sou · GVB3112 · 2008-01-01 00:00:00 — I en sådan kalkyl ingår både direkta kost- nader som köp av utbildning, administration etc. och indirekta kostnader som värdet av det individerna skulle ha gjort om de inte deltagit i utbildningen (individens värdering av ledigheten, värdet av hushållsproduktion, eller arbetsinkomst om de hade hittat ett arbete). Eftersom kostnads- och intäktsanalyser för arbetsmark- nadsutbildning är mycket datakrävande är de också mycket säll- synta. och (2004) gör en grov uppskattning av lönsamheten i respektive arbetsmarknadsutbild- ningen för långtidsarbetslösa. På kostnadssidan tar de med utbild- ningskostnader och förlorad arbetsinkomst. På intäktssidan räknar de med en uppskattad löneökning efter deltagande i utbildning. Denna baseras på statistisk analys av skillnaden i arbetsinkomster mellan de som deltog 1997 och de som var öppet arbetslösa. Arbetsmarknadsutbildningen var samhällsekonomiskt lönsam, dvs. intäkterna översteg kostnaden, efter omkring två år.TPF5FPT 5TP PT Ett mycket positivt resultat eftersom det avser deltagande , innan de tidigare nämnda förändringarna i regler och styrning. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande 9.5Den förberedande utbildningens effektivitet Den förberedande utbildningen har inte målstyrts på samma sätt som arbetsmarknadsutbildning. Medan 70-procentsmålet i alla avseenden gjort målet med arbetsmarknadsutbildning mycket tyd- ligt, är måttet på en framgångsrik förberedande utbildning desto mer oklart.TPF6FPT På kort sikt kan såväl arbete, arbetsmarknadsutbild- ning, reguljära studier och aktivt arbetssökande uppfattas som framgångsrika utfall beroende på förutsättningar och innehåll. På är dock sysselsättning det enda utfall som egentligen kan betraktas som arbetsmarknadspolitiskt framgångsrikt. Medan arbetsmarknadsutbildningen har varit föremål för många utvärderingsstudier , har inte de olika delarna i den förberedande utbildningen genomlysts tillnärmelsevis lika ingående. De få utvärderingar som har genomförts har oftast varit i samband med studier där en speciell utbildningssatsning (t.ex. , SAGA och Språnget) har varit det primära intresset. Trots att de få utvärderingar vi har hittat avser delprojekt, delgrupper samt olika utbildningar inbakade i större program redo- visar vi resultaten nedan även om det är svårt att dra några generella slutsatser från dem. I den tidigare nämnda studien om effekterna av för långtidsarbetslösa jämför och (2004) effekten från deltagande i på grundskolenivå respektive gymnasienivå, samt deltagande i programmen förbe- redande utbildning (oavsett inriktning) och arbetsmarknadsutbild- ning mot att vara öppet arbetslös. De finner att förberedande utbildning har större positiva effekter på arbetsinkomsten i jäm- förelse med öppen arbetslöshet än på grundskole- nivå. Vid en jämförelse med deltagande i på gymna- sienivå beror resultatet på antalet terminer. Under alla förhållanden ger dock arbetsmarknadsutbildning den största inkomsteffekten. Observationerna avser efter påbörjad utbildning. Statskontoret (2007b) har studerat möjligheten att få arbete och benägenheten att studera vidare bland arbetssökande som genom- gått SAGA-satsningen och AMS ungdomsplatser (särskilda sats- ningar inom allmänteori i förberedande utbildning, se även avsnitt 5.3.3). Deltagarna har jämförts med andra jämförbara personer i aktivitetsgarantin respektive jämförbara arbetssökande ungdomar som inte deltagit i insatserna. Resultaten tyder på att SAGA-del- 6TP PT För en utförligare diskussion se Kapitel 5. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande tagarna har en något lägre andel i arbete än sina jämförelsepersoner ett och efter att de påbörjat studierna. Andelen som bedriver studier inom det reguljära utbildningsväsendet uppgår bara till några procent för både SAGA-deltagare och jämförelsepersoner. Deltagarna i AMS ungdomsplatser har ett sämre utfall än andra arbetslösa ungdomar när det gäller arbete. Däremot var det fler som gick vidare till reguljära studier. Enligt en enkät gjord i anslut- ning till undersökningen var dock studiebenägenheten högre i del- tagargruppen från början. Enkätsvaren klargör även att före- komsten av praktik eller yrkesorienterande inslag ökade möjlig- heten till arbete. AMS (2007b) redovisar för programmet förberedande insatser i en matchningsstudie sysselsättningseffekter efter pro- grammets start. Resultaten tyder på att deltagare i förberedande insatser har två procentenheters högre utfall i arbete utan stöd, och fyra procentenheters högre utfall i arbete med stöd, jämfört med icke-deltagare. Förberedande utbildning var (vilket undersökningen avser) emellertid bara en av fem olika insatser inom programmet förberedande insatser, vilket gör det osäkert om resultaten är relevanta när det gäller förberedande utbildning. I en senare rapport (AMS, 2007c) finner myndigheten negativa syssel- sättningseffekter på arbete utan stöd – 2005 för programmet förberedande insatser. Harkman (2006) har följt upp och studerat sysselsättnings- effekterna bland deltagare som genomgått Språnget, en utbild- ningssatsning för personer med utländsk högskoleutbildning inom olika akademiska yrken, främst inom pedagogik och vård. Utbild- ningarna genomfördes framför allt som förberedande utbildningar, men även som yrkesinriktade kompletteringsutbildningar. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Tabell 9.2 Skattad skillnad i resultat mellan yrkesinriktade och förberedande utbildningar. Andel i arbete vid intervju varav andel i arbete i utbildnings- yrket eller näraliggande yrke -4,7 Källa: Harkman, AMS, 2006. Enkätundersökningen vittnar om att närmare hälften av deltagarna i förberedande utbildning fick arbete, men att utfallet var markant sämre än bland deltagarna i yrkesutbildning.TPF7FPT Skillnaderna blev ännu större vid jämförelser av om deltagarna fått arbete inom det yrke de utbildats till. Av tabell 9.2 framgår att det är en större andel i förberedande utbildning som vid uppföljningstillfället inte var klara med sin utbildning. Deltagarna har även jämförts med arbetssökande utomnordiska medborgare som inte deltagit i Språnget. Sysselsättningseffekten är mycket stor () bland deltagare som gått yrkes- utbildningar. Den är mera blygsam för deltagare i förberedande utbildning (). Författaren betonar att de som fått legitimation/behörighet genom kursen har en avsevärt högre sysselsättningsandel än övriga deltagare. Bortsett från de personer som nått utbildningsmålet tyder resultaten på en mycket begränsad effekt av förberedande utbildningar. 9.6Avslutande diskussion och slutsatser Vi har i detta avsnitt redogjort för uppföljningar, utvärderingar och kostnads- och intäktsanalyser för arbetsmarknadsutbildning och förberedande utbildning med avstamp i IFAU:s tidigare översikt (Calmfors m.fl., 2002). Det finns ett omfattande empiriskt material om arbetsmarknadsutbildningen medan kunskapen om den för- beredande utbildningen är i det närmaste obefintlig. 7TP PT Då utbildningarna kan ha avslutats , varierar tiden mellan avslutad utbildning och uppföljning mellan och . Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande arbetade kostnads- och intäktsanalyser saknas. Vi börjar med slut- satserna kring arbetsmarknadsutbildningen. Andelen i arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning har förbättrats – 70-procentsmålet nåddes 2003 AMS uppföljningar visar att andelen i arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning har förbättrats markant . Andelen har ökat från år år (Statskontoret, 2007a). Målet på uppnåddes . Effekterna av arbetsmarknadsutbildning har förbättrats I bilaga 6 finns en genomgång av de 16 utvärderingar vi har identi- fierat med senare publiceringsdatum än tidpunkten för IFAU:s översikt . I följande tabell har vi delat in studierna, kom- pletterade med IFAU:s nya studie, i tre grupper efter resultat. Efter de förkortade författarnamnen står publiceringsdatum inom parentes och därefter deltagandeperioden. SOU 2007:112 Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Tabell 9.3 Uppdelning av studier efter resultat AUB (ibland inkl. FUB) jämfört med ingen åtgärd St&W (2004), 1997 An&G (2004), 1987–91 Fr&Jo (2003), 1993–97 Ax&W (2005), 1997 An&An (2004), 1993–94 Okeke (2005), 2003 Ax&W (2004), 1997 AMS (2007b), 2005 AMS (2007c), 1993–2005 AUB jämfört med KL (2003b), 1997 (2003a), 1997 (2003c), 1997–98 (2005), 1997 AUB jämfört med SwIT (2006), 1999 AUB+FUB jämfört med UG och AP Fo&N Sk (2006), 1999-2003, Fo&N Sk (2006), 1999–2003, Not: se Tabell 1 i Bilaga 1. Arbetsmarknadsutbildning förkortas här som AUB, förberedande utbild- ning FUB, som KL, ungdomsgarantin som UG, och arbetspraktik förkortas Effektiviteten i arbetsmarknadsutbildningen har förbättrats . De studier som visar på positiva effekter av arbetsmarknadsutbildning jämfört med öppen arbetslöshet avser deltagande 1997–1998, 2003, 2005 respektive 2002–2004, medan de oklara och negativa resultaten främst avser tidigare år.TPF8FPT 8TP PT AMS (2007c) finner dock att arbetsmarknadsutbildningen gav små men positiva sysselsättningseffekter även , men det framgår inte om resultaten är statistiskt säkerställda eller inte. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Dagens arbetsmarknadsutbildning ger positiva effekter De fyra senaste utvärderingarna från AMS (Okeke, 2005 och AMS, 2007b,c) och IFAU (m.fl., 2007) visar på signifikant positiva effekter av arbetsmarknadsutbildning på chansen att få arbete.TPF9FPT Grovt sett ökar deltagandet sannolikheten för att få ett arbete (inkl arbete med stöd) med omkring 15–. Arbetsmarknadsutbildningen ger och initialt en viss inlåsningseffekt. Både Okeke (2005) och m.fl. (2007) finner att personerna i kontrollgruppen finner arbete något snabbare än deltagarna i arbetsmarknadsutbildning till att börja med. På lite lämnar dock deltagarna arbetslösheten och får arbete snabbare än de som inte har deltagit i arbetsmarknads- utbildning. m.fl. (2007) analyserar även effekterna av deltagande i arbetsmarknadsutbildning på arbetsinkomst, lön och socialbidrag. De finner att deltagarna har högre årsinkomster än jämförelsegrup- pen ett respektive efter påbörjad arbetsmarknadsutbildning. Andelen mottagare av försörjningsstöd är lägre i del- tagargruppen än i jämförelsegruppen. Utifrån dessa positiva programeffekter är det utredningens uppfattning att arbetsmarknadsutbildning är effektiv och fortsatt ska bedrivas. Okeke (2005) finner positiva effekter för alla utbildningsinrikt- ningar utom datateknik, men däremot olika relativa resultat. Programeffekten var störst för utbildningar inom transport, kontor/lager, maskinoperatörsarbete och vård/omsorg. Skillnaden i andelen sysselsatta mellan deltagargruppen och jämförelsegruppen beror på utvärderingstidpunkten. m.fl. (2007) finner en stor inlåsningseffekt för arbetsmarknadsutbild- ningar inom vård och omsorg men också en stor programeffekt omkring efter programstart. För transportutbildningar är inlåsningseffekten minimal men å andra sidan är programeffekten betydligt mindre än för vård/omsorgsutbildningar . Följande tabell visar skillnaden i andelen sysselsatta (inklusive arbete med 9TP PT Även Statskontoret (2007a) finner positiva effekter i sin analys av deltagande . Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande stöd) mellan deltagargruppen och jämförelsegruppen för tre utbildningsinriktningar. Tabell 9.4 Andel sysselsatta, ett respektive efter påbörjad arbets- marknadsutbildning, yrkesinriktningar, procent Not: Skillnaden mellan grupperna är statistiskt säkerställd. Källa: IFAU (2007). Av resultaten framgår att det tar för deltagarna i vård/omsorgsutbildningar att få arbete efter utbildningen än det tar för deltagarna i transportutbildningar. Men i jämförelse med personer med liknande egenskaper och erfarenheter har utbild- ningen en större positiv effekt på lite . Skillnaden i andelen sysselsatta efter påbörjad arbetsmarknadsutbildning är för vård/omsorgsutbildningar vilket kan jämföras med 17 procentenheters skillnad för transportutbild- ningar. Skillnaden förklaras främst av att jämförelsegruppen för vård/omsorgsutbildningar har lägre sysselsättningsandel än jäm- förelsegruppen för transportutbildningar efter påbörjat pro- gram. Det kan tolkas som att en svagare grupp arbetslösa anvisas till vård/omsorgsutbildningar. Deltagande i arbetsmarknadsutbildning inom tillverkning/hant- verk ger också positiva effekter på andelen sysselsatta på ett respek- tive . Effekten är dock betydligt mindre än för utbild- ningar inom vård/omsorg respektive transport. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Statskontoret (2007a) visar att deltagandet i arbetsmarknadsutbild- ning speglar den könsuppdelade svenska arbetsmarknaden. Bland de deltagare som påbörjade en arbetsmarknadsutbildning var andelen kvinnor i vård/om- sorgsutbildningar medan den var i transport- och maskinförararbete och inom hantverksarbete inom byggverksamhet och tillverkning. AMS (2007a) uppger att av de kvinnliga deltagarna i arbetsmarknadsutbildning utbildades inom vård/omsorg . Detta bidrar till att resulta- ten för kvinnor och män skiljer sig åt på samma sätt som mellan vård/omsorgs- och transportutbildningar. Andel sysselsatta, ett respektive efter påbörjad arbets- marknadsutbildning, kön, procent Not: Skillnaden mellan grupperna är statistiskt säkerställd. Källa: IFAU (2007). Det tar för kvinnliga deltagare att få ett arbete än för manliga deltagare, och det är en lägre andel sysselsatta i den kvinn- liga jämförelsegruppen efter att deltagarna påbörjade arbets- marknadsutbildning än i den manliga jämförelsegruppen. Mönstret från vård/omsorgsutbildningar upprepas här för kvinnorna. Följande figurer illustrerar utflödet till arbete utan stöd från del- tagargruppen och jämförelsegruppen, från programstart och för kvinnor och män. Skillnaden i inlåsningseffekt fram- kommer tydligt vid en jämförelse av . Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Figur 9.2 Sannolikheten att fortfarande vara inskriven på arbets- förmedlingen, konfidensintervall, kvinnor Källa: IFAU (2007). Figur 9.3 Sannolikheten att fortfarande vara inskriven på arbets- förmedlingen, konfidensintervall, män Källa: IFAU (2007). Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Utvärderingen från m.fl. (2007) indikerar alltså att pro- grameffekten av deltagande i arbetsmarknadsutbildning är positiv för både kvinnor och män, men att den kommer senare för kvin- norna på grund av inlåsningseffekten och förmodligen olika kurs- längder. ger dock utbildningen större positiva program- effekter för kvinnorna. Resultatet efter programstart kan i princip jämföras med Okeke (2005). I den analysen var programeffekten för kvinnor och för män, men skillnaden var inte statistiskt säkerställd. Rapporten från Statskontoret (2007a) indikerade att kvinnor dominerar inom yrkesinriktningar som har en låg andel i arbete och män dominerar inom yrkesinriktningar som har en hög andel i arbete . Detta borde bidra till en lägre andel sysselsatta efter arbetsmarknadsutbildning bland kvinnorna. Resultatet får dock inte stöd i den nya utvärderingen från IFAU. efter påbörjad arbetsmarknadsutbildning är andelen syssel- satta lika stor för båda könen (). Sammantaget kan vi dra slutsatsen att arbetsmarknadsutbild- ningen tycks ge större positiva effekter för kvinnorna än för män- nen framför allt på lite . Men utvärderingen från Fors- lund m.fl. (2007) visar på kort sikt en relativt stor inlåsningseffekt för kvinnorna. Deras utbildningar tar också (se kapitel 4). Det tycks finnas en förbättringspotential för att göra arbetsmark- nadsutbildningen mera effektiv, särskilt inom vård/omsorg t.ex. genom en ökad användning av validering och en effektivare kurs- uppläggning. Det kan också finnas anledning för den nya myndig- heten Arbetsförmedlingen att försöka bredda arbetsmarknads- utbildningen yrkesmässigt, särskilt för kvinnor eftersom den för deras del domineras så kraftigt av utbildningar inom vård/omsorg. Kvinnor är dessutom underrepresenterade i arbetsmarknadsutbild- ning i förhållande till sin andel av de arbetslösa, av del- tagarna jämfört av de arbetslösa (AMS, 2007a). Myndigheten bör följa upp varför kvinnor är underrepresenterade inom arbetsmarknadsutbildningen och vid behov vidta åtgärder för att förhindra detta. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Resultaten i m.fl. (2007) indikerar att arbetsmarknads- utbildningen ger högre programeffekter för deltagare födda utom än för deltagare födda inom , inklusive . Detta gäller särskilt på lite . Tabell 9.6 Andel sysselsatta, ett respektive efter påbörjad arbetsmark- nadsutbildning, födelseland, procent Källa: IFAU (2007). Not: Skillnaden mellan grupperna är statistiskt säkerställd. I den tidigare utvärderingen av Okeke (2005) var programeffekten lika stor för gruppen nordiska medborgare respektive utom- nordiska medborgare, . Arbetsmarknadsutbildningen ger ungefär lika stor programeffekt för yngre arbetslösa () som för vuxna () enligt m.fl. (2007). Detta resultat skiljer sig från Okeke (2005), som fann att programeffekten var störst för ålders- gruppen . Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Tabell 9.7 Andel sysselsatta, ett respektive efter påbörjad arbets- marknadsutbildning, max respektive min , procent Not: Skillnaden mellan grupperna är statistiskt säkerställd. Källa: IFAU (2007). Programeffekten från deltagande i arbetsmarknadsutbildning är störst för personer med förgymnasial utbildning och lägst för personer med eftergymnasial utbildning enligt m.fl. (2007). Detta bekräftar resultaten i Okeke (2005). Tabell 9.8 Andel sysselsatta, ett respektive efter påbörjad arbetsmarknadsutbildning, utbildningsbakgrund, procent Not: Skillnaden mellan grupperna är statistiskt säkerställd. Källa: IFAU (2007). Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Okeke (2005) jämför sysselsättningseffekten av deltagande i arbets- marknadsutbildning för arbetshandikappade respektive personer utan arbetshandikapp. Sysselsättningseffekten var 12 procenten- heter för gruppen arbetshandikappade, vilket var mindre än för del- tagare utan arbetshandikapp. Deras sysselsättningseffekt var . I samma utvärdering finner man att deltagare i aktivitetsgarantin har lägre programeffekt än andra deltagare, jämfört . Skillnaden i effekt är dock inte statistiskt säkerställd. Arbetsmarknadsutbildning ger ingen signifi- kant effekt på arbete utan stöd för aktivitetsgarantideltagare utan bara på arbete med stöd. Häften av aktivitetsgarantideltagarna som fått arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning hade fått arbete med stöd. m.fl. (2007) studerar inte dessa grupper separat. Positiva effekter för alla studerade grupper Vi kan dra slutsatsen att arbetsmarknadsutbildning ger positiva effekter för alla studerade grupper men att effektens storlek varie- rar. Effekten är lika stor för ungdomar som för vuxna, men är större för deltagare födda utom än för deltagare födda inom inklusive . Den tycks vara mindre för del- tagare med eftergymnasial utbildning än för deltagare med kortare utbildning. Arbetsmarknadsutbildningen ger heller inte lika bra effekt för arbetshandikappade som för icke-arbetshandikappade, och mindre effekt för deltagare från aktivitetsgarantin än för övriga deltagare. Deltagarna står närmare arbetsmarknaden jämfört med Rekryteringen av deltagare till arbetsmarknadsutbildning har för- ändrats (Statskontoret, 2007a). anvisar numera arbetssökanden som står närmare arbetsmarknaden än tidigare men fortfarande från ett brett spann, således inte bara de med bäst förutsättningar.TPF10FPT 10TP PT Se vidare kapitel 11. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Ändrade ramvillkor och förutsättningar Effektiviteten i arbetsmarknadsutbildningen har förbättrats. Ett par ramvillkor har förändrats vilket förmod- ligen har bidragit till detta: ingen återkvalificering till ny period med arbetslöshetsersätt- ning. Vi vet att rekryteringen till utbildningarna har förändrats (Stats- kontoret, 2007a) och det är rimligt att tro att även arbetsförmed- lingens stödjande arbete kring jobbsökande efter utbildningen har stärkts i syfte att nå 70-procentsmålet. ändras ramvillkoren igen. Regeringen uttrycker inget speci- ficerat mål för arbetsmarknadsutbildningen i årets regleringsbrev till AMS och den nya myndigheten kommer att ersätta målet med andra styrformer. Deltagande i program för- länger inte längre den möjliga tiden med ersättning från arbetslös- hetsförsäkringen utan antalet dagar är 300/450 oberoende om man deltar i program med aktivitetsersättning eller inte. Volymerna har minskats ytterligare till historiskt sett mycket låga nivåer. Matchningsarbetet betonas nu i politiken och resur- serna ska fokuseras på dem som står längst ifrån arbetsmarknaden. Det är oklart vilket genomslag jobb- och utvecklings- garantin respektive jobbgarantin för ungdomar kommer att få på arbetsmarknadsutbildningen. Utredningens uppfattning är att medel ska anslås så att arbets- marknadsutbildning kan anvisas redan innan den arbetssökande omfattas av jobb- och utvecklingsgarantin under förutsättning att arbetsförmedlingens kartläggning ger belägg för att arbetsmark- nadsutbildning behövs för att förhindra långtidsarbetslöshet. Om en noggrann kartläggning och bedömning görs, kanske med hjälp av så kallad profiling, vilken visar att behovet finns är det ineffek- tivt att avvakta 300/innan anvisning sker (se vidare avsnitt 10.1). m.fl. (2007) analyserar inskrivningstidens betydelse för programeffekten. De hittar inget mönster för om det är bättre eller sämre att starta tidigt eller sent under arbetslöshets- perioden. Det finns således inget som talar emot en relativt tidig anvisning till arbetsmarknadsutbildning om förmedlaren kan göra en kvalificerad bedömning. Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande Det är viktigt att arbetsmarknadsutbildningen fortsatt både process- och effektutvärderas. I detta sammanhang kan även ram- villkoren utvärderas. Hur kan effektiviteten i arbetsmarknadsutbildningen förbättras? Med utgångspunkt från internationella översikter (and , 2001 och European Commission, 2006) kan förbättrings- möjligheter i den svenska arbetsmarknadsutbildningen identifieras. De internationella utvärderingarna pekar på ett antal egenskaper som ökar effektiviteten i ett utbildningsprogram. 1.vara tydligt målinriktat på deltagarna 2.vara relativt litet i omfattning (antal deltagare) 3.resultera i ett intyg eller betyg som erkänns och värderas på arbetsmarknaden 4.ha ett betydande praktikinnehåll som ger starka nätverk med lokala arbetsgivare 5.under programtiden ska jobbsökaraktiviteten upprätthållas för att minimera inlåsningseffekterna 6.programdeltagandet ska inte återkvalificera för en ny ersättningsperiod från arbetslöshetsförsäkringen. Att arbetsmarknadsutbildningen ska vara tydligt målinriktad på individen diskuteras i avsnitt 10.1 och frågan om intyg eller betyg i avsnitt 10.3. Arbetsmarknadsutbildningens omfattning behandlas i kapitel 12. Eftersom återkvalificering för ny ersättningsperiod i arbetslöshetsförsäkringen genom program är avskaffat återstår här att diskutera förbättringsmöjligheter avseende praktik och jobb- sökaraktiviteter. Praktikinnehåll som ger starkt nätverk AMS årliga uppföljning visar att deltagare som deltog i praktik uppnådde bäst resultat (Abdi, 2005). Av dem som fullföljde utbildningen med praktik fick anställning efter kursen att jämföra för deltagare som inte deltog i praktik. och (2000) och (2006) argu- menterar för att det var just praktiken och arbetsgivarkontakterna Arbetsmarknadsutbildningens och den förberedande inom SwIT som gjorde att programmets resultat var bättre än mot- svarande IT-utbildningar inom den vanliga arbetsmarknadsutbild- ningen. När andelen i arbete efter utbildning jämförs bland dem som har haft praktik i båda programmen finns ingen signifikant skillnad.