sou · GVB381 · 2008-01-01 00:00:00 — 2 vill också peka på att de individuella konstarternas sär- arter bör ges stor frihet när det gäller dokumentation och redo- visning av den del av en vetenskaplig uppsats eller avhandling som avser konstnärlig produktion och som i sig kan ges en konstnärlig eller experimentell utformning, men där gängse standard bör bibehållas när det gäller språkliga former och vetenskaplig noggrannhet i den skriftliga avhandlingsdelen. Ett friare format när det gäller den konstnärliga produktionsdelen, t.ex. i form av skisser, arbetsprover, collage, foton, filmer, ljudinspelningar etc. kan också fungera som inspiration för de närmast liggande estetiska vetenskapernas avhandlingsarbeten, förutsatt att kraven på arkiv- beständighet kan uppfyllas. Med konstnärliga examina på forskarnivå kommer nivån på dessa tydligt att framgå i relation till övriga examina. Därmed kan man undvika examina med oklar nivå av den typ som förekommer vid vissa universitet i och s.k. studio docto- rates (Doctor of Arts, Doctor of Music etc.) med en doktors- examen som enbart kan bestå av en portfolio av artefakter, konserter och kan innebära kompositioner etc., utan krav på åtföl- jande vetenskapliga (eller reflekterande) texter. En sådan examen innehåller ingen skriftlig avhandlingsdel eller väsentlig ämnes- teoretisk fördjupning och bör därför undvikas. En kombination av konstnärlig och vetenskaplig produktion borde vara det ideala, med någorlunda jämförbara proportioner gällande för alla konstarter, men med utrymme för de enskilda konstarternas särskilda behov och uttrycksformer när det gäller dokumentation och redovis- ningar. Den del av studierna för den konstnärliga doktorsexamen som avser ämnesteoretisk fördjupning bör också preciseras och utvecklas närmare i syfte att nå likartade krav mellan konstområ- dena, eftersom avlagd examen på forskarnivå kan komma att bli utslagsgivande vid ansökningar om framtida forskningsanslag. Även kring de för- eller efterled som bör läggas till de nya konst- närliga examina på forskarnivå bör ett gemensamt utvecklings- arbete ske mellan de konstnärliga utbildningarna i landet. 2 föreslår mot ovan redovisade bakgrund att en konst- närlig licentiatexamen och en konstnärlig doktorsexamen införs i examensordningen. Detta innebär att examensrätt på forskarnivå och resurser för forskningsprofil kan bli aktuell även inom de konstnärliga områdena. 2:s förslag: En högskola kan begära hos intermediären att få en forskningsprofil utvärderad. Intermediären ska utvärdera kvaliteten inom forskningsprofilen och ranka profilen för basresurser. 2:s bedömning: En forskningsprofil ska vara en eller flera forskningsinriktningar kring ett ämne eller grupper av ämnen med examensrätt på forskarnivå som har en sådan stadga att den inte enbart kan betraktas som ett tidsbegränsat forsk- ningsprogram. Forskningsmiljön ska kunna uppvisa forskning som har en i forskarsamhället med sedvanliga mått mätt erkänd vetenskaplig originalitet och betydelse. Miljön ska i sig vara väl integrerad och bygga på forskarnas gemensamma forsknings- intressen – dvs. ej ha karaktären av paraplyorganisation; därtill ska den vara integrerad i lärosätets verksamhet med dess utbildning på grundnivå och avancerad nivå tillbaka och ha en stabil infrastruktur och på så sätt fått en framträdande plats i högskolans utbildnings- och forsknings- strategi. Den forskande personalen ska bilda en kritisk massa av både seniora och yngre forskare med såväl män som kvinnor på olika nivåer (eller ha en medveten strategi för att uppnå det senare). Miljön ska ha ett väl utvecklat nätverk i det nationella och internationella forskarsamhället och samverka med det omgivande samhället på ett för området optimalt sätt. Flera av de tongivande forskarna bör ha haft flera externa bidrag för att bygga upp forskningsprofilen. har idéer och förslag om att särskilt de mindre lärosätena bör profilera sig för att höja kvaliteten i verksamheten och åstadkomma en effektivisering förekommit i utrednings- och propositionstexter.TPF36FPT I propositionen Ny värld – ny högskola anförde den dåvarande regeringen i anslutning till diskussionen om examenstillstånd för masterexamen att det är rimligt att högskolor och enskilda utbildningsanordnare utan examenstillstånd för forskarexamina bör kunna prövas för tillstånd att utfärda masterexamen inom vissa profilområden där lärosätet eller utbildningsanordnaren har särskilt goda förutsättningar.TPF37FPT Propositionstexten definierar inte begreppet profilområde när- mare utan förutsätter att det är så pass etablerat att det kan förstås i sitt sammanhang. Utan att göra en uttömmande begreppshistorisk genomgång vill 2 ändå peka på två dimensioner av begreppet profilområde. Å ena sidan uttrycker det något om innehållet och anknyter på så sätt till hela diskussionen om lärosätenas önskade profilering, å andra sidan uttrycker det något om storlek. När planering och styrning av högskoleverksamheten decentra- liserades , växte en diskussion fram om faran med att för många och i värsta fall underkritiska utbildnings- och forskningsmiljöer skulle kunna bli följden av denna utveckling i och med att det inte längre fanns en nationell samordnande och arbetsfördelande instans. I betänkande Forskning och pengar pekar man på det positiva med ett pluralistiskt forskningslandskap, men lyfter också fram medaljens baksida och pekar på att det i det svenska forskningssystemet uppstått en naturlig men ofullständig kompetensfördelning. I detta betänkande finns en tendens att vilja recentralisera styrningen av forskningen genom regleringsbrevsanvisningar om fakultetsvisa forskningsprogram – en modell som , , enligt 2:s uppfattning kan vara aktuellt i ett system med lärosäten vars frihetsgrader kommer att öka mer och mer och vars uppdrag att samverka med det omgivande samhället skulle för- hindras av en alltför detaljerad styrning från statsmakterna. I ovan nämnda betänkande varnas för att högskolorna genom att sprida ut sina forskningsresurser på en rad olika områden – inte minst beroende på grundutbildningsuppdragets storlek och bredd – skulle bli en sorts miniuniversitet av sämre klass. Forsknings- finansieringsutredningen föreslår därför att högskolorna skulle få 36TP PT Se översikten i SOU 2000:82, s. 141. 37TP PT Prop. 2004/05:162, s. 130 ansöka om medel från regeringen med beaktande av möjligheterna till profilering av de olika högskolornas forskningsprogram och koncentration av insatserna till områden som inte kräver omfat- tande ytterligare resurser för att internationellt konkurrenskraftig verksamhet skall kunna utvecklas.TPF38FPT har ledord profilering, samverkan, koncentration blivit vägledande i debat- ten om den högre utbildningens organisering. Syftet med profile- ring, både av utbildning och forskning, är att höja kvaliteten genom att koncentrera sig på det man har bäst förutsättningar för och genom att nationellt effektivisera resursanvändningen. Profilerings- arbetet är också minst lika viktigt för att prioritera relationen utbildning–forskning. har återkommande påpekat betydelsen av detta arbete.TPF39FPT I en skrivelse till 2 från Söder- törns högskola påpekas också att det är av central betydelse att se till att studenterna tidigt kommer i kontakt med vetenskapliga angreppssätt genom att man möter forskande lärare. Detta är i och för sig ett väl känt axiom i högskolan, men intressant är att obser- vera hur denna sanning implementeras i konkret högskoleverk- lighet genom att t.ex. professorer undervisar på grundnivå liksom doktorander och genom särskilda satsningar på fler professurer i ämnen med många studenter.TPF40FPT I betänkande Högskolans styrning diskuteras profilområdesbegreppets mångtydiga innebörd. Det finns, menar man, en viss risk för att begreppet töms på sitt innehåll. När forskningsprofiler beskrivs i strategidokument av olika slag handlar det oftast om att beskriva den verksamhet som redan finns sammanfattad med hjälp av profilbegreppet. En annan tendens är att ett antal politiskt och samhälleligt gångbara forskningsområden som klimat eller hållbar utveckling blir överideologiskt sty- rande på ett olyckligt sätt.TPF41FPT Olika beställares önskemål måste noga analyseras ur forskarsamhällets perspektiv. När 2 använder begreppet forskningsprofil i sitt förslag avses ett forsknings- område vid högskolor, inom vilket forskning och forskarutbildning bedrivs med särskilda statliga basresurser. Den betydelsefulla frå- gan om profilering av samtliga lärosätens verksamhet bör även fortsättningsvis utgöra en viktig del av lärosätenas utbildnings- och 38TP PT SOU 1996:29, s. 39TP PT Se exempelvis. 2007: Verksamhetsplan för , s. 55. 40TP PT Om forskning vid , s. 3. 41TP PT SOU 2000:82, s. Utredningen vill med sitt förslag koncentrera resurserna för att på så sätt åstadkomma en kvalitetsförstärkning. 2.3.1Vad är en forskningsprofil? En forskningsprofil är enligt 2:s bedömning en eller flera forskningsinriktningar kring ett ämne eller grupper av ämnen med examensrätt på forskarnivå som har en sådan stadga att det inte enbart kan betraktas som ett tidsbegränsat forskningsprogram. En forskningsprofil kan efter utvärdering av intermediären bedömas ha sådan kvalitet att den kvalificerar högskolan för basresurser till profilen. Profilbegreppet har varit suddigt i sina konturer och kräver preciseringar. I diskussionen om forskningsresurser till högsko- lorna har två farhågor ofta framförts, nämligen att forskningsresur- serna sprids ut för mycket och att forskningsmiljöerna brister i kritisk massa. I en studie av några göteborgsforskare – Does structure matter for science? The effect in the Swedish university sector – mäts något som man kallar density in research areas, vilket innebär andel forskningsområden som har fler fors- kare än tio. Dessa forskare visar att de stora och äldre universiteten har en betydligt större andel stora forskningsmiljöer än högsko- lorna och de unga universiteten. De senare har en tydlig tendens att sprida ut sina resurser.TPF42FPT 2 vill därför kraftfullt understryka vikten av att mycket höga kvalitetskrav och kontinuerlig utvärdering garanterar att det inte tillkommer svaga miljöer och att rättigheterna till att bedriva forskarutbildning inte sprids utan noggrann kvalitetsgranskning. Detta är givetvis lika viktigt inom ett stort universitet. Det finns alltid en risk att en mindre strikt tolkning av kriterier börjar vinna insteg i praxis efter hand. Utredningens förväntan är även att det nya prestations- och kvalitetsrelaterade resurstilldelningssystemet kommer att driva universitet och högskolor mot profilering, sam- verkan och koncentration samt inte minst innebära att det blir de gängse kriterierna i forskarsamhället för kvalitet som blir vägle- dande för resurstilldelning. 42TP PT Se , 2007, s. Figur 2.3.1 Andel stora forskningsmiljöer i förhållande till antal forskare. (Share of research areas comprising > 10 researchers vs. Källa: Does structure matter for science? The effect in the Swedish university sector, figur 2. 2:s bedömning är att en forskningsprofil är en forsknings- miljö som har en i forskarsamhället med sedvanliga mått mätt erkänd vetenskaplig originalitet och betydelse. Miljön ska i sig vara väl integrerad med en eller flera tydliga forskningsinriktningar som bygger på forskarnas gemensamma forskningsintressen – dvs. ej ha karaktären av paraplyorganisation; därtill ska den vara integrerad i lärosätets verksamhet med dess utbildning på grundnivå och avancerad nivå tillbaka och ha en stabil infrastruktur och på så sätt fått en framträdande plats i högskolans utbildnings- och forskningsstrategi. Den forskande personalen ska bilda en kritisk massa av både seniora och yngre forskare med såväl män som kvinnor på olika nivåer (eller ha en medveten strategi för att uppnå det senare). Miljön ska ha ett väl utvecklat nätverk i det nationella och internationella forskarsamhället och samverka med det omgivande samhället på ett för området optimalt sätt. Flera av de tongivande forskarna bör ha haft flera externa forskningsbidrag. 2 kan konstatera att de kriterier som lyftes fram vid bedömning av vetenskapsområden till sina huvuddelar även kan tillämpas på forskningsprofiler.TPF43FPT Riktlinjer och kriterier för starka forskningsmiljöer finns utarbetade på många lärosäten, ofta med utgångspunkt i de kriterier som använt vid sina vetenskapsområdes- bedömningar. 2 har särskilt tagit del av sådana dokument från och I dessa dokument formuleras de kriterier för goda forskarmiljöer som det i stor utsträckning råder en konsensus om i forskarsamhället. Utred- ningen vill särskilt understryka det stora värdet av de interna processer för kvalitetsbedömningar som högskolorna nu iscen- sätter. Hur stor bör då en forskningsprofil vara? De kan vara discipli- nära eller av mångvetenskaplig karaktär och i storlek ligga någon- stans mellan en traditionell högskoleinstitution och en mindre fakultet. Nya tvärvetenskapliga områden växer fram som organi- serar sig i centrumbildningar, vilket medför att den traditionella institutionen på många håll förändrats. När redovisar sina starka forskningsmiljöer, kan vi se tydliga tecken på detta nya tänkande: Östersjö- och Östeuropaforskning, samtids- historia, institutionell förändring i det moderna samhället, inter- religiösa relationer, genusstudier, estetik och kulturteori, miljö- vetenskap, molekylärbiologi/biologi.TPF45FPT 2 har beräknat att resurserna till en forskningsprofil skulle kunna vara varav skulle avde- las till per capitabelopp för forskarutbildning. Detta skulle innebära att man med dessa medel skulle kunna finansiera minst 10 hel- tidsforskare och 6–8 doktorander. Med andra anslagsmedel och extern finansiering skulle doktoranderna kunna vara fler och med forskare som undervisar borde antalet forskare åtminstone kunna vara det dubbla. 43TP PT Jfr rapportserie 1998:27 R, s. 44TP PT : Kriterier för vissa typer av forskningsmiljöer inom verksamhetsområde, 2006, samt – starka forskningsmiljöer. , naturvetenskap och teknik, 2006. : Riktlinjer för inrättande av starka forskningsmiljöer vid , 2005. 45TP PT Om forskning vid , s. sina riktlinjer för inrättande av starka forskningsmiljöer med att ett profilområde inledningsvis bör vara externfinansierat till 50 pro- cent och när området stabiliserat sig ytterligare upp till 75 pro- cent.TPF46FPT Kvaliteten i områdets forskning måste vara så hög och miljön så attraktiv att externa medel kan erhållas och kompetenta forskare utan svårighet kan rekryteras, så att högskolan inte blir alltför sårbar vid personella förändringar. Forskningsprofilen kan lämpligen ledas av en vetenskaplig styrgrupp med en forsknings- ledare i spetsen, vilken representerar forskarna i olika sammanhang internt och externt. har forskningsmiljöer vid högskolor i flera fall byggts upp genom olika statliga resurser t.ex. inriktningen på samhälls- byggnad vid . En ny forskningsprofil bör enligt 2:s mening byggas upp med utgångspunkt i de strategiska överväganden som högskolans ledning fångat upp och utvecklat i sin utbildnings- och forskningsstrategi. Uppbyggandet har flera dimensioner och engagerar olika aktörer. Först och främst är det de forskarinitiativ som genereras av högskolans ordinarie verksamhet som är kärnan i denna utvecklingsprocess. Därtill kommer förstås även de ekonomiska möjligheter som kan åstadkomma en kraft- samling och möjliggöra rekrytering av forskare och uppbyggnad av infrastruktur. Här blir olika externa forskningsfinansiärer av stor betydelse, mer eller mindre grundforskningsinriktade finansiärer som eller Stiftelsen . Men framför allt kommer finansiärer som och , som förutom sina höga krav på vetenskaplig kvalitet särskilt verkar för att åstadkomma samverkan med näringslivet, att få en stor strategisk betydelse för högskolornas profilering och uppbyggnad av forskningsprofiler. satsningar på forskning och innovation i småföretag och starka forsknings- och innovationsmiljöer kan således bli av stor betydelse för upp- byggnad av forskningsprofiler vid högskolorna.TPF47FPT har tagit som sin särskilda uppgift att stödja stra- tegiskt nytänkande genom profileringsarbete och forskningsplatt- formar vid högskolorna och de nya universiteten. Satsningen på forskningsplattformar har pågått och innebär ett grundstöd till lärosätena för att bygga upp profilerade forskningsmiljöer i samarbete med näringslivet. Efter ska forskningen ha nått till en nivå som gör att högskolan kan ansöka om stöd för att 46TP PT Riktlinjer för inrättande av starka forskningsmiljöer vid , 2005, s. 2. bygga upp en kvalificerad forskningsprofil hos stiftelsen. I en sådan profil utvecklar lärosätet tillsammans med företag ett nytt forsk- ningskoncept och bygger upp en kvalificerad forskningsmiljö kring detta koncept. Avsikten är att forskningen ska etableras så väl att den kan leva vidare med annan finansiering. Forskningsprofilen ska passa in i högskolans utveckling och stra- tegi. Den ska ha koppling till både högskolans utbildning och forskning.TPF48FPT De regionala utvecklingsmöjligheterna kommer förstås att spela en allt större roll, även om vi inte tydligt ser hur den nya organiseringen av de svenska regionerna kommer att te sig eller vad de kommer att betyda för högre utbildning och forskning. Regionalt verkande stiftelser, som exempelvis Sparbanksstiftel- serna, kommer förmodligen att få en ökad betydelse. Det finns vissa tecken som tyder på att den regionala tillväxtnivån är högre i regioner med stor närvaro av stiftelser (se avsnittet 1.3.3). Framför allt kommer dock lokalt och globalt näringsliv att kunna bli av stor betydelse för högskolorna, när de ska nischa sig och konkurrera inte bara nationellt utan också internationellt. Så sker och därför är denna forskning viktig att stödja ur ett nationellt perspektiv. 2.3.2Hur tilldelas resurser för en forskningsprofil? Om ger en högskola examensrättigheter för fors- karutbildning i ett ämne har högskolan möjlighet att utvärderas för att få resurser för en forskningsmiljö, vilket innebär att staten kan tillskjuta basresurser till detta forskningsområde. En högskola kan begära hos intermediären, se vidare kapitel 5, att få en forsknings- profil utvärderad. Forskningsprofilen bör vara väl förankrad i högskolans utbildnings- och forskningsstrategi och uppbyggd med egna och externa resurser och högskoleinternt noga prövad. Utvärderingen görs av intermediären och sker i tre steg. För det första utser intermediären en profilpanel med stort inslag internationella forskare för att bedöma kvaliteten i den forskning som bedrivs och ska komma att bedrivas inom forsk- ningsprofilen. Bedömarna ska, förutom att vara experter inom det område eller de områden som forskningsprofilen omfattar, ha erfarenhet av att bygga upp forskningsmiljöer och fungera som Intermediären bistår gruppen administrativt med sekreterarhjälp och arrangerande av platsbesök med hearingar. Profilpanelens bedömare avger ett skriftligt utlåtande om forskar- miljön och den betygsätts på samma sätt som vid forskarpanelernas utvärdering av universitetsforskningen – med undantag för under- laget doktorsavhandlingar. Betyget 5 bör vara det lägsta betyget för att komma i fråga för basresurser. För utvärderingsprocessen se avsnitt 3.2.8. För det andra prövas forskningsprofilens koppling till utbild- ningen på alla nivåer. För det tredje gör intermediären en bedöm- ning av det regionala och nationella behovet av forskningsprofilen och analyserar kvaliteten i denna relaterat till andra liknande områ- den. Därefter beslutar intermediären om forskningsprofilen har sådan kvalitet att det kvalificerar sig för basresurser. Intermediären rankar ansökningar som underlag till regeringens förslag till om eventuellt ytter- ligare medel för forskningsprofiler, för såvitt erforderliga medel inte finns för att bevilja samtliga godkända ansökningar. Forskningsprofilen ska utvärderas fortlöpande av intermediären tillsammans med inför den kom- mande anslagsperioden. 2 föreslår således att högskolor ska ges möjlighet att ansöka om utvärdering av intermediären för att bedömas om en forskningsprofil har sådan kvalitet att den kvalificerar för bas- resurser. Intermediären bör närmare precisera och beskriva krav på en forskningsprofil med utgångspunkt från 2:s överväganden. 2:s bedömning: En gemensam, mångkonstnärlig och internationellt orienterad forskarskola bör inrättas för att stärka de konstnärliga utbildningarnas uppbyggnad av forskning och bereda vägen för uppbyggnad av forskningsprofiler. har utvärdering av bidragen till konstnärlig forskning och utveckling –2007 lagts fram i rapporten – Kvalitet – Kontinuitet, liksom Hög- skoleverkets utvärderingar av de konstnärliga yrkesutbildningarna (5 delrapporter). har vidare aviserat en översyn av sin interna hantering av denna bidragsform. Det samlade under- laget och tidpunkten utgör en god grund för bedömningar och rekommendationer med syfte att konsolidera och höja kvaliteten på detta nya forskningsfält, särskilt i relation till andra områden. Området konstnärlig forskning och konstnärligt utvecklings- arbete har diskuterats i sedan högskolereformen 1977 och utvecklades markant efter att området rubricerats som ett av åtta prioriterade forskningsfält i propositionen Forskning och för- nyelse.TPF49FPT har därefter fram för- delat till kollegier (nätverk), projekt och gästprofessurer inom området. VR:s utvärdering konstaterar att denna inledande, experimentella fas bör övergå i ett nytt skede med syfte att stabilisera forskningsfältet, med större med- vetenhet om de teoretiska ramar inom vilka man arbetar och en målmedveten utveckling av teori- och metodfrågorna, grundade i konstnärernas egen praxis och egna forskningsfrågor.TPF50FPT Mot bakgrund av vetenskapssamhällets oenighet rörande detta fält är det angeläget att forskningsfinansiärerna, de konstnärliga högsko- lorna och universiteten med konstnärlig utbildning, forskning och konstnärligt utvecklingsarbete enas om en definition av begreppet konstnärlig forskning, åtminstone i tekniska termer. Ett hinder för en utbyggnad och förstärkning av forskarnivån på området har varit det faktum att de konstnärliga högskolorna i saknar examensrätt och därför genomfört viss forskar- utbildning i samarbete med andra universitet/högskolor, med följd att en egen, intern kompetens inte byggts upp i tillräcklig utsträck- ning. De möjligheter till konstnärlig utbildning och examina på forskarnivå som 2 föreslår i avsnitt 2.2.4 kan bidra till att högskolorna utvecklar verksamheten så att de kan ansöka om examensrätt för konstnärlig forskarutbildning och om att utvärderas för att kvalificera sig för basresurser till en forsknings- profil. Utredningen om samlokalisering av och eventuell integrering av de konstnärliga högskolorna i (dir. 1997:47) föreslog i sitt betänkande Campus för konst att alla de konstnärliga högsko- lorna i utom Kungl. skulle samlokali- seras till ett campus. Denna utredning föreslog inte någon samman- slagning eller verksamhetsmässig integrering av högskolornas verk- 49TP PT Prop. 2000/01:3. 50TP PT Kontext – Kvalitet – Kontinuitet, s. 122. samhet, men såg stora samordningsvinster och samarbetsmöjlig- heter med sitt förslag. Utredningen pekade på möjligheten att utifrån högskolornas egna behov och önskemål åstad- komma fördjupade samarbeten.TPF51FPT Inget av utredningens förslag kom att genomföras. Såväl som utvärderingar föreslår nu ett samgående mellan de konstnärliga högsko- lorna i för att skapa en grund för en kritisk massa, kompetenser och organisatoriska förutsättningar för en forskarutbildning på det konstnärliga området: De sju själv- ständiga konstnärliga högskolorna i kan inte bedriva forskarutbildning, och de behöver samverka närmare för att kunna göra det. En möjlighet vore att skapa en tvärkonstnärlig högskola i Stockholm.TPF52FPT VR:s utvärderare konstaterar: Fördelarna med ett gemensamt konstnärligt universitet är uppenbara på många plan.