sou · GWB3100 · 2008-11-17 00:00:00 — infördes dock nya regler som innebär att en arbetsgivare kan uteslutas från rätt till ersättning från kommu- nen för en arbetstagares sjuklön . Detta gäller om arbetsgivaren tillskansat sig ersättning för sjuklön för en arbetstagare som arbetat hos denne under tid som arbets- tagaren varit sjukanmäld. En arbetsförmedlingsbyrå i kan besluta att en person ska förlora rätt till arbetslöshetsersättning för 30, 60, eller till dess han eller hon genom sitt handlande har visat sig vara villig att börja arbeta, om det finns arbete. Vidare kan en arbetslöshetskassa ge en medlem som varit oärlig en anmärkning eller varning eller utesluta medlemmen ur kassan.1 har i övrigt varken några straffrättsliga eller admi- nistrativa bestämmelser som innebär att den som har gjort sig skyl- dig till bidragsbrott eller motsvarande spärras från rätten till fram- tida bidrag. I finns inte några bestämmelser som förhindrar att en person som dömts för bidragsbrott erhåller förmånen på nytt. Bestämmelser om bidragsmissbruk finns i den isländska lov om folketrygd. Lagen tillåter att en myndighet vid upptäckt av brott mot ett välfärdssystem återkräver beloppet med ränta. I finns det dock inte några regler som medger att en utbetalning stoppas om någon har begått ett brott. Däremot är det möjligt att skjuta fram ett beslut om en förmån om det i ett ärende saknas information som behövs för ett beslut. Den som ansökt om förmånen ska anmodas att lämna in den information som krävs för att myndigheten ska kunna fatta beslut i ärendet. 1 FUT-delegationens rapport tryggar vi trygghetssystemen i ?, rapport 8, s. 136. Om någon felaktigt har erhållit en förmån kan den myndighet som ansvarar för arbetslöshetsersättning (, UWV), den myndighet som svarar för pensions- förmåner och bidrag till familjer (the , SVB) eller kommunerna (som beslutar om socialt bistånd) återkräva det felaktigt utbetalda beloppet. Det finns också vissa möjligheter för kommunerna att besluta om olika administrativa sanktioner. En kommun kan vägra socialhjälp helt eller delvis. Den kan också besluta om en administrativ avgift. I vilken grad och en sådan sanktion ska gälla är olika i olika kommuner. En förutsättning för att en kommun ska ha rätt att besluta om en sådan sanktion är att det finns författningsstöd för beslutet. Vid bedömningen ska kommunen beakta samtliga omständigheter, den enskildes förutsättningar och dennes ekonomiska förhållanden. Beslut fattas i administrativ ordning. Beslutet får överklagas till domstol där en administrativ domare behandlar överklagandet. Kommunen måste ompröva ett beslut att vägra socialhjälp. Ett sådant beslut förutsätter dock inte att den som är föremål för beslutet har blivit dömd för brott. Sanktionen betraktas inte som en straffrättslig påföljd och påverkar inte bedömningarna i det straffrättsliga förfarandet. Ifråga om ersättning vid arbetslöshet, handikapp eller ålderdom kan UWV eller SVB ålägga en sökande en administrativ avgift om en förmån har betalats ut felaktigt. Avgiften utgår av skadan, dock . Om UWV eller SVB eller kommu- nen misstänker någon för förfalskning, bedrägeri eller bedrägligt beteende och skadan uppgår till ett belopp som motsvarar kan myndigheten göra en polisanmälan. Om åklagaren finner att det finns skäl att väcka åtal vidtar ett normalt straffrättsligt för- farande inför domstol. Det finns i inte någon lag motsvarande den svenska bidrags- brottslagen. I straffrättsligt hänseende tillämpas bestämmelser om bedrägeri och urkundsförfalskning i strafflagen. Det finns också särskilda straffbestämmelser i en del av trygghetslagarna. Inom arbetslöshetsförsäkringen finns bestämmelser om att ersättning kan frånkännas den som lämnat oriktiga uppgifter. Den som har lämnat oriktiga uppgifter om förhållanden som har betydelse för rätten till dagpenning vid arbetslöshet, och som var medveten om detta, kan frånkännas rätten till ersättning om det är första gången det sker, och om oriktiga uppgifter lämnas . Detsamma gäller den som har underlåtit att lämna uppgifter av betydelse för rätten till ersättning. Överklagande får ske till när- mast överordnat organ. Därefter får överklagande ske till Trygde- retten, som är en särskild domstol som behandlar frågor om trygg- hetssystemen. I övrigt finns inte några bestämmelser som kan sägas motsvara en bidragsspärr. Däremot finns i fråga om flera av trygghetssyste- men bestämmelser som medger att en ansökan om en förmån avslås eller att förmånen innehålls om någon utelämnat uppgifter eller lämnat oriktiga sådana. I folktrygdloven finns en generell bestämmelse för alla förmåns- slag som omfattas av lagen enligt vilken en ansökan om en förmån kan avslås eller, i fråga om en förmån som redan har beviljats, innehållas eller stoppas under förutsättning att någon av tre olika omständigheter föreligger. Ett sådant beslut får fattas om sökanden mot bättre vetande har lämnat oriktiga uppgifter, hållit tillbaka uppgifter som är viktiga för bedömningen av dennes rättigheter eller förpliktelser enligt lagen eller utan rimlig grund underlåtit att efterkomma ett föreläggande som är utfärdat med stöd av lagen. Vidare får enligt folketygdloven en arbetsgivare besluta att en arbetstagare ska förlora rätten till sjukpenning då denne själv anmält sig sjuk (egenmelding) om han inom loppet av 12 månader har varit frånvarande vid minst fyra tillfällen utan att visa läkarintyg eller om arbetsgivaren har rimlig anledning att anta att frånvaron inte beror på sjukdom. Beslutet ska omprövas . Om det finns anledning att anta att arbetstagaren nyttjar förmånen som stridsmedel i en arbetskonflikt kan arbetsgivaren begära läkarintyg från första frånvarodagen och så länge stridsåtgärden pågår. Om inte annat har avtalats ska den som är berättigad till rehabiliteringsstöd anmäla sig hos Arbeids- og velferdsetaten. Om inte detta sker faller enligt samma lag rätten till rehabiliteringsstöd bort från den dag anmälningsskyldigheten åsidosattes. Enligt loven om utdanningsstötte (studiebidrag) kan en sökande eller låntagare helt gå miste om rättigheter enligt lagen om denne medvetet eller av oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter eller underlåtit att lämna uppgifter och denne på grund därav har mottagit eller försökt att motta stöd som denne inte hade rätt till. Vidare kan en låntagare som missköter sina betalningsförpliktelser helt eller delvis gå miste om sina rättigheter enligt lagen. I lagen om arbetsskadeförsäkring finns bestämmelser om att en begäran om ersättning kan avslås eller en redan tillerkänd ersätt- ning innehållas om sökanden mot bättre vetande lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit väsentliga uppgifter av betydelse för om denne ska tillerkännas ersättning. Socialtjänstlagen (lov om sosiale tjenster) reglerar rätten till ekonomiskt stöd för livsuppehället. Den som har lämnat oriktiga uppgifter eller inte har lämnat uppgifter av betydelse för rätten till ersättning kan enligt nämnda lag åläggas att betala tillbaka stödet. Har han eller hon fått ett lån kan detta också dras in. Enligt lagen om barnbidrag kan under vissa förutsättningar en ansökan avslås. Ett barnbidrag som redan har beviljats kan också stoppas. Detta får ske om sökanden inte lämnat de uppgifter som myndigheten efterfrågat eller om han eller hon lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit uppgifter av betydelse. Redan utbetalt barn- bidrag kan återkrävas. Detta kan ske genom kvittning mot framtida barnbidrag eller i form av ett direkt återbetalningskrav. I den schweiziska lagstiftningen finns bestämmelser om att den som har försökt att erhålla eller orättmätigt erhållit arbetslöshets- ersättning kan få sin rätt till sådan ersättning indragen mellan en och . Den strängaste påföljden motsvarar en indragning av tre månaders ersättning. Detta är en förvaltningsrättslig sanktion som ska verkställas efter det att brottet har begåtts. Sanktionen får inte beslutas om tidsfristen överskrids. Den myndighet som förvaltar arbetslöshetsersättningen kan dock fort- farande kräva återbetalning av den för högt utbetalda ersättningen och inleda ett straffrättsligt förfarande. På grund av preskriptions- fristen verkställs sanktionen även om det görs en invändning mot beslutet eller om det överklagas. När ett straffrättsligt förfarande inleds parallellt med det administrativa, och den försäkrade bestrider sanktionen genom överklagande, vilandeförklaras det administrativa förfarandet i avvaktan på att den straffrättsliga frågan avgörs. I fråga om pensionsersättningar, handikappersättning, olycks- fallsförsäkring och förmåner riktade till familjer liksom sociala för- måner som betalas av landets 26 kantoner finns inte några bestäm- melser som tillåter att ett brott mot välfärdssystemen sanktioneras genom att en framtida utbetalning innehålls. Om någon gör sig skyldig till sådant brott beslutar domstol om huruvida denne ska bli skyldig att återbetala det belopp som denne oriktigt tillskansat sig. Beslutet om framtida förmåner grundas dock enbart på förut- sättningarna för förmånen enligt respektive lag. När det gäller socialhjälp finns det förutsättningar att återkräva ett bidrag som oriktigt har betalats ut genom att i viss mån redu- cera framtida utbetalningar av förmånen. Förutsättningarna för detta begränsas dock av den rätt som varje schweizisk medborgare har enligt konstitutionen att erhålla en inkomst som garanterar existensminimum. I lagen om asyl (law on Asylum, AsylG) finns bestämmelser om sanktioner vid missbruk av statliga förmåner. Lagen är federal och gäller i kantoner som inte har några eller har otillräckliga regler om socialhjälp. Enligt lagen får en myndighet vägra socialhjälp helt eller delvis om sökanden har erhållit hjälp eller har försökt att få hjälp genom att lämna oriktiga eller ofullständiga uppgifter. En ansökan om socialhjälp får också avslås om sökanden vägrar att ge myndig- heten information om sina ekonomiska förhållanden eller om han eller hon inte tillåter att myndigheten inhämtar de uppgifter som behövs i ärendet. Vidare får ett sådant beslut fattas om sökanden inte anmäler viktiga förändringar i sina förhållanden eller om han eller hon uppenbarligen vägrar att förbättra sin ekonomiska situa- tion genom att t.ex. inte acceptera ett rimligt arbete eller erbjuden bostad. Det är emellertid i första hand kantonerna som beslutar om socialbidrag. De flesta kantoner har bestämmelser som liknar den ovan refererade i AsylG eller bestämmelser som utformats enligt rekommendationer från Swiss Conference on Social Welfare (SKOS). SKOS är ett yrkesförbund som arbetar med utformning och utveckling av socialt arbete i . SKOS rekommendationer innehåller regler om vilka skäl som ska föreligga för restriktioner av biståndet, i vilken omfattning det får begränsas i tiden (max 12 månader) och i sak (inte av förmånen i fråga). En nedsättning av förmånen måste vara bestämd till eller intill dess den felaktigt erhållna summan har betalats tillbaka. En förutsättning för att socialhjälpen ska få reduceras är att åtgär- den har stöd i lag, att den kan anses ligga i allmänhetens intresse och att den är rimlig. Varje kanton har egna lagar om beslutsordningen för sanktionen i fråga. Beslutet om sanktionen kan överklagas till domstol. Praxis från Kammarrätten i fråga om uteslutning och frånkännande I kapitel 10 finns en redogörelse för de olika sanktionsformer som finns inom arbetslöshetsförsäkringen. I denna bilaga återfinns refe- rat av ett antal rättsfall från kammarrätterna. De refererade fallen avser frågor om uteslutning och frånkännande och är hämtade från Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO) handledning – Han- tering av återkrav och oriktiga och vilseledande uppgifter – En rekommendation till arbetslöshetskassorna, . Praxis i fråga om uteslutning och frånkännande Följande referat av praxis från Kammarrätten finns i SO:s handled- ning. KamR i mål nr 7711-02: A-kassan beviljade sökanden arbetslöshetsersättning, eftersom hon hade lämnat in ett arbets- givarintyg som visade att hon arbetat i sin makes företag. Det visade sig senare att sökanden inte deklarerat någon inkomst från makens företag. A-kassan återkrävde därför utbetald ersättning och uteslöt henne som medlem ur a-kassan. Länsrätten fann att utöver det ingivna arbetsgivarintyget fanns det inget stöd för att sökanden skulle ha haft en förvärvsinkomst. Hon kunde därför inte ha uppfyllt arbetsvillkoret. Hon ansågs även ha lämnat en oriktig uppgift till a-kassan om sin inkomst och hade därmed orsakat att arbetslöshetsersättning lämnats obehörigen, varför hon skulle ute- slutas som medlem. Kammarrätten delade länsrättens bedömning i fråga om uteslutningen. KamR i mål nr 7575-02: Sökanden deklarerade 65 pro- cents arbete i stället för helt sjukskriven på kassakorten. Att sökan- den hade uppgivit på kassakorten att hon arbetat under tid då hon varit sjukskriven innebar att hon lämnat en oriktig uppgift av betydelse för hennes rätt till arbetslöshetsersättning. Det var grovt vårdslöst att uppge på kassakorten att hon arbetat under tid då hon varit sjukskriven, varför beslutet om uteslutning var korrekt. KamR i mål nr 2530-2000: Frågan i målet var dels om sökanden skulle betraktas som företagare, dels om detta skulle föranleda återkrav och uteslutning. Sökanden hade deltagit i marknadsföringen av ett bolag på olika sätt. Kammarrätten fann att medlemmens verksamhet i bolaget varit av sådan omfattning att han inte kunde ses som arbetslös . för återkrav fanns därför. Däremot menade kammarrätten att omständigheterna i målet inte var sådana att medlemmen skulle uteslutas. Regeringsrätten meddelade inte prövningstillstånd, mål nr 5272-2001. KamR i mål nr 4307-1997: Medlem hade enligt tidigare domar från tingsrätt, hovrätt, länsrätt och kammarrätt avseende bokföringsbrott och inkomsttaxeringar bedömts bedriva närings- verksamhet. I en av domarna, som gällde inkomsttaxering, hade kammarrätten funnit att medlemmen varit att anse som företags- ledare och att det fanns fog för att skönsmässigt bestämma hans lön från bolaget. I målet om arbetslöshetsförsäkring ansåg kam- marrätten att det fanns ett omfattande material som visade att medlemmen bedrivit näringsverksamhet i flera före- tag. Kammarrätten ansåg därför att a-kassan fick anses ha haft fog för uteslutning. KamR i 4303-06: Frågan i målet var om sökanden medvetet eller av grov vårdslöshet lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om förhållanden av betydelse för bedömningen av hennes rätt till ersättning. Sökanden hade ansett sig vara så sjuk att hon ansökt om sjukpenning. hade hon deklarerat arbetslös på kassakorten. Kammarrätten ansåg att den sökande genom att ansöka om sjukpenning ansett sig vara så sjuk att hon inte kunnat arbeta. Då hon deklarerat arbetslös på kassakorten trots att hon inte stått till arbetsmarknadens förfogande har hon uppburit ersättning felaktigt. Det saknade betydelse att den sökande delvis blivit beviljad sjukpenning retroaktivt. Den sökande frånkändes således rätt till ersättning.1 KamR i mål nr 7030-05: Den sökande försäkrade i intyg till a-kassan att han inte skulle studera vidare, trots att han redan hade blivit antagen till en sommarkurs vid en högskola. Han hade därefter på kassakorten deklarerat helt arbetslös då han studerade. Kammar- rätten fann att den sökande av grov vårdslöshet lämnat uppgifter av betydelse för hans rätt till ersättning och därför skulle frånkännas rätt till ersättning. Även fråga om återkrav. KamR i mål nr 6558-03: Kammarrätten fann att sökanden skulle bedömas som företagare. Han hade registrerat en ekonomisk förening under arbetslösheten och var medlem, sty- relseledamot, verkställande direktör och, i förening med annan, firmatecknare i den ekonomiska föreningen. Vidare fann rätten att han skulle frånkännas arbetslöshetsersättning, eftersom han på anmälan inte hade angivit att han var personligt verksam i något företag. För den felaktigt utbetalda arbetslöshetsersättningen blev han återbetalningsskyldig. Regeringsrätten meddelade inte pröv- ningstillstånd, mål nr 190-04. KamR i mål nr 1021-2001: A-kassan hade beslutat att medlemmen skulle återbetala utbetald arbetslöshetsersättning och frånkännas arbetslöshetsersättning . Medlemmen hade utökat sin bisyssla, ett företag, utöver de som a-kassan godkänt. Kammarrätten anförde bland annat följande. I målet är ostridigt att medlemmen under arbetslösheten, utfört arbete i företaget i mer än . Verksamheten i bisysslan hade följaktligen utvidgats och han skulle därför betraktas som företagare. Han var därmed inte berät- tigad till arbetslöshetsersättning. Genom att han inte hade lämnat korrekta och fullständiga uppgifter till a-kassan om sitt arbete i 1 Jämför med RegR 3296-05, där en sökande som begärde omprövning av beslut om sjukpenning, och som därefter beviljades retroaktiv sjukpenning för tid då arbetslöshetsersättning redan lämnats, ansågs ha mottagit den felaktiga arbetslöshetsersätt- ningen i god tro. företaget, orsakade han att arbetslöshetsersättning betalades ut fel- aktigt. Domstolen fann att underinstanserna haft fog för att från- känna medlemmen rätt till arbetslöshetsersättning. KamR i mål nr 1402-2000: A-kassan återkrävde redan utbetald arbetslöshetsersättning samt frånkände medlemmen . Sökanden hade beviljats arbetslöshetsersätt- ning efter att hon arbetat som företagare. Efter det att hon beviljats arbetslöshetsersättning hade hon deklarerat för verksamhet i bola- get och arbetat heltid i sin makes enskilda firma. A-kassan ansåg att medlemmen var företagare, eftersom hon inte skiljt sig från verk- samheten. Även länsrätten ansåg att sökanden inte skiljt sig från verksamheten som företagare. Hon hade lämnat felaktiga uppgifter till a-kassan och hon måste ha varit medveten om att de lämnade uppgifterna hade betydelse för hennes rätt till arbetslöshetser- sättning. Hennes agerande var att betrakta som åtminstone grovt vårdslöst i den mening som avses i 66 § . Arbetslöshetskassan hade därmed haft fog för att frånkänna sökanden 130 ersättnings- dagar. Kammarrätten delade länsrättens bedömning. Regerings- rätten meddelade inte prövningstillstånd, mål nr 5159-2001. KamR i mål nr 5460-1998: Målet rörde en sökande som i stället för lön, fått en kapitalförsäkringspremie från en idrottsförening. Han ansökte om arbetslöshetsersättning, utan att ange varken försäkringspremien eller det faktum att han deltog aktivt på elitnivå i idrottsföreningen. Kammarrätten konstaterade att han i sin anmälan om arbetslöshet hade uppgivit dels att han kunde och ville arbeta heltid, dels att han inte hade annat för- värvsarbete än det han blivit av med. Med detta synsätt fann kammarrätten stöd för att medlemmen faktiskt lämnat en felaktig uppgift och att detta måste betraktas såsom medvetet eller i vart fall grovt vårdslöst. De lämnade uppgifterna hade betydelse för hans rätt till arbetslöshetsersättning. Kammarrätten ansåg med hänsyn till detta att det fanns skäl att frånkänna medlemmen hans rätt till arbetslöshetsersättning. KamR i mål nr 2890-1998: Den sökande hade angivit på Anmälan om arbetslöshet att han inte hade något extraarbete, trots att han var aktiv fotbollsspelare på elitnivå. Kammarrätten konstaterade att sökandens engagemang som elitidrottsman utgjorde hinder för ersättning och att han genom att ge ett nekande svar på frågan om extraarbete lämnat felaktig uppgift till kassan. Sökanden skulle därför betala tillbaka den ersättning som lämnats. Särskilt med tanke på att den sökande haft flera kontakter med kassan, som visade på att han var medveten om risken att uppgiften kunde vara av betydelse för hans rätt till ersättning, fann kammar- rätten att han förfarit grovt vårdslöst. Kammarrätten ändrade således inte heller kassans och länsrättens beslut om frånkännande. Regeringsrätten meddelade inte prövningstillstånd, mål nr 5563- 1999. KamR i mål nr 1777-1998 : A-kassan beslutade att en medlem skulle frånkännas . Beslutet grundades på att medlemmen skulle anses som företagare, eftersom han var delägare i en ekonomisk förening, att han satt i styrelsen och tecknade föreningens firma. Länsrätten fann att medlemmen orsakat att ersättning hade betalats ut felaktigt, eftersom han låtit bli att uppge till a-kassan att han var med i den ekonomiska föreningen. Kammarrätten gjorde samma bedömning som läns- rätten. Regeringsrätten meddelade inte prövningstillstånd, mål nr 1375-2000. Förmåner som bör omfattas av bidragsspärrslagens tillämpningsområde En bidragsspärr ska utgöra en konsekvens av brott enligt bidrags- brottslagen. Om man utgår från lagens tillämpningsområde och därefter beaktar de ställningstaganden som utredningen gjort i kapitel 15 om vilka förmåner som bör undantas från tillämpnings- området leder det fram till att en bidragsspärr bör kunna komma i fråga för följande förmåner: Förmåner som beslutas av Barnbidrag och flerbarnstillägg enligt lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag Havandeskapspenning, föräldrapenning och tillfällig föräldra- penning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, Sjukersättning och aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Rehabiliteringsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring Sjukpenning och livränta till arbetsskadade enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Omställningslivränta till efterlevande enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring Sjukersättning, sjukpenning och livränta enligt lagen (1977:265) om statligt personskadeskydd Ersättning vid personskada enligt lagen (1977:267) om krigs- skadeersättning till sjömän Förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barn- bidrag Bilstöd enligt förordningen (1988:890) om bilstöd till personer med funktionshinder Adoptionsbidrag enligt lagen (1988:1463) om bidrag vid adop- tion av utländska barn Ersättning för vård av närstående enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård Smittbärarpenning och resekostnadsersättning för sjukresor enligt lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare Särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt pen- sionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn Assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersätt- ning Bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag Inkomstpension och tilläggspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension Dagpenning och familjebidrag enligt förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt och förordningen (1997:147) om hemvärnsmän Aktivitetsstöd och utvecklingsersättning enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd och förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program Garantipension enligt lagen (1998:702) om garantipension Handikappersättning och vårdbidrag enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag Efterlevandepension enligt lagen (2000:461) om efterlevande- pension och efterlevandestöd till barn (omställningspension, änkepension) Bostadstillägg och särskilt bostadstillägg enligt lagen (2001:761) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. Äldreförsörjningsstöd enligt lagen (2001:853) om äldreför- sörjningsstöd Förmåner som beslutas av Lån till hemutrustning enligt förordningen (1990:1361) om lån till hemutrustning för flyktingar och vissa utlänningar Bidrag till vissa funktionshindrade elever enligt förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan Vissa kostnadsersättningar enligt förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning Studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1397) Förmåner som beslutas av Premiepension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålders- pension Förmåner som beslutas av kommuner Resekostnadsersättning enligt lagen (1991:419) om resekost- nadsersättning vid sjukresor Introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduk- tionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar