för lägenheten. Anledningen till det är att förstahandshyresgästen har kvar alla sina ekonomiska förpliktelser Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden gentemot hyresvärden, och således även skyldigheten att betala hyran, då lägenheten är upplåten i andra hand. Av 35 § andra stycket hyreslagen följer att vissa lägenheter inte får bytas utan att hyresvärden har samtyckt till det. Den som hyr en sådan lägenhet har enligt förarbetena till bestämmelsen i 40 § andra stycket 2 hyreslagen inte heller rätt att utan hyresvärdens samtycke upplåta lägenheten i andra hand (se prop. 1968:91 Bihang A s. 226). Det innebär att den hyresvärd som vid en prövning i hyresnämnden motsätter sig hyresgästens begäran om att få upp- låta en sådan lägenhet som avses i 35 § andra stycket hyreslagen i andra hand ska anses ha fog för sin inställning att vägra samtycke. De fall som avses i 35 § andra stycket hyreslagen är då 1.lägenheten hyrs i andra hand, 2.lägenheten utgör en del av upplåtarens bostad, 3.lägenheten är belägen i ett enfamiljshus som inte är avsett att hyras ut varaktigt eller i ett tvåfamiljshus, 4.lägenheten har upplåtits av någon som innehade den med bo- stadsrätt och lägenheten alltjämt innehas med sådan rätt, och då 5.hyresavtalet avser ett möblerat rum eller en lägenhet för fritids- ändamål och hyresförhållandet inte har varat i följd. När hyresnämnden lämnar hyresgästen tillstånd att upplåta lägen- heten i andra hand, ska det enligt 40 § tredje stycket hyreslagen begränsas till . Bakgrunden till bestämmelsen är att det har ansetts att en mera omfattande andrahandshyresmarknad kan inne- bära olägenheter för såväl hyresvärdar som hyresgäster. Ett annat skäl är att hänsyn måste tas till intresset av att så många hyresgäster som möjligt har ett hyresavtal direkt med fastighetsägaren. En tidsbegränsning innebär att hyresgästens skäl för att upplåta lägenheten i andra hand omprövas med . Ju hyres- gästen begär att tillståndet ska omfatta, desto starkare måste skälen för uthyrningen vara. Det innebär att hyresnämnden vid en begäran om förlängning av ett tillstånd normalt gör en för hyresgästen strängare bedömning än den som gjordes vid den första pröv- ningen. Om hyresgästens ursprungliga skäl var mycket starka, t.ex. då hyresgästen vistas på ett sjukhem, kan det ofta vara naturligt att Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden förlänga tillståndet även om förhållandena för hyresgästen är oför- ändrade (se prop. 1997/98:46 s. 20 f. och 58). Det har överlämnats till rättstillämpningen att på grundval av förhållandena i det enskilda fallet bestämma hur en andra- handsupplåtelse ska få pågå. Allmänt kan sägas att det inte är ovan- ligt att hyresnämnden begränsar ett tillstånd till av sex måna- der – , beroende på de skäl som åberopas för den begärda upplåtelsen. tillstånd gäller bara för den upplåtelse som har varit föremål för prövning i nämnden. Det innebär att förstahands- hyresgästen återigen måste begära samtycke från hyresvärden eller ansöka om tillstånd vid hyresnämnden, för det fall den andra- handshyresgäst som tillståndet avser har flyttat från lägenheten före utgången av den tid som tillståndet avser och förstahands- hyresgästen har för avsikt att upplåta lägenheten till en annan person. Detsamma gäller om hyresgästen vill hyra ut sin lägenhet ytterligare , utöver den av hyresvärden eller hyresnämnden medgivna. Även i detta fall måste alltså förstahandshyresgästen antingen vända sig till hyresvärden och begära samtycke eller på nytt ansöka om tillstånd hos hyresnämnden. 3.2.6Tillståndet kan förenas med villkor tillstånd till upplåtelse kan enligt 40 § fjärde stycket hyreslagen förenas med villkor. Ett exempel på villkor är att andrahandshyresgästen skriftligen åtar sig att solidariskt med förstahandshyresgästen svara för de ekonomiska förpliktelserna en- ligt dennes hyresavtal med hyresvärden. Ett annat exempel på vill- kor är krav på borgen från tredje man. Vid en andrahandsupplåtelse kan hyresvärden få problem med att delge förstahandshyresgästen uppsägningar eller andra skriftliga meddelanden. En sådan olägenhet kan undvikas genom att hyres- nämnden villkorar tillståndet och föreskriver att förstahandshyres- gästen ska lämna en rättegångsfullmakt till en annan person, före- trädesvis någon annan än andrahandshyresgästen, som innefattar rätt för ombudet att företräda förstahandshyresgästen i alla frågor som rör dennes förhållande till hyresvärden. Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden 3.2.7Hyresnämndens beslut får inte överklagas Enligt 70 § andra stycket hyreslagen får hyresnämndens beslut i ärenden om tillstånd att upplåta en lägenhet i andra hand inte över- klagas. Ett avslagsbeslut från hyresnämnden har emellertid inte rättskraft, vilket innebär att en hyresgäst som har fått avslag på sin ansökan om tillstånd till en planerad andrahandsupplåtelse kan göra en ny ansökan hos nämnden och få den prövad utan hinder av det tidigare avslagsbeslutet. Regeringen har tillsatt en särskild utredare med uppdrag att bl.a. överväga om det bör införas en möjlighet att överklaga hyresnämndens beslut i fråga om tillstånd till upplåtelse i andra hand (se dir. 2006:85). Uppdraget ska redovisas . 3.2.8Följderna av en otillåten andrahandsupplåtelse Den hyresgäst som utan samtycke från hyresvärden eller tillstånd från hyresnämnden upplåter sin lägenhet i andra hand riskerar att bli av med sin hyresrätt. Hyresvärden kan i en sådan situation säga upp hyresavtalet till upphörande och göra gällande att hyresrätten är förverkad (se 42 § första stycket 3 hyreslagen). Ett förverkande av hyresrätten förutsätter att hyresgästen inte efter tillsägelse från hyresvärden utan dröjsmål antingen vidtar rättelse, dvs. upphör med den olovliga andrahandsupplåtelsen, eller ansöker om tillstånd och får ansökningen beviljad. Av 43 § första stycket hyreslagen framgår dock att hyresgästen i den angivna situationen inte kan skiljas från lägenheten, om rättelse sker innan hyresvärden har sagt upp hyresavtalet eller om hyresvärden inte inom två måna- der från det att han fick vetskap om den otillåtna andrahands- upplåtelsen sagt till hyresgästen att vidta rättelse. Hyresvärden kan också välja att säga upp hyresavtalet till hyres- tidens utgång och göra gällande att hyresgästen på grund av den otillåtna andrahandsupplåtelsen inte har rätt till förlängning av hyresavtalet. Till stöd för en sådan uppsägning kan hyresvärden åberopa att hyresrätten är förverkad (se 46 § första stycket 1 hyres- lagen) eller att hyresgästen har åsidosatt sina förpliktelser i så hög grad att avtalet skäligen inte bör förlängas (se 46 § första stycket 2 hyreslagen). Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden 3.3Upplåtelse i andra hand av en bostadsrättslägenhet 3.3.1Bostadsrättshavarens rätt att inrymma utomstående personer i lägenheten En bostadsrättslägenhet utgör en del av den fastighet som bostads- rättsföreningen äger. Bostadsrättshavaren har därför bara en nytt- janderätt till lägenheten. Huvudregeln är att bostadsrättshavaren får inrymma utomstående personer i lägenheten, dvs. ha inneboen- de i lägenheten, utan särskilt medgivande från bostadsrättsföre- ningen eller hyresnämnden. Av 7 kap. 8 § bostadsrättslagen framgår dock att en sådan upplåtelse inte får ske, om den kan medföra men för föreningen eller någon annan medlem i föreningen. Uthyr- ningen får alltså inte ha sådan omfattning och i övrigt ske under sådana omständigheter att det uppstår olägenheter för bostadsrätts- föreningen eller annan medlem. Vid upplåtelse av del av en bostadsrättslägenhet har det ökade slitage av lägenheten som en sådan upplåtelse kan leda i allmänhet inte någon betydelse för frågan om upplåtelsen kan antas medföra men för föreningen eller någon medlem. Skälet till detta är att det är bostadsrättshavaren och inte bostadsrättsföreningen som ansva- rar för och ska bekosta det inre underhållet av lägenheten. Det avgörande för frågan om en upplåtelse kan accepteras brukar i stäl- let vanligen vara om den som inrymts i lägenheten kan förväntas vara skötsam och inte störa övriga boende i huset. Av 7 kap. 9 § första stycket bostadsrättslagen framgår att den bostadsrättshavare som har inneboende i lägenheten ska hålla nog- grann tillsyn över att de personer som han eller hon har inrymt i lägenheten inte utsätter de som bor i omgivningen för störningar. Av den angivna bestämmelsen framgår vidare att bostadsrättshava- ren också ska se till att den som är inneboende även i övrigt vid sin användning av lägenheten iakttar allt som fordras för att bevara sundhet, ordning och gott skick inom eller utanför huset samt rättar sig efter de särskilda regler som föreningen meddelar. Den bostadsrättshavare som inte iakttar sina skyldigheter i detta avseen- de riskerar att den egna nyttjanderätten till lägenheten förverkas. Den nu angivna huvudregeln om rätt att utan särskilt tillstånd ha inneboende i lägenheten gäller endast för den bostadsrättshavare som är en fysisk person. För juridiska personer gäller i stället, enligt 7 kap. 6 § andra stycket bostadsrättslagen, att en bostads- Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden lägenhet endast får användas för att i sin helhet upplåtas i andra hand som permanentbostad, om inte något annat har avtalats. Det innebär att en juridisk person måste ha träffat ett särskilt avtal med bostadsrättsföreningen för att ha rätt att ha inneboende i en bo- stadslägenhet. Bestämmelsen i 7 kap. 8 § bostadsrättslagen om rätt för bostads- rättshavaren att inrymma utomstående personer i sin lägenhet är tvingande. Föreningen och bostadsrättshavaren kan alltså inte med giltig verkan avtala bort denna rätt. 3.3.2Förbud mot upplåtelse i andra hand utan samtycke eller tillstånd Bostadsrättslagens regler om upplåtelse i andra hand av den egna bostaden har stora likheter med motsvarande bestämmelser i hyres- lagen. Också tillämpningen av de båda regelsystemen har kommit att i stora drag överensstämma. En bostadsrättshavare har dock något större möjligheter än en hyresgäst att upplåta den egna lägenheten till annan. Det beror på att bostadsrätten ligger nära ett direkt ägande och att det därför har ansetts att en bostadsrätts- havare bör ha större rätt till andrahandsupplåtelse än en hyresgäst. Enligt 7 kap. 10 § första stycket bostadsrättslagen får en bostadsrättshavare upplåta sin lägenhet i andra hand till någon annan för självständigt brukande endast om styrelsen ger sitt sam- tycke. Kravet på samtycke gäller oavsett om lägenheten är avsedd som permanentbostad eller för fritidsändamål. I paragrafens andra stycke har föreskrivits två undantag från kravet på styrelsens sam- tycke till en andrahandsupplåtelse. Dessa undantagsfall avser upp- låtelse av en juridisk person som har förvärvat bostadsrätten vid exekutiv auktion eller tvångsförsäljning (punkten 1) och upplåtelse av en lägenhet som är avsedd att utgöra permanentbostad och som innehas av en kommun eller ett landsting (punkten 2). Om styrelsen inte samtycker till en begäran om att få upplåta lägenheten i andra hand, kan bostadsrättshavaren vända sig till hy- resnämnden och ansöka om tillstånd till upplåtelsen. I avsnitt 3.3.4 redovisas de bestämmelser som gäller vid hyresnämndens prövning av en sådan ansökan. Upplåtelse i andra hand av den egna bostaden 3.3.3Upplåtelse av lägenheten för självständigt brukande Av 7 kap. 10 § första stycket bostadsrättslagen framgår att det endast är i det fall då lägenheten upplåts till någon annan för själv- ständigt brukande som det krävs att styrelsen ger sitt samtycke till upplåtelsen. Det är därför av väsentlig betydelse för bostadsrätts- havaren att han eller hon gör klart för sig om hyresgästen är att anse som inneboende eller om hyresgästens nyttjanderätt till lägen- heten har sådan omfattning att det är fråga om en tillståndspliktig andrahandsupplåtelse. Bestämmelsen i 7 kap. 10 § första stycket bostadsrättslagen fick sin nuvarande lydelse genom en lagändring som trädde i kraft (se prop. 2002/03:12). gällde att det avgörande för frågan om det krävdes samtycke från styrelsen var om andra- handsupplåtelsen avsåg hela lägenheten. Utformningen av bestäm- melsen medförde att det ofta förekom gränsdragningsproblem, eftersom en bostadsrättshavare inte heller före behövde samtycke från styrelsen för att få upplåta endast en del av lägenheten till utomstående. Det förekom därför att upplåtaren tog undan ett eller flera rum i lägenheten från upplåtelsen i syfte att kunna hävda att lägenheten bara var upplåten till viss del. Där- igenom kunde bostadsrättshavaren åberopa den generösare bestäm- melsen i 7 kap. 8 § bostadsrättslagen och således slippa att begära samtycke från styrelsen. För att komma tillrätta med dessa arrange- mang ändrades bestämmelsen i 7 kap. 10 § första stycket bostads- rättslagen. Det avgörande för frågan om en upplåtelse i andra hand kräver samtycke är i stället om lägenheten upplåtits till någon annan för självständigt brukande eller inte.