sou · GVB326 · 2008-01-01 00:00:00 — I tvistemål räknas tiden från den dag då målet anhängiggörs tills slutligt avgörande föreligger i sista in- stans. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande 10.1.3Kan parter avstå från sina rättigheter enligt ? Det alternativa förfarande som utredningen skall föreslå skall enligt direktiven vara frivilligt. I utredningens direktiv sägs att ett frivil- ligt förfarande inte riskerar att komma i konflikt med de krav som uppställs i . Detta uttalande kräver dock en närmare analys. har i flera fall uttalat sig om möjligheten för en part att frivilligt avstå från en rättighet som garanteras enligt konventionen. Enligt domstolens praxis måste ett sådant avstående vara klart och otvetydigt konstaterat.TPF3FPT När det gäller processuella rättigheter måste avståendet också vara försett med vissa minimiga- rantier i förhållande till betydelsen av den rätt som avstås.TPF4FPT Detta kan även uttryckas så att den enskilde måste ha förstått innebörden av avståendet. Det har ansetts vara oklart om en part helt kan avstå från sina rättigheter enligt artikel 6 eller om ett avstående är möjligt endast till viss del.TPF5FPT I målet Suovaniemi mot uttalade Euro- padomstolen bl.a. följande angående frågan om avstående från domstolsprövning till förmån för skiljeförfarande: There is no doubt that a voluntary waiver of court proceedings in fa- vour of arbitration is in principle acceptable from the point of view of Article 6. Even so, such a waiver should not necessarily be considered to amount to a waiver of all the rights under Article 6. [] An un- equivocal waiver of Convention rights is valid only insofar as such waiver is permissible. Waiver may be permissible with regard to cer- tain rights but not with regard to certain others. A distinction may have to be made even between different rights guaranteed by Article 6. Uttalandet ger närmast vid handen att det inte är möjligt att med bindande verkan avsäga sig alla rättigheter som garanteras i artikel 6. Domstolen konstaterade i det ovan nämnda beslutet att det ge- nom domstolens tidigare praxis är klarlagt att rätten till en offentlig förhandling är en sådan rättighet som en part kan avstå från.TPF6FPT 3TP PT Se bl.a. Oberschlick mot , dom . 4TP PT Se Pfeifer och Plankl mot , dom . 5TP PT Se bl.a. , Alternativ rättskipning eller alternativ till rättskipning, s. 211, , Från statlig till privat rättskipning – reflexioner över frågan om avsägelse av rätten till dom- stolsprövning, till Hans Ragnemalm s. 363 f, Ovey & , European Con- vention on Human Rights, 3 u, s. 160 och van Dijk m.fl., Theory and Practice of Convention on Human Rights, 4 u, s. 569. 6TP PT Åtminstone gäller detta så länge avståendet inte strider mot något viktigt allmänt intresse. Se och mot , dom . Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande Vad som är helt klart är således att parter kan avstå från åtmin- stone vissa av de rättigheter som garanteras enligt artikel 6. Frågan om hur långt denna möjlighet sträcker sig och under vilka förut- sättningar ett avstående kan ske utan att det riskerar att komma i konflikt med konventionens krav är dock inte helt klar. 10.1.4Förfarandet bör uppfylla konventionens krav Även om det är möjligt att på frivillig väg avstå från vissa konven- tionsrättigheter innebär det inte nödvändigtvis att ett alternativt frivilligt förfarande vid domstol som innefattar prövning av civila rättigheter och skyldigheter kan utformas på ett sådant sätt att det riskerar att komma i konflikt med konventionens krav.TPF7FPT Om parterna vänder sig till domstol för att få tvisten prövad, men väljer en alternativ tvistlösningsmetod som domstolen erbjuder, är frågan således om konventionens förfarandegarantier ändå bör gälla. Vid domstolsanknuten medling är förfarandegarantierna inte tillämpliga.TPF8FPT I den situationen har parterna emellertid inte avsagt sig rätten att få tvisten prövad av domstolen, eftersom medlingen kan avslutas när som helst om någon av parterna vill dra sig ur. Frågan huruvida förfarandegarantierna bör gälla eller inte måste enligt utredningens bedömning besvaras med utgångspunkt från vilken typ av förfarande det rör sig om. När det gäller det alterna- tiva förfarande som utredningen skall föreslå är ett flertal förut- sättningar givna i utredningens direktiv. Av särskild betydelse i det här sammanhanget är att det skall vara ett förfarande som avgörs av en domare i en instans, att avgörandet inte skall gå att överklaga samt att avgörandet skall ha rättskraft. Eftersom avgörandet skall ha rättskraft innebär valet av det alternativa förfarandet att parterna slutgiltigt avsäger sig rätten till ordinär domstolsprövning. Oavsett graden av frivillighet under förfarandets gång har parterna i vart fall i det skede när avgörandet föreligger definitivt avsagt sig denna rättighet. Det kan i detta sammanhang nämnas att sådana processu- ella överenskommelser som innebär avsägelse av rätten till dom- stolsprövning enligt en allmän princip i allmänhet är ogiltiga, om det inte finns några bestämmelser om annat.TPF9FPT 7TP PT Se även i SvJT 2006 s. 124. 8TP PT Se , Alternativ rättskipning eller alternativ till rättskipning, s. 212. Jämför dock , Förfarandegarantier vid domstolsanknuten medling s. 198 ff. 9TP PT Se avsnitt 10.5.3 Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande Eftersom förfarandet skall innebära att en tvist överlämnas till domstol för slutligt avgörande måste höga kvalitets- och rättssä- kerhetskrav ställas på förfarandet. Det kan på goda grunder antas att parter i allmänhet förväntar sig att ett förfarande som äger rum i domstol och som sköts av en domare tillgodoser vissa grund- läggande rättssäkerhetsgarantier.TPF10FPT När det gäller alternativa former för tvistlösning har det sagts att ju starkare anknytningen till den statliga rättskipningen är desto större tyngd för rättsskydds- och förfarandegarantier.TPF11FPT Det ovan förda resonemanget leder till slutsatsen att en utgångs- punkt för det fortsatta utredningsarbetet bör vara att skapa ett förfarande som uppfyller godtagbara krav på förutsägbarhet, säker- het och kvalitet och som uppfyller de krav som följer av artikel 6 i . 10.1.5Övriga utgångspunkter för förfarandets utformning Utredningens direktiv leder i viss mån tanken till sådana alternativa former för tvistlösning som internationellt benämns ADR (Alter- native Dispute Resolution). Gemensamt för dessa tvistlösnings- metoder är emellertid att de syftar till att på ett eller annat sätt un- derlätta förlikning mellan parterna.TPF12FPT I de fall där den utomstående personen eller organet, tvistlösaren, har mandat att avgöra tvisten är avgörandet inte bindande för parterna eller saknar rättskraft. Det alternativa förfarande som utredningen skall föreslå skiljer sig således på ett markant sätt från andra former av ADR, främst genom att förfarandet enligt direktiven skall mynna ut i ett verk- ställbart icke överklagbart avgörande som har rättskraft. En motsvarighet till det förfarande som skisseras i utredningens direktiv finns såvitt känt inte i något annat land. I t.ex. det neder- ländska snabbförfarandet kort geding, som brukar hänföras till en form av ADR inom domstolen, är rättens prövning endast pro- visorisk och avgörandet saknar rättskraft.TPF13FPT På grund av de funda- mentala skillnader i fråga om de syften som ligger bakom andra ty- per av alternativa förfaranden anser utredningen att dessa endast i 10TP PT Se bl.a. , Alternativ rättskipning eller alternativ till rättskipning, s. 165 i fråga om förlikningsverksamhet i domstol. 11TP PT Se bl.a. i SvJT 2006 s. 101 ff och , Förfarandegarantier vid domstols- anknuten medling, s. 147. 12TP PT Se bl.a. , ADR Principles and Practice, 2 u, s. 12 ff. och , Alternativ rättskipning eller alternativ till rättskipning, s.48. 13TP PT Se vidare avsnitt 8.3.1. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande liten mån kan tjäna som inspiration för ett svenskt alternativt förfa- rande med de förutsättningar som direktiven anvisar. Vid utformningen av det alternativa förfarandet ligger det enligt utredningens uppfattning närmare till hands att titta på t.ex. skil- jeförfarandet och dess förenklade variant. Skiljeförfarandet präglas i hög grad av de ledstjärnor som enligt direktiven även skall prägla det alternativa förfarandet, nämligen frivillighet, snabbhet, partsin- flytande och flexibilitet. Det förhållandet att skiljeförfarandet är utbrett och efterfrågat som tvistlösningsform gör vidare att det finns anledning att försöka tillvarata en del av de fördelar ett skil- jeförfarande innefattar inom ramen för ett alternativt domstols- förfarande. 10.2Behovet av en reform Rättsväsendets mest centrala uppgift är att sörja för medborgarnas rättstrygghet och rättssäkerhet. I detta innefattas ett krav på att mål och ärenden vid domstolarna skall handläggas på ett rättssäkert och ändamålsenligt sätt, samt att handläggningstiderna skall vara rimliga. De processuella reglerna bör vara utformade så att de som vänder sig till domstol får sina tvister lösta på ett sätt som är anpas- sat för det enskilda fallet. Handläggningen skall vara enkel, snabb och rättssäker. har vissa ändringar gjorts i i syfte att förenkla och effektivisera domstolsförfarandet. Ytterligare ändringar i detta syfte har föreslagits i regeringens proposition 2004/05:131, En modernare rättegång – reformering av processen i allmän domstol. Propositionen har antagits av men änd- ringarna har ännu inte trätt i kraft. Det återstår att se hur dessa för- ändringar kommer att påverka domstolarnas handläggningstider. Ett av verksamhetsmålen för domstolarna är enligt reglerings- brevet för att genomströmningstiderna generellt skall minska för samtliga målkategorier. Målsättningen är att medi- anåldern för avgjorda mål vid tingsrätterna skall vara högst för ordinära, i statistiken benämnda övriga, tvistemål (ex- klusive familjemål) och för FT-mål.TPF14FPT Samma målsätt- ning gällde för . Målen uppfylldes emellertid inte. 14TP PT Enligt regleringsbrevet för bör inriktningen vara att huvuddelen () av tvistemålen inte bör ta än att avgöra i tings- rätt respektive hovrätt. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande ökade tiden för att avgöra ett mål . En jämförelse visar att medianåldern för övriga tvistemål ökade från 4,5 och för FT mål från 2,4 till 2,5 må- nader.TPF15FPT Tittar man i stället på genomsnittsåldern för avgjorda mål ser man att denna ökade för övriga tvistemål från 2004 2005. För FT-målen var genomsnittsåldern 3,6 måna- der både och år 2005.TPF16FPT Att genomsnittsåldern är betydligt högre än medianåldern beror på att det finns ett antal mål med mycket lång omloppstid som höjer genomsnittsåldern men som inte påverkar medianåldern i någon större utsträckning. För hovrätterna är målsättningen att medianåldern för avgjorda tvistemål skall vara högst 5 månader. låg medianom- loppstiden , vilket var en förbättring jämfört med då medianåldern för avgjorda mål var . Den ge- nomsnittliga omloppstiden för tvistemål minskade från 8,7 under 2005.TPF17FPT Genom att lägga samman uppgifterna från respektive instans kan man göra en uppskattning av median- och genomsnittstiden för att driva ett ordinärt tvistemål genom tingsrätt och hovrätt.TPF18FPT Eftersom tidsåtgången i statistikunderlaget är beräknad från inkommandedatum till avgörandedatum måste även överklagandefristen (0,7 månader) läggas till. Medianomloppstiden för ett övrigt mål från att det kom in till tingsrätten till att det avgjorts av hovrätten kan på detta sätt uppskattas till ca . Genomsnittstiden kan på samma sätt uppskattas . Överklagas målet vidare till får man räkna med ytterligare ca för besked om prövningstillstånd meddelas eller inte. I många fall tar det emellertid betydligt att få sin sak prövad. Enligt statistiken över hur det tar att avgöra av inkomna mål uppgick tiden i tingsrätt för övriga tvistemål och för FT-mål. För hovrätterna var motsvarande siffra för tvistemålen 12,1 måna- 15TP PT Enligt domstolarnas statistiksystem visar siffrorna en försämring av mål- uppfyllelsen. Medianåldern 2006 var 5,0 månader för övriga tvistemål och för FT-mål. 16TP PT Medelåldern 2006 var för övriga tvistemål och för FT-mål. 17TP PT Medianåldern minskade och medelåldern . 18TP PT Eftersom inte alla mål överklagas blir det endast fråga om en uppskattning. Då de mål som överklagas inte torde ha en kortare omloppstid än de som inte överklagas bör den upp- skattade totala genomströmningstiden i vart fall inte vara för lång. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande Detta innebär att parterna i en inte obetydlig del av tvistemålen får vänta på ett lagakraftvunnet avgörande. Att dra slutsatser av statistik är svårt. Många olika faktorer på- verkar statistiken och kan göra den missvisande. I statistiken för avgjorda tvistemål ingår t.ex. mål som avgjorts genom tredskodom, dvs. mål där svaranden inte har inkommit med svaromål eller inte har infunnit sig till en förhandling. avgjordes 14,6 pro- cent av tvistemålen (exklusive familjemål) genom tredskodom. avgjordes genom avskrivning. Flertalet av dessa kan antas vara förlikta eller återkallade mål. Bland de mål som av- gjorts genom dom ingår stadfästa förlikningar. ingår i statistiken även sådana mål som inte kan avgöras förrän en händelse som står utanför domstolens kontroll inträffar. Det kan t.ex. vara mål där mellandom har meddelats och där mellandomen överkla- gats till hovrätten. Enligt årsredovisningen för Domstolar 2005 utgjorde av de balanserade övriga tvistemålen så- dana inte påverkbara mål. För FT-målen var motsvarande siffra . Trots de osäkerhetsfaktorer som föreligger ger genomgången av statistikuppgifterna avseende tvistemålens omloppstider vid han- den att den berättigade parten ibland får vänta på sin rätt än vad som kan anses rimligt. För en ekonomiskt svagare part kan trycket av den långa handläggningstiden, som ju även medför höga kostnader, medföra att han eller hon tvingas till eftergifter gent- emot den ekonomiskt starkare parten. Det finns även en risk att parter avstår från att föra process inför risken att det skulle ta allt- för mycket tid och pengar i anspråk. Tillgång till domstolsprövning är som nämnts en grundläggande rättighet som följer av bland annat artikel 6 i . Former för tvistlösning som i högre grad än gällande regler för den ordinära tvistemålsprocessen är anpassade till olika tvisters skif- tande karaktär, skulle kunna förbättra den faktiska tillgången till domstolsprövning. Detta gäller särskilt för resurssvaga parter. För att säkra en faktisk tillgång till rättslig prövning är det således vik- tigt att det finns lämpliga tvistlösningsmekanismer som sträcker sig utanför den ordinära domstolsprocessen. Långa handläggningstider innebär flera olägenheter än att en part förhindras att komma till sin rätt eller inte vågar riskera en process på grund av höga kostnader. En pågående tvist kan verka störande eller rent av förlamande för en affärsrelation. Ovissheten om en hävningsförklaring avseende ett köp av en maskin som är viktig för Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande ett företags produktion är giltig eller inte, kan medföra att företa- get inte kan investera i en annan och bättre maskin så länge tvisten pågår. En tvist kan också resultera i likviditetsproblem. För en pri- vatperson kan det dessutom upplevas som obehagligt eller till och med psykiskt påfrestande att vara inblandad i en tvist. Mot den här beskrivna bakgrunden delar utredningen regering- ens uppfattning som den kommer till uttryck i utredningens direk- tiv, att det finns ett behov av ett alternativ till det traditionella domstolsförfarandet. Enligt direktiven skall ledstjärnorna för det alternativa förfarandet vara frivillighet, snabbhet, partsinflytande och flexibilitet. Redan nu finns visserligen ett förfarande som i hög grad karaktäriseras av dessa grundstenar, nämligen skiljeförfaran- det. En inte obetydlig del av näringslivets tvister löses för närva- rande genom skiljeförfarande.TPF19FPT Eftersom parterna skall betala skil- jemännens arvoden är förfarandet emellertid ofta för dyrt för parter med begränsade ekonomiska resurser. Vid institutionellt förfarande tillkommer dessutom administrativa avgifter. Tvistlösning genom skiljeförfarande står därför i realiteten inte till buds för alla parter. De grupper som främst kan antas vara i behov av ett alternativt domstolsförfarande är privatpersoner samt små och medelstora fö- retag med begränsade ekonomiska resurser. Det finns även anled- ning att anta att det kan finnas andra som har intresse av ett snab- bare, billigare och mer flexibelt förfarande, som de själva har visst inflytande över. En utgångspunkt för ett nytt förfarande bör därför vara att det skall vara utformat så att det passar alla typer av parter. Det bör finnas utrymme för att inom ramen för förfarandet an- passa handläggningen efter tvistens karaktär och de enskilda par- ternas särskilda behov. För enskilda eller småföretagare som pro- cessar utan ombud skall det, liksom i den ordinära processen, fin- nas möjlighet till mer ingående materiell processledning. I tvister där parterna har ombud skall handläggningen av tvisten i stället kunna anpassas efter detta. 19TP PT Prop. 1998/99:35 s. 36 och SOU 1995:65 s. 49 ff. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande 10.3En särskild lag om snabbrättegång Utredningens förslag: Utredningen föreslår att förfarandet re- gleras i en fristående lag om snabbrättegång. Även rättegångs- balkens regler bör vara tillämpliga på förfarandet, i den mån nå- got annat inte följer av den fristående lagen. Övergripande målsättningar för det alternativa förfarandet skall som nämnts vara frivillighet, snabbhet, partsinflytande och flexibi- litet. För att åstadkomma detta är det nödvändigt med modifie- ringar av vissa av de grundprinciper som gäller i det ordinära rätte- gångsförfarandet, bl.a. principerna om muntlighet, omedelbarhet och koncentration. Mot den bakgrunden bör det alternativa förfa- randet inte inarbetas i regelsystem utan i stället regleras i en särskild lag. Därigenom blir det också tydligare att förfarandet utgör ett alternativ till processen enligt rättegångsbal- ken. För att syftet med det alternativa förfarandet på bästa sätt skall nå ut anser utredningen att namnet på den nya lagen skall av- spegla det förhållandet att det är fråga om en rättegångsform där snabbhet utgör en särskilt viktig faktor. Utredningen föreslår att förfarandet benämns snabbrättegång. En viktig utgångspunkt vid utarbetandet av den nya lagen bör enligt utredningens uppfattning vara att lagen skall vara enkelt uppbyggd och lätt att tillämpa. Om detta syfte skall kunna uppnås finns inte möjlighet att i den nya lagen reglera alla tänkbara proces- suella frågor och situationer som kan uppkomma. Lagen skulle då bli i det närmaste lika omfattande som . Utred- ningen anser därför att den nya lagen främst bör innehålla bestäm- melser som tar sikte på de särskilda möjligheter och begränsningar som det alternativa förfarandet skall innehålla. I övriga delar fram- står det som ändamålsenligt att rättegångbalkens regler tillämpas i den mån dessa inte strider mot det alternativa förfarandets syfte och grundprinciper. Utredningen föreslår därför en generell hän- visning som anger att bestämmelser skall tilläm- pas om något annat inte följer av lagen. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande 10.4Förfarandet skall omfatta dispositiva tvistemål Utredningens förslag: I stort sett alla dispositiva tvistemål skall kunna prövas i snabbrättegång. Undantag skall endast göras för sådana måltyper som skall avgöras av domstol i särskild sam- mansättning. Det alternativa förfarandet skall enligt direktiven omfatta disposi- tiva tvistemål, dvs. tvistemål där förlikning om saken är tillåten oavsett tvisteföremålets värde. I de flesta fall är gränsdragningen mellan dispositiva och indispositiva mål helt klar. Det förekommer emellertid även s.k. blandade mål, dvs. mål där dispositiva och in- dispositiva frågor handläggs i en rättegång. Ett exempel på detta är när frågor om äktenskapsskillnad och underhållsbidrag handläggs tillsammans. Det finns också tvister som innehåller både dispositiva och indispositiva moment.TPF20FPT Bl.a. på fastighetsrättens område gör sig hänsynen till tredje man och till allmänna intressen gällande på ett sätt som kan begränsa parternas dispositionsfrihet. Parterna kan t.ex. inte fritt avtala om giltigheten av ett fastighetsköp som är be- roende av tillstånd enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyres- fastighet m.m.TPF21FPT Immaterialrättsliga tvister kan vara dispositiva. Om det i ett så- dant mål framställs ett yrkande om vitesförbud är den frågan emel- lertid indispositiv.TPF22FPT Tvister på konkurrensrättens område är ofta indispositiva. Även på detta område finns dock frågor som är dis- positiva. Om ett avtal som är oförenligt med en tvingande konkur- rensrättslig regel har ingåtts kan parterna t.ex. med bindande ver- kan träffa en förlikning med innebörd att den ene parten skall be- tala viss ersättning till den andre avseende historiska förhållanden. Däremot kan de inte med bindande verkan avtala om framtida rättsverkningar. Den svårighet som det ibland kan innebära att avgöra huruvida ett mål är dispositivt eller indispositivt hindrar enligt utredningens uppfattning inte att denna kategorisering används när det gäller att definiera vilka mål som skall kunna prövas i det alternativa förfa- randet. Utgångspunkten bör således vara att alla tvister som är helt och hållet dispositiva skall kunna prövas i förfarandet. 20TP PT Se vidare SOU 1982:26 s. 111 ff och Fitger 4:e avd, I:2 ff. 21TP PT Se NJA 1986 s. 741. Jämför även NJA 1986 s. 205 och NJA 1993 s. 319. 22TP PT Se NJA 2000 s. 435. Överväganden angående ett alternativt tvistemålsförfarande Eftersom förfarandet skall vara frivilligt och präglat av partsin- flytande framstår det som uteslutet att pröva frågor av indispositiv karaktär i förfarandet. Frågan om en enskild tvist innefattar indis- positiva moment får avgöras av rätten från fall till fall med utgångs- punkt i de materiella reglerna på området i fråga. Om en tvist in- nefattar indispositiva frågor bör den i allmänhet hänvisas till det ordinära förfarandet. I den mån det är möjligt att särskilja de dispo- sitiva frågorna från de indispositiva kan man emellertid tänka sig att, om parterna begär det och det framstår som lämpligt, pröva de dispositiva frågorna för sig i det alternativa förfarandet. Det finns därför enligt utredningens bedömning inte anledning att helt un- danta någon målkategori från tillämpningsområdet. Undantag bör dock göras för sådana måltyper som skall avgöras av domstol i särskild sammansättning. är ex- klusiv domstol i åtskilliga måltyper, t.ex. patenträttsliga mål, mark- nadsföringsmål och konkurrensmål. Eftersom dessa tvister är av särskild natur besitter domstolen specialistkunskaper på dessa om- råden och målen avgörs i särskild sammansättning. Om parterna fick välja en annan domstol har det ansetts finnas en risk för att det skulle vara svårt att upprätthålla en tillräckligt hög kvalitet på rätts- skipningen inom de aktuella rättsområdena.TPF23FPT Detsamma gäller om parterna skulle få möjlighet att välja att tvisten prövas av ensam- domare i det alternativa förfarandet. Utredningen anser mot denna bakgrund att sådana dispositiva tvister som skall avgöras i särskild sammansättning inte skall kunna tas upp i det alternativa förfaran- det. Utredningens överväganden och förslag: Förfarandet skall vara snabbt, flexibelt och frivilligt. indelning i förberedelse och huvudförhandling skall inte gälla. Utrymmet för parterna att fördröja processen skall minska genom tidsfrister som kopplas till verkningsfulla sanktioner. Målet skall vara avgjort inom en viss tidsgräns och avgöran- det skall inte gå att överklaga.