sou · GVB324 · 2008-01-01 00:00:00 — Konverteringsanläggning: Anläggning för bearbetning av sådant ani- maliskt högriskavfall som kan misstänkas medföra allvarliga risker för människors eller djurs hälsa. Köttproduktanläggning: Fristående sanitetsslaktanläggning, styck- nings- och charkanläggning, kyl- och eller anläggning som omfattar flera av de nämnda verksamheterna (integrerad anlägg- ning) Misstänkt smittade djur: Individer av mottagliga djurslag som visar kliniska symtom eller postmortala förändringar av sådant slag att förekomst av smittämnet ifråga med sannolikhet kan misstänkas, djur där epizootologisk utredning har visat att de kan ha blivit direkt eller indirekt exponerade för smittämnet samt djur som vid laboratorieundersökning visat reaktion tydande på möjlig närvaro av smittämnet ifråga. Mottagliga djur: Individer av alla djurslag som kan infekteras av det aktuella smittämnet. Nödslakt: Slakt som företas på grund av olycksfall, skada eller sjuk- dom hos djur. Bortfallande nettolönsamhet eller bortfallet täck- ningsbidrag: Förmodad lönsamhet av en verksamhet som inte har varit möjlig att bedriva p. g. a. myndighetsingripandet men som skulle kunna ha bedrivits om restriktionerna (spärrförklaring- /smittförklaring) inte hade meddelats. Uttryckt med lantbruksekonomisk terminologi kan den bort- fallande och därmed ersättningsgilla nettolönsamheten eller täck- ningsbidraget definieras som beräknade särintäkter minus sär- kostnader som uteblivit till följd av myndighetsingripandet. Som bortfallande särkostnader räknas i detta sammanhang alltid av kostnaden för eget arbete samt ränta på djur- och rörelse- kapital. Provisorisk eller preliminär desinfektion: Sådana desinfektions- åtgärder som kan behöva genomföras före slutdesinfektionen, om det rör sig om en mycket smittsam djursjukdom och spridning av smittämnen från området kan befaras före eller i samband med slutdesinfektion. Provisorisk eller preliminär desinfektion kan ock- så komma i fråga om sjukdomen är en zoonos som kan angripa människa. Rengöring: Ett så fullständigt avlägsnande som möjligt, av alla föro- reningar, särskilt sekret och dylikt från insjuknade djur, från ut- rymmen, inredning och utrustning. Sanitetsslaktanläggning: Fristående avdelning eller i slakteri särskilt inrättad avdelning för slakt av djur som avlivats till följd av olycks- fall, skada eller sjukdom eller för slakt av djur som av hygieniska eller andra skäl skall slaktas under särskilda former. Skadedjurssanering: Ett så fullständigt utrotande som möjligt av sådana skadedjur (möss och andra gnagare) samt insekter inklusive fästingar, som kan överföra sjukdomsframkallande mikroorg- anismer. Skyddsområde: Område om runt smittförklarad anläggning inom vilket smitta förekommer och inom vilket område det råder förbud mot transporter av djur eller varor till eller från eller inom området eller där andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor inom området gäller enligt epizootiförfattningarna. Slaktlikvid för avlivat djur: Den nettoersättning för djuret som er- hålls från slakteriet vid en beordrad avlivning efter avdrag som gjorts av slakteriet exempelvis för sanitetsslaktskostnader. Slaktvärde för avlivat djur: Den slaktlikvid som skulle ha erhållits för djuret om det slaktats under normala förhållanden men som den beordrade avlivningen. Slutdesinfektion: De slutliga rengörings- och desinfektionsåtgärder som föreskrivs eller rekommenderas vid ett sjukdomsutbrott. Smittade djur: Djur hos vilka förekomst av smittämnet har be- kräftats vid laboratorieundersökning samt djur som visar typiska symtom eller postmortala förändringar och det är ställt utan tvivel att de utsatts för smitta. Smittförklaring: eller beslut om för- bud mot att besöka och lämna den anläggning där fall av epizootisk sjukdom inträffat samt att utföra transporter till eller från sådan anläggning eller om andra begränsningar i hantering av djur eller varor för att motverka smittspridning. Smittrening: Åtgärder som omfattar både rengöring och desin- fektion. Spärrförklaring: Veterinärs beslut om förbud mot att besöka och lämna den anläggning där fall av epizootisk sjukdom inträffat eller anläggningar där smitta annars kan antas förekomma samt att ut- föra transporter till eller från sådana anläggningar. Sterilisering: Avdödande eller irreversibel inaktivering av samtliga mikroorganismer på och i material. Tillträdesförbud: eller beslut om förbud mot tillträde till vissa djurstallar eller andra anläggningar där djur hålls. Ägghanteringsanläggning: Anläggning för äggproduktion samt ägg- packeri, äggproduktanläggning och kläckeri. Äggproduktanläggning: Anläggning godkänd för produktion eller behandling av äggprodukter. Övervakningsområde: Område om runt smitt- förklarad anläggning inom vilket smitta förekommer och inom vilket område det råder förbud mot transporter av djur eller varor till eller från eller inom området eller där andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor inom området gäller enligt epizooti- författningarna. Officiell veterinär vid handel inom EU Begreppet officiell veterinär kommer från EG:s lagstiftning. Den officielle veterinären har en grundläggande betydelse för för handel med levande djur och djurprodukter. Grundläggande bestämmelser om handelsregelverket och den officielle veterinärens skyldigheter inom detta regelverk återfinns i två direktiv: rådets direktiv (89/662/EEG) om veterinära kontroller vid handeln inom gemenskapen i syfte att fullborda den inre mark- naden samt rådets direktiv (90/425/EEG) om veterinära och avels- tekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre mark- naden. I dessa direktiv definieras bland annat vad som avses med en officiell veterinär. I artikel 2 i direktiv /662/EEG anges att med en officiell veterinär avses den veterinär som förordnats av den be- höriga centrala myndigheten i medlemsstaten. Med behörig myn- dighet avses den centrala myndighet i en medlemsstat som det åligger att utföra veterinära kontroller eller varje myndighet till vilken denna uppgift har överförts. Vid handel inom gemenskapen medger EU att det sker en stick- provskontroll i mottagande besättning eller anläggning. Denna kontroll skall utföras av officiell veterinär. I vissa fall är isolering av från EU-området införda djur godkänd enligt . Sådan isolering skall övervakas av officiell veterinär. Officiell veterinär vid införsel från och utförsel till tredje land Vid handel med djur eller djurprodukter till eller från land utanför EU (tredje land) är förhållandena något annorlunda. Då djur (utom hundar) eller djurprodukter förs in från tredje land måste de passera en av och den nationella medlemsstaten godkänd gränskontrollstation. Regelverket för in- försel av levande djur från tredje land återfinns i rådets direktiv /496/EEG om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som införs till gemenskapen från tredje land. Motsvarande regler för införsel av djurprodukter återfinns i rådets direktiv /78/EG om principerna för organisering av vet- erinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemen- skapen. Förutom att innehålla regler för hur gränskontrollen från tredje land skall utföras innehåller de även regler för hur officiell veterinär skall genomföra kontroll vid transitering av djur eller djurprodukter genom EU-området. Inget av direktiven tillför nya definitioner vad gäller begreppen officiell veterinär och behörig myndighet utan hänvisning sker i dessa fall till direktiven /662/EEG och 90/425/EEG. För djur eller djurprodukter som ska föras ut till tredje land gäller det mottagande landets krav. krävs dock intyg som är utfärdade av en officiell veterinär. Systemet i EU för att förhindra spridning av sjukdomar bygger på dels veterinärkontroller i djurens ursprungsbesättning eller avsänd- ningsplats, dels gränskontrollen gentemot tredje land och dels ett harmoniserat regelverk för bekämpning av vissa smittsamma djur- sjukdomar. Det råder i princip överensstämmelse mellan de sjuk- domar för vilka EU har tvingande lagstiftning och OIE:s (des Epizooties) A-lista. Lagstiftningen innebär i prin- cip ett vaccinationsförbud kombinerat med en stamping out policy. De sjukdomar för vilka EU har en sådan utrotningspolicy reg- leras i följande bekämpningsdirektiv: 2003/85/EG (mul- och klöv- sjuka), 2001/89/EG (klassisk svinpest), 92/66/EEG (newcastle- sjuka), 92/40/EEG/fr.o.m. 2005/94/EG (aviär influ- ensa), 92/35/EEG (afrikansk hästpest), 93/53/EEG (infektiös laxa- nemi), 92/119/EEG (swine vesicular disease samt allmänna prin- ciper för bekämpning av övriga sjukdomar). Vid misstanke om någon av dessa sjukdomar skall en inledande utredning och provtagning utföras av officiell veterinär. användning av officiellU veterinärU följer om gränsöverskridande handel. Den officielle veteri- närens uppgifter finns i dessa sammanhang reglerat i Jordbruks- verkets föreskrifter. Begreppet offentligtU veterinäruppdragU åter- finns inte i föreskrifter utan används ibland internt på Jordbruks- verket. Offentligt veterinärt uppdrag beskriver veterinära uppgifter som enligt mening kräver statligt anställd veterinär – dock inte officiell veterinär. *Utför kontroller av djur och vissa andra 7, 8, 11, 14, 15 §§ *Bestämmer om djur från 3:e land får *Lämnar besked, på begäran av tull eller polis om gods måste lastas ur på annan plats eller på annat sätt, om vilka åtgärder som ska vidtas i avvakten på SJV:s beslut. Besiktigar platsen om nödvändigt. *Bestämmer hur levande djur får tas om- hand vid vägrad införsel. *Utöver tillsyn över karantäner. *Prövar om det finns hinder mot at djur förs in i en karantän. karantän för hund- och kattkarantän Gränsveterinärens åligganden på karantän Gränsveterinärens åligganden för karantän *Tar emot anmälan om införsel av impor- *Registrerar CVED i traces *Kontrollerar dokumenten för varje sänd- *Gör fysisk kontroll av varje sändning. *Lämna handlingar till importören. *Föra register över uppgifter om varje sändning. *Rapportera uppgifterna i registren till SJV . *Ta emot meddelande från den officiella veterinären på bestämmelseorten om att sändningen anlänt *Anmälan till tullkontoret om inte bekräftelse om att sändningen lämnat EU, , eller har kommit inom föreskriven tid. *Kontrollera att tillstånd frö transitering finns om sådant behövs. *Bevilja tillträde till frizon, frilager eller tullzon under vissa förutsättningar. *Kontrollera att av SJV godkända lager upp- fyller villkoren för godkännandet. *Förklara djur eller produkter godkända om importvillkoren är uppfyllda. *Om införselvillkoren inte är uppfyllda an- Utförsel av levande djur 4, 5 §§ för sällskapsdjur, stick- 7, 10 §§ 15, 17, 18 §§ visa importören om vilka åtgärder som måste vidtas för att dessa ska anses upp- fyllda. *Besluta om ev. återutförsel av sändningen *Beslut om ev. karantänisering eller iso- lering *Beslut om ev. avlivning, slakt eller des- truktion om möjligt efter samråd med SJV *Beslut om omedelbar omhändertagande eller destruktion av sändning vid risk för omedelbar fara för djurs hälsa samt infor- mera SJV om detta. Beslutar om ev. urlastning, rengöring eller vård av djur som transporteras inom Sve- rige för att föras ut ur landet. Godkänna transportmedel som ska föra ut djur ur . Godkänner desinficering av transport- fordon som ska användas för att föra ut djur ur . Gränskontrollveterinär tar emot föranmälan av djur som ska föras in från tredje land Kontrollerar intyg och tillstånd som åt- följer sällskapsdjur vid införsel. Gör efter självständig bedömning eller på begäran av SJV stickprovskontroller vid in- försel samt vid misstanke om sjukdom eller annan överträdelse även inne i landet. Utövar tillsyn av uppsamlingsplats för nöt och svin som ska föras ut ur landet.Kontrollerar djuren vid ankomst till upp- samlingsplatsen och vid behov under vist- elsen. Inspektera uppsamlingsplatsen /år. Ta de ev. prover som behövs Instruerar om rengöring och desinfektionInspektera handelsanläggningen. Utfärda intyg som ska följa hästar som ska föras ut ur eller till annat EU- land. Kan begära uppvisande av hälsointyg från införsel till . Utfärda hälsointyg för utförsel till länder inom EU, , och . Kan begära uppvisande av hälsointyg från införsel till Utfärda hälsointyg för utförsel till EU- Hälsointyg för sperma fr nöt och svin samt em- SJVFS 1994:223 J 22 5, 6, 22 § § Kontroll vid handel med Kan begära uppvisande av hälsointyg från införsel till Utfärda hälsointyg som ska följa sperma eller embryon som ska föras ut ur till annat EU-land, eller . Kan begära uppvisande av hälsointyg från införsel till Efter djurhälsokontroll utfärda hälsointyg för utförsel av fjäderfä eller kläckägg till länder inom EU. Göra månatliga djurhälsokontroller i anläggningar som producerar kläckägg för export. Ge anvisningar om hur äggen ska des- inficeras. Kan medge undantag från 5 § 1 st så att fjäderfän vid slakt får lämna den mot- tagande besättningen från införseltillfället. Kan begära uppvisande av hälsointyg från införsel till . Kontrollerar ev. registrering hos SJV vid utförsel till EU-land. Utfärda hälsointyg vid utförsel av djur och vissa produkter. Underrätta mottagarlandet om sänd- ningen via traces. Förvissa sig om tillfredställande transport från djurskyddssynpunkt Göra stickprovskontroller efter egen be- dömning eller på begäran av SJV.Insättningskontroll av djur i mottagar- besättningen om det föreskrivs att sådan är obligatorisk. Om införselvillkoren inte är uppfyllda an- visa impportören om vilka åtgärder som måste vidtas för att dessa ska anses upp- fyllda. Besluta om återutförsel av sändningen efter samråd med SJV Besluta om karantänisering eller isolering efter samråd med SJV Beslut om slakt eller destruktion efter samråd med SJV Besluta om omhändertagande eller destruktion av sändning vid risk för omedelbar fara samt informera SJV om detta. 4, 5 §§ 7,9 12, 15, 20-21 §§ 7, 9, 10, 11, 19 §§ med får och get 2 kap 11, 15, 17 §§ Utfärda flyttningsdokument för vatten- bruksdjur som ska föras ut ur till länder inom >EU, och . Får besluta att djur som transporterats inom landet för att föras ut ur landet skall lastas ur och rengöras eller vårdas på annat sätt. Godkänna transportmedel som ska an- vändas till att föra ut djur ur landet.Godkänna desinficering av godsvagnar och fordon som ska för ut djur ur landet Utfärda hälsointyg för djur (exl nöt, svin får get, häst, fjäderfä, kläckägg och vatten- bruksdjur), sperma (exl från nöt och svin) och embryon (exl nöt) som ska föras ut från till andra länder inom EU. granska en godkänd anlägg- nings journaler samt kontrollera djurens hälsotillstånd. Märker djur som inte är födda i när de kommer till den första svenska pro- duktionsplatsen. knuten till anläggningen. Instruera personal om särskilda hygien- regler. Besöka och kontrollera anläggningen kvartalsvis eller i vissa fall halvårsvis.Årligen rapportera till länsveterinären i vilka besättningar kontrollbesök skett.Godkänna utrymme för undersökning av skadade, sjuka eller döda djur eller tillfällig förvaring av döda djur för provtagning. Skriftligen intyga att sköljvätska som använts till tvätt av embryon är ned av- seende BVDV. Ta prover för mikrobiologisk undersökning . Inspektera bagg- eller bockstationen minst en gång . Godkänner djurbesättningen från hälso- synpunkt. Tar emot skriftlig försäkran från djur- 3 kap 1, 2 §§ hållaren om avsaknad av vissa sjukdomar. Inspektera spermalagringsstation minst . Inspektera tjurstation minst . Särskilt förordnad veterinär kan utfärda hälsointyg för djur (exl nät, svin, får, get, 6, 7, 13 §§, bilaga 3 häst, fjäderfä, kläckägg och vattenbruks- djur), sperma (exl från nöt och svin) och embryon (exl nöt) som ska föras ut från till andra länder inom EU. Godkänd veterinär ska utföra tillsyn av K 15 (upphör 1/7 06) djurhälsa på mjölkproduktionsanläggning. (Gränsdragningen till SLV är inte klar , En veterinär utsedd av SJV eller läns- styrelsen (vid delegering) ska provta, undersöka och göra smittskyddsutredning då primärfall av salmonella konstaterats. Konsekvenser av en privatisering av distriktsveterinärorganisationen Rapport från () Marknaden för fältveterinärtjänster..................... Metod och data................................................ 3.1 Modell för efterfrågan på veterinärtjänster.............. 3.2Modell för utbudet av privata fältveterinärtjänster . 3.3Mått på efterfrågans respektive utbudets pris Efterfrågan på DV-förrättningar under jourtid........... 5 Diskussion och slutsatser .................................. Skattningarna av efterfrågans priskänslighet ............... Skattningarna av utbudets priskänslighet ........................ Implikationer för frågor ..... (Jo 2005:04) är en statlig utredning som en- ligt direktiven skall utreda och vid behov föreslå förändringar i org- anisationen av den veterinära fältverksamheten och viss veterinär myndighetsutövning.TPF1FPT Utredaren skall närmare bestämt analysera nuvarande organisation och alternativa organisatoriska lösningar av: den veterinära fältverksamheten med utgångspunkten att kon- kurrensneutralitet mellan olika veterinärkategorier skall efter- strävas, den myndighetsutövning som utförs av praktiserande veteri- närer, tillsynen över veterinär yrkesverksamhet. Målsättningen är att det skall finnas en väl fungerande och sam- hällsekonomiskt effektiv organisation: för veterinär fältverksamhet i hela landet dygnet runt, vid utbrott av smittsamma djursjukdomar, för veterinära förvaltningsuppgifter som innefattar myndig- hetsutövning. Utifrån ekonomisk teori är det statliga engagemanget i produk- tionen av fältveterinärtjänster inte självklart. Såväl akut djursjuk- vård som förebyggande djurhälsovård är privata varor (d.v.s. det är möjligt att utesluta dem som inte är beredda att betala för tjänsten från att konsumera den). Det finns positiva externa effekter för- bundna med insatser mot smittsamma djursjukdomar (även andra än den som betalar för insatser som minskar smittspridning drar nytta av dem vilket minskar den enskildes incitament att vidta så- dana åtgärder). Emellertid finns en lagstiftning enligt vilken djur- ägaren kompenseras för kostnaderna för insatser mot smittsamma djursjukdomar och varje djurägare och veterinär är skyldig att an- mäla misstanke om utbrott av sådan sjukdom samt delta i dess be- kämpande (se epizootilagen, SFS 1999:657; zoonoslagen, SFS 1999:658 samt förordningen om allmän veterinärinstruktion, SFS 1971:810). Risken för underutnyttjande påverkas därmed inte av om produktionen av fältveterinärtjänster sker i statlig eller privat regi. Det har anförts att en privat marknadslösning skulle kunna 1TP PT Se Regeringens hemsida: . leda till jävsproblematik. Det kan således vara svårt för privata entreprenörer att både sälja veterinärtjänster till kunderna och övervaka att lagstiftningen efterlevs. Problemet torde dock före- ligga även med statligt anställda veterinärer, så länge samma per- soner som förser djurägarna med veterinärtjänster skall övervaka lagstiftningen. Det finns emellertid faktorer som talar för att veterinärmarknaden kännetecknas av begränsad konkurrens. Detta beror bl.a. på att det finns etableringshinder. För att ägna sig åt veterinär verksamhet i måste man uppfylla vissa utbild- ningskrav och ha svensk veterinärlegitimation eller veterinär- legitimation som är godkänd i . För att driva en veterinär- mottagning krävs också investeringar i viss utrustning (notera dock att utrustningskraven är mindre för fältveterinärtjänster som inne- bär att veterinären besöker djurägaren och erbjuder vad som när- mast kan jämföras med primärvårdstjänster inom human-medi- cinen). Konkurrensen kan också begränsas av att det, i likhet med vad som gäller för sjukvårdstjänster inom humanmedicin, kan vara svårt att avgöra vilka kvalitetsskillnader det finns mellan olika slags veterinärtjänster och mellan olika producenter av samma slags veterinärtjänster. Detta ökar djurägarens kostnader för att göra korrekta jämförelser av pris och kvalitet mellan olika producenter av veterinärtjänster och ger därmed ett visst konkurrensskydd åt producenter som djurägaren redan har etablerat kontakt med. Slut- ligen, eftersom de flesta veterinärtjänster produceras i samband med att veterinären har direkt kontakt med djuret, förefaller det rimligt att anta att veterinärmarknaden består av ett antal lokala marknader som avgränsas av tidsåtgången för transport från veterinärklinik till djurägare, eller omvänt. Den lokala marknadens storlek beror då på hur många djur det finns inom det relevanta transportavståndet. På en marknad med begränsad konkurrens kan förekomsten av en statlig aktör minska de privata entreprenörernas möjligheter att utnyttja sin marknadsmakt och därmed leda till lägre priser och högre tillgänglighet för djurägarna. Detta fordrar emellertid att den statliga aktören inte uppträder som ett vinst- maximerande företag, att den är prisledande och möjligen också att dess verksamhet delvis finansieras med hjälp av skattemedel. Finansiering via skattemedel innebär å andra sidan lägre incitament att bedriva verksamheten kostnadseffektivt. Det kan således finnas en avvägning mellan nyttan av lägre priser för djurägare och högre skatter för övriga medborgare. har vänt sig till () med önskan om att få följande frågor belysta: 1)Vilken typ/mix/storlek av kundunderlag det krävs för att bära en verksamhet med nuvarande tillgänglighet och servicenivå (definierad av den statliga målsättningen) i olika delar av landet, samt hur kundunderlaget ser ut i de olika produktionsom- rådena. 2)Vad det kostar att producera en varukorg av veterinärtjänster i privat respektive statlig regi i olika områden med beaktande av samtliga kostnader inklusive administration. Varukorgen har inte specificerats men antas innehålla 9 standardbehandlingar (3 på häst, 3 på lantbruksdjur och 3 på hund), kostnad för jour (en vardagsnatt respektive en helgnatt) samt utryckning enkel väg. 3)Om, och varför, privata veterinärstationer är effektivare än stat- liga samt om skillnaderna i effektivitet kan antas vara bestå- ende. 4)Vilka risker det finns för privata monopol i respektive område och vad det skulle innebära. 5)Vilka risker det finns för att man vid en marknadslösning med statliga bidrag till de privata entreprenörerna (i mån av behov) skulle bli utan veterinär service i delar av landet samt hur dessa risker kan minskas eller elimineras. 6)Hur man kan veta storleken på den optimala bidragsnivån i respektive område. Frågorna handlar om hur priser och kvantiteter av veterinärtjänster skulle komma att påverkas vid en eventuell privatisering av dis- triktsveterinärorganisationens (DVO) verksamhet. Vissa av dem är svåra att besvara i kvantitativa termer utan detaljerad kunskap om enskilda producenters produktionsfunktion. Eftersom det ur kon- kurrenssynpunkt ligger i producenternas intresse att inte avslöja detaljer om sina produktionsfunktioner saknas sådana uppgifter. Det är också tveksamt om information om t.ex. kostnaden för att producera en given varukorg av veterinärtjänster i privat, respektive statlig regi är av särskilt stort intresse. För det första kan marginal- kostnaden antas beror på hur mycket som produceras. Det är sannolikt att detta kommer att ändras med tiden p.g.a. förändringar i djurpopulationens sammansättning och storlek samt p.g.a. tekno- logiska framsteg inom djurmedicinen.TPF2FPT För det andra kan varu- korgens sammansättning också komma att ändras över tiden p.g.a. samma orsaker som dess marginalkostnad. Slutligen, även om man kände till kostnaden för att producera en given varukorg, skulle detta inte ge så mycket ledning vid bestämmandet av exempelvis den optimala bidragsnivån eftersom det inte är givet att privat- praktiserande veterinärer skulle nöja sig med ett bidrag mot- svarande verksamhetens marginalkostnad. Om de har möjlighet att ta ut ett högre pris är det rimligt att anta att de kommer att göra detta.