sou · GWB387 · 2008-10-09 00:00:00 — Undersökningarna sker med syfte att ge under- lag för beslut om förundersökning eller för beslut om särskilda åtgärder för att förebygga, förhindra eller upptäcka brott. I sär- skilda undersökningar får även uppgifter om icke misstänkta per- soner behandlas. Uppgifterna måste då förses med upplysning om att personen inte är misstänkt. Personuppgifter får också behandlas inom ramen för kriminal- underrättelseregister. Ett kriminalunderrättelseregister får föras för att ge underlag för beslut om särskilda undersökningar avseende allvarlig brottslig verksamhet eller för att underlätta tillgången till allmänna uppgifter med anknytning till underrättelseverksamhet. Kriminalunderrättelseregister får föras av eller av en polismyndighet. Den myndighet som för registret är person- uppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i registret. Ett kriminalunderrättelseregister får innehålla uppgifter som kan hänföras till en enskild person endast om uppgifterna ger anledning att anta att allvarlig brottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas. Med allvarlig brottslig verksamhet menas enligt 3 § polisdatalagen verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver. Det krävs vidare att den person som avses med uppgifterna skäligen kan misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva den allvarliga brottsliga verksam- heten. Uppgifter om transportmedel eller varor som kan antas ha samband med allvarlig brottslig verksamhet eller om hjälpmedel Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet som kan ha använts i samband med sådan verksamhet får dock regi- streras, även om uppgifterna kan hänföras till en enskild person som det inte finns någon misstanke mot. Uppgifterna ska då förses med upplysning om att det inte finns några misstankar mot denne. Lagen talar om vilka uppgifter som får finnas i ett kriminal- underrättelseregister. Ett sådant register får endast innehålla -upplysningar om varifrån den registrerade uppgiften kommer och om uppgiftslämnarens trovärdighet, -uppgifter om särskilda bestående fysiska kännetecken, -de omständigheter och händelser som ger anledning att anta att den registrerade utövat eller kan komma att utöva allvarlig brottslig verksamhet, -uppgifter om varor, brottshjälpmedel och transportmedel, -ärendenummer, och -hänvisning till en särskild undersökning där uppgifter om den registrerade behandlas och till register som förs av polis- och tullmyndighet i vilket uppgifter om den registrerade före- kommer. Uppgifter i ett kriminalunderrättelseregister om en registrerad person ska gallras senast efter det att uppgifter om att denne skäligen kan misstänkas för att ha utövat eller komma att utöva all- varlig brottslig verksamhet senast infördes. Om det har inletts en särskild undersökning som rör den registrerade per- sonen, får uppgifterna stå kvar tills undersökningen har avslutats. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får vidare meddela föreskrifter om att uppgifter får bevaras för histo- riska, statistiska och vetenskapliga ändamål. , polismyndigheterna och Ekobrottsmyndig- heten får enligt polisdataförordningen ha direktåtkomst till krimi- nalunderrättelseregistren. Åtkomsten till registren ska förbehållas de personer som på grund av sina arbetsuppgifter behöver tillgång till information om sådana uppgifter som behandlas i registren. Vid får endast polisman och annan person som deltar i polisiärt arbete, med undantag för åklagare, ha direkt- åtkomst till kriminalunderrättelseregistren. Uppgifter ur ett kriminalunderrättelseregister får lämnas ut till , eller . Utlämnande får dock endast ske om uppgiften kan antas ha särskild betydelse för Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet en pågående undersökning i myndighetens brottsutredande verk- samhet eller för andra brottsbekämpande åtgärder. Det centrala kriminalunderrättelseregistret utgör en nationell, gemensam databas som polismyndigheterna och har tillgång till. De enheter som bedriver kriminalunderrättelse- tjänst har därigenom ett system för att lagra uppgifter för att kunna återfinna handlingar. Endast sådana befattningshavare som är knutna till enheter eller rotlar som sysslar med kriminalunderrättel- setjänst har behörighet att behandla uppgifter i registret. Innehållet i det centrala kriminalunderrättelseregistret består av underrättelseinformation som kommit in till en underrättelserotel eller från polismän, från allmänheten, andra myndigheter eller internationella organisationer. Informationen kan också ha kommit fram vid det interna arbetet på roteln eller genom underrättelser från något annat land. I det centrala kriminalunderrättelseregistret finns personupp- gifter som avser personer vilka skäligen kan misstänkas för att de kan komma att utöva, utövar eller har utövat allvarlig brottslig verksamhet. Misstankarna behöver inte avse konkreta brott. Registret innehåller även uppgifter om transportmedel och hjälpmedel som förekommer i allvarlig brottslig verksamhet. I de fall där dessa uppgifter kan hänföras till en person som det inte föreligger någon misstanke mot, förses uppgifterna med en upplys- ning om detta. Register med uppgifter om DNA-analyser Resultatet av prov för DNA-analys som tagits med stöd av bestämmelserna om kroppsbesiktning i 28 kap. får under vissa förutsättningar registreras i register som förs med stöd av polisdatalagen. Bestämmelser om dessa register finns i 22– 28 §§ polisdatalagen. Med stöd av polisdatalagen för tre olika register: DNA-register, utredningsregister och spårregister. DNA- registret innehåller DNA-profiler från personer som dömts till annan påföljd än enbart böter. Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet profiler från personer som är skäligen misstänkta för brott för vilket fängelse kan följa. Spårregister innehåller uppgifter om DNA-analyser som har gjorts under utredning av ett brott och som inte kan hänföras till en identifierbar person. är personuppgiftsansvarig för samtliga regis- ter. Registren förs hos . Uppgifter om en person i ska gallras när de inte längre behövs och senast när uppgifterna om den registrerade har gallrats ur belastningsregistret. Uppgifterna i utredningsregister ska gallras när förundersökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas eller åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter. Uppgifter i spår- register ska gallras när de inte längre behövs och senast efter registreringen. , polismyndigheter och får ha direkt åtkomst till register med upp- gifter om DNA-analyser i brottmål. Polismyndigheternas och åtkomst är dock begränsad till uppgifter om huruvida någon förekommer i ett sådant register. Det allmänna spaningsregistret förs av med till- stånd av Datainspektionen och med stöd av övergångsbestämmel- serna till polisdatalagen. Registret ska enligt sin ändamålsbeskrivning lagra och systema- tisera uppgifter med anknytning till misstänkt eller konstaterad brottslighet för att användas i polisens spanande och brottsutre- dande verksamhet. Uppdatering av registren ska ske dels av Riks- polisstyrelsen, dels av den lokala polisorganisationen. Enligt ända- målsbeskrivningen ska för uppdateringen företrädesvis användas terminaler. Terminalanvändarna ska kunna initiera systematise- ringar och sammanställningar av registrerade uppgifter. Det allmänna spaningsregistret syftar till att bygga upp kunska- per om och kring personer som misstänks för brott. Registret utgår från misstänkta gärningsmän. En person registreras i det allmänna spaningsregistret om det finns misstanke om att han eller hon begått ett brott. Uppgifterna i registret kommer från brottsanmäl- ningar och förundersökningsprotokoll. Registrering kan också ske Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet på grund av trovärdiga tips från t.ex. personal inom socialförvalt- ningen. Ett krav för registrering är att det alltid finns en grundhandling varifrån den registrerade uppgiften är hämtad. En referens till denna grundhandling ska antecknas i registret tillsammans med uppgiften. På grundhandlingen antecknas vem som fattat beslut om registreringen och vem som rent faktiskt utfört registreringen. Olika uppgifter om den misstänkte får registreras. Det som får registreras är bl.a. namn och personnummer, alternativa förnamn och efternamn, adresser där personen brukar vistas, speciella fysiska kännetecken, intressenter (alla som bidrar med uppgifter om personen) och senaste händelse inom kriminalvården. Registret innehåller också andra uppgifter kopplade till perso- nen. Det registreras brottstyper som personen ägnar sig åt (hans eller hennes modus operandi), händelseanteckningar som rör tidi- gare brottsmisstankar, anknytning till andra personer och spanings- information rörande brottsmisstankar. En speciell typ av noteringar i registret är de så kallade A- och Y-markeringarna. En A-markering för en misstänkt person betyder att personen är synnerligen allvarligt brottsbelastad. A-markeringar sätts enbart av . En Y-markering talar om att den misstänkte bedöms vara yrkeskriminell. Denna markering sätts av de lokala polismyndigheterna. Vid sökningar i registret är det möjligt att variera mellan ett eller flera sökbegrepp. Det går t.ex. att söka på ålder och något speciellt fysiskt kännetecken och på det viset få fram alla personer som svarar mot sökbegreppen. Begreppen kan dock inte varieras helt fritt. Registret innehåller också uppgifter om personer med anknytning till den misstänkte. Dessa personer behöver inte vara misstänkta för brott för att registrering ska få ske. Under förut- sättning att de inte själva är misstänkta för brott är deras namn inte sökbara i registret. Det allmänna spaningsregistret innehåller omkring 100 000 sök- bara personer. Uppgifter i registret gallras , eller beroende på brottets svårighetsgrad. Uppgifter får bevaras längre om en ny uppgift om personen antecknas före gall- ringstidens utgång. A- eller Y-markering utgör hinder mot gallring. All tillgång för enskilda befattningshavare till uppgifter i registret styrs av personligt tilldelad behörighet. Polismyndig- heterna beslutar om vilka personer som ska ha denna behörighet. Ett ytterligare begränsat antal personer har behörighet att föra in Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet uppgifter i registret. Enligt 14 § polisdataförordningen får polis- myndigheter och ha direktåtkomst till det allmänna spaningsregistret. Uppgifter ur registret får enligt 15 § lämnas till , och , om upp- gifterna kan antas ha särskild betydelse för en pågående undersök- ning i myndighetens brottsutredande verksamhet eller för andra brottsbekämpande åtgärder. Det centrala brottsspaningsregistret inrättades med stöd av kun- görelsen (1970:517) om rättsväsendets informationssystem (RI- förordningen). Därefter har Datainspektionen beslutat föreskrifter angående behandlingen av uppgifter i registret. Bestämmelserna i polisdatalagen och personuppgiftslagen är tillämpliga på registret. Ändamålet med det centrala brottsspaningsregistret är att skapa ett särskilt brottsregister över anmälda allvarligare brott som kan utnyttjas i brottsspanings- och brottsutredningsverksamhet samt i annan därmed jämförlig polisiär verksamhet. Även mindre allvarliga brott får dock registreras. Det centrala brottsspaningsregistret innehåller uppgifter om anmälda brott, tillvägagångssätt, signalement beträffande personer som setts på brottsplatsen, motsvarande uppgifter om fordon och spår från brottsplatsen m.m. Registret skiljer sig från det allmänna spaningsregistret genom att det registret utgår från brott och inte från misstänkta gärningsmän. Det kan sägas vara ett register över modus operandi. Uppgifter till registret kommer från systemet Rationell anmälningsrutin (RAR, se nedan). Det är framför allt allvarliga brott som registreras. Rikspolis- styrelsen har föreskrivit vilka brott som ska antecknas i centrala brottsspaningsregistret. Personuppgifterna i registret utgörs av noteringar om misstänkta gärningsmän. Registret används inom polisen för att t.ex. söka liknande brott eller brott som har förövats av samma person. kan polisen vid en sökning finna att personer med samma signalement har synts vid flera brott av samma typ. All tillgång till uppgifter ur det centrala brottsspaningsregistret styrs av personligt tilldelad behörighet. Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet tar själva om vilka som ska ha denna behörighet. Ett mindre antal personer har behörighet att föra in uppgifter i registret. 7.1.3Register som inte regleras av polisdatalagen Enligt 1 § lagen om belastningsregister ska föra ett rikstäckande belastningsregister. är person- uppgiftsansvarig för registret. Ändamålet med belastningsregistret är att ge information om sådana belastningsuppgifter som behövs i verksamhet hos polis-, skatte- och tullmyndigheter för att förebygga, upptäcka och utreda brott, hos åklagarmyndigheter för beslut om förundersökning och åtal och vid utfärdande av strafförelägganden samt hos allmänna domstolar för val av påföljd och straffmätning. Uppgifter i registret ska också få användas av polismyndigheter och andra myndigheter vid sådan lämplighetsprövning, tillståndsprövning och annan pröv- ning som anges i lag eller förordning samt för att lämna uppgifter till enskilda om det är av särskild betydelse i den enskildes verk- samhet. I lagen om belastningsregister bemyndigas regeringen att föreskriva att en myndighet får ha direktåtkomst till belastnings- registret. Alla påföljder för brott ska registreras i belastningsregistret. De allra flesta noteringar avser bötespåföljder som fastställts genom föreläggande av ordningsbot. ska vidare innehålla uppgifter om den som har ålagts förvandlingsstraff för böter, den som med tillämpning av 30 kap. 6 § har förklarats fri från påföljd, den som ska utvisas eller utlämnas samt om den som har meddelats besöksför- bud. Vissa uppgifter om den som är dömd i utlandet ska också regi- streras. Respekten för den personliga integriteten kommer till uttryck genom bl.a. begränsningar när det gäller utlämnande av uppgifter ur belastningsregistret. För registret gäller enligt 7 kap. 17 § sekre- tesslagen (1980:100) absolut sekretess. Detta innebär att uppgifter endast får lämnas ut enligt vad som är särskilt föreskrivet. Dom- stolarna och de övriga rättsvårdande myndigheterna har rätt att få ut de uppgifter som är nödvändiga för att de ska kunna bedriva sin verksamhet. Vidare har den registrerade alltid rätt att få ut de upp- Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet gifter som finns registrerade om honom eller henne. Andra enskilda har rätt att i den utsträckning som regeringen föreskriver få ut uppgifter om andra personer ur registret, om det behövs för att pröva en fråga om anställning eller uppdrag i en verksamhet som avser vård eller som är av betydelse för att förebygga eller beivra brott. Vidare får uppgifter i vissa fall lämnas till utländska myndig- heter och till myndigheter som för statistik. Uppgifter i belastningsregistret gallras när förutsättningarna för registrering inte längre föreligger, t.ex. om den registrerade blir fri- känd efter överklagande eller om en ordningsbot undanröjs. Vid frikännande dom plockas den tidigare domen bort direkt. Upp- gifter ur belastningsregistret gallras vidare när förflutit, i de flesta situationer . Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse och skadestånd gäller för behandlingen av personuppgifter i registret. Regeringen bemyndigas i lagen om belastningsregister att utfärda föreskrifter om registrets närmare innehåll. Det kan bl.a. gälla uppgifter om utvisning, intagning i eller utskrivning från sjukvårdsinrättning av den som av domstol överlämnats till psykiatrisk vård samt upp- gifter om resning. Enligt 1 § lagen om misstankeregister ska föra ett rikstäckande register med uppgifter om dem som är skäligen misstänkta för brott. är personuppgiftsansvarig för behandlingen av personuppgifter i registret. ska föras för att underlätta tillgången till sådana uppgifter om skälig misstanke om brott som behövs i verk- samhet hos polis-, skatte- och tullmyndigheter för att samordna förundersökningar mot en misstänkt person och för att förebygga, upptäcka och utreda brott samt hos åklagarmyndigheter för beslut om förundersökning och åtal. Registret får även användas av polis- myndigheter och andra myndigheter som ska utföra lämplighets- prövning, tillståndsprövning eller annan prövning som anges i för- fattning. Slutligen får registret användas för att till enskild lämna uppgift som är av särskild betydelse i dennes verksamhet. innehåller uppgifter om den som har fyllt och som är skäligen misstänkt antingen för något brott mot eller för något annat brott för vilket svårare straff än Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet böter är föreskrivet. Uppgifter förs också in om den som är skäli- gen misstänkt för ett motsvarande brott utomlands, om frågan om lagföring för brottet ska avgöras i . Registret innehåller vidare uppgifter om den mot vilken det har inletts utredning om förvandling av böter och om den som begärts överlämnad eller utlämnad för brott. De myndigheter för vars räkning registret förs samt domsto- larna ska oavsett sekretess ha rätt till uppgifter ur registret. Reger- ingen får föreskriva att andra myndigheter ska få uppgifter ur registret för vissa slag av ärenden eller för särskilt fall. Uppgifter ur registret ska vidare i viss utsträckning kunna lämnas till myndig- heter och organisationer utomlands. Uppgifter i misstankeregistret gallras om en förundersökning har avslutats utan att åtal har väckts med anledning av misstanken, om åtal har lagts ned eller om dom eller beslut angående misstan- ken vunnit laga kraft. är anslutet till . Samarbetet bygger på två grundtankar. Den första är den fria rörligheten för personer, i den betydelsen att någon personkontroll vid nationsgränserna mellan Schengenstaterna inte ska förekomma. Den andra är att kampen mot internationell kriminalitet och illegal invandring ska stärkas. Ett hjälpmedel i detta sammanhang är dataregistret Schengens informationssystem (SIS). SIS består av ett nationellt register för varje Schengenstat och en central teknisk stödfunktion som är gemensam för . Lagen om Schengens informa- tionssystem innehåller regler om behandling av personuppgifter i den nationella enheten. Det register som är den svenska nationella enheten i SIS förs av , som också är personupp- giftsansvarig. Registret är anslutet till den centrala enheten i SIS. Varje Schengenstats nationella enhet innehåller uppgifter som är identiska med uppgifterna i de övriga ländernas nationella enheter. Registret är ett hjälpmedel för Schengenstaterna att göra framställ- ningar för att främja samarbete som avser polisiära och rättsliga frågor samt frågor om inresa och uppehållstillstånd. Det är upp- byggt som ett spanings- och efterlysningshjälpmedel. I SIS- registret kan varje Schengenstat föra in uppgifter om personer eller Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet föremål som är efterlysta eller på annat sätt eftersökta med en begäran om att en viss åtgärd ska vidtas när en efterlyst person eller ett efterlyst fordon påträffas. Uppgifterna i består av identifieringsuppgifter angående registrerade personer. De kom- pletterande uppgifter som behövs för att ett land som har påträffat en efterlyst person eller ett efterlyst föremål ska kunna verkställa en begärd åtgärd, lämnas över först när det blir aktuellt i varje enskilt fall genom direkt kontakt mellan de berörda länderna. Lagen om SIS innehåller bestämmelser om vilka framställningar som får föras in i registret. I lagen regleras också vilka personupp- gifter som får föras in i registret, vem som får använda uppgifter ur det och ett förbud mot att använda uppgifter för annat ändamål än det som uppgiften registrerats för. I registret finns uppgifter om namn, särskilda bestående fysiska kännetecken, födelsedatum och födelseort, kön, medborgarskap samt om personen är beväpnad eller kan tillgripa våld. Vidare registreras syftet med framställ- ningen samt begärd åtgärd. Registret innehåller endast uppgifter som har behandlats av behöriga myndigheter i Schengenstaterna, i enlighet med respektive stats nationella lagstiftning. Uppgifter registreras av endast om behandling av motsva- rande slag av uppgifter är tillåten enligt personuppgiftslagen, polis- datalagen eller annan svensk författning. Känsliga personuppgifter registreras inte. Uppgifterna i registret gallras senast ett, tre, fem eller efter registreringen. Det tillämpas olika gallringstider för olika slag av uppgifter. I lagen med tillhörande förordning – förordningen (2000:836) om Schengens informationssystem – anges att polismyndigheterna, och får ha direktåtkomst till registret samt att , svenska utlandsmyndigheter och Väg- verket får ha direktåtkomst till vissa delar av registret. 7.1.4Lokala system med nationell spridning De lokala polismyndigheterna har inrättat flera olika system för automatiserad behandling av uppgifter. Det gäller bl.a. s.k. tillhålls- register samt system för intern samordning av pågående utred- ningar. Att ett system är lokalt innebär att det i princip bara är den Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet egna polismyndigheten som har tillgång till uppgifter ur systemet. Här redovisas tre lokala system som har nationell spridning, nämligen Rationell anmälningsrutin, Datoriserad utredningsrutin – Tvångsmedel och förundersökningsregister. Rationell anmälningsrutin (RAR) förs av de lokala polismyndig- heterna med tillstånd av Datainspektionen och med stöd av över- gångsbestämmelserna till polisdatalagen. Ändamålet med registren är att tillhandahålla uppgifter om brottsanmälningar som behövs i den registeransvariges brottsutre- dande verksamhet och som behövs för att ska kunna fullgöra sin stödjande, samordnande och förstärkande verk- samhet, för service åt allmänheten och för att i enlighet med lag eller förordning lämna uppgifter till annan myndighet. Ett annat ändamål med registret är att tillhandahålla uppgifter till polismyndighetens ärenden, lämna underlag för samordning, bevakning, planering och uppföljning av verksamheten, utgöra underlag för registrering av uppgifter i misstankeregistret och pro- duktion av statistik samt tillika utgöra myndighetens kriminal- diarium. RAR innehåller uppgifter direkt från polisens brottsanmäl- ningsblanketter. Blanketterna för brottsanmälan är inlagda i datorsystem. Detta medför att när en blankett fylls i registreras brottsanmälningens uppgifter i RAR. De flesta brotts- balksbrott registreras i RAR. Förutom uppgifter om själva brottet finns personuppgifter avseende målsägande, anmälare, skäligen misstänkt gärningsman, vittne samt försvunna och avlidna perso- ner. Datoriserad utredningsrutin – Tvångsmedel Systemet Datoriserad utredningsrutin – Tvångsmedel (DurTvå) syftar till att effektivisera polisens och åklagarnas arbete med för- undersökningar i brottmål. Systemet regleras av personuppgifts- lagen och de allmänna bestämmelserna i polisdatalagen. Genom DurTvå skapas ett system genom vilket förundersök- ningsprotokoll upprättas på elektronisk väg. Regler för behandling av personuppgifter i brottsbekämpande verksamhet RAR hämtas automatiskt till DurTvå. Därefter upprättas hela för- undersökningsprotokollet i DurTvå. saknas möjlighet att göra fritextsökningar i DurTvå. Möjligheten kommer att finnas när systemet är fullt utbyggt. Det finns ett behörighetssystem för sökning i DurTvå. Behö- righeten att få del av uppgifter är uppdelad i nivåer. Förundersökningsregister får enligt beslut av regeringen föras av de lokala polismyndigheterna. Datainspektionen har meddelat före- skrifter för registren.