sou · GWB368 · 2008-07-04 00:00:00 — Vi tror därför att med de föreslagna principerna för prövning, kontroll och tillsyn, kom- mer varsamhetskravet på ett helt annat sätt att uppfyllas i verk- ligheten. Frågan om vilka egenskaper som det är viktigt att höja i hela bygg- nadsbeståndet inför framtida behov och i vilken utsträckning det är möjligt och rimligt att kräva att dessa förbättringar görs i samband med större ändringsåtgärder är av avgörande vikt. En vägledning om hur de olika samhällsreglerade egenskapskraven i praktisk till- ämpning bör kunna anpassas med hänsyn till fastighetens egen- skaper, och styrkan hos de olika kraven finns i författningskom- mentaren till 3 kap. 6 §. 11.3.8Byggnadsnämndens roll i ändringsfallen Det som skiljer åtgärder på befintliga byggnader från uppförande av nya byggnader är bl.a. att kraven inte är lika entydiga. Av nöd- vändighet måste nybyggnadskraven i ändringssituationen modifi- eras utifrån byggnadens förutsättningar. Redan frågan om vad som, enligt vårt förslag, är bygglovspliktiga ändringar innehåller ett tolk- ningsutrymme, eftersom det finns ett väsentlighetskriterium kopplat till bygglovsplikten för de flesta ändringsåtgärderna. Byggherren är den som i första skedet tolkar om åtgärden är bygglovspliktig eller inte. en annan uppfattning, tvingas bygg- nadsnämnden ingripa när den får kännedom om åtgärden. Bygg- kan sedan åläggas sanktioner enligt 10 kap. Nästa ställningstagande är vilka krav som gäller för ändrings- åtgärden. Även här finns ett tolkningsutrymme, eftersom de grund- läggande nybyggnadskraven ska modifieras med hänsyn till bygg- nadens förutsättningar och de kulturvärden som finns i byggnaden. När en bygglovspliktig ändringsåtgärd ska prövas av byggnads- nämnden är det i stället som tolkar kraven som ska gälla för åtgärden och eventuella följdkrav. Enligt vårt förslag kommer byggherren i bygglovsansökan att översiktligt redovisa vilka åtgärder han avser att göra. Under det tekniska samrådet Krav på byggnadsverk vid ändring m.m. kommer att precisera vilka krav som gäller för åtgärden och vilka eventuella följdkrav som åtgärderna utlöser. bedömning ligger till grund för bygglovet liksom för byggstartbeskedet. Om byggherren inte vill acceptera byggnads- nämndens tolkning av kraven, kan besluten överklagas av byggherren. Inför större projekt vore det önskvärt, att byggherren i ett tidigare skede fick klart för sig vilken tolkning av kraven byggnads- nämnden kommer att göra. Vi har övervägt att för dessa fall föreslå ett obligatoriskt församråd, där tvingas lämna ett bindande och överklagbart besked. Vi har dock kommit fram till att detta inte är nödvändigt. Enligt den process, vi har beskrivit i avsnitt 9.5.5, kan byggherren alltid begära att ett församråd hålls i ett tidigt skede. Vid detta samråd kan byggherren få en uppfattning om hur ser på åtgärderna, och vilka krav enligt PBL som ska gälla för åtgärderna. Om byggherren i det fallet anser att feltolkar PBL och ställer för höga krav, kan byggherren vägras bygglov eller byggstartbesked inom ganska snar framtid. Överklagandeprocessen tar ändå så pass att några veckors fördröjning för att få ett överklagbart beslut inte spelar någon större roll. Om inte nya omständigheter tillförs, är naturligtvis byggnads- nämnden moraliskt bunden till det besked man lämnar vid försam- rådet. Om byggherren är osäker om huruvida en tilltänkt mindre änd- ringsåtgärd är bygglovspliktig eller inte, kan han eller hon få besked om detta genom åliggande om att lämna råd och upplysningar enligt 11 kap. 1 §. 12 Bygglovsplikt vid ändringar Enligt 8 kap. 1 § PBL krävs bygglov bl.a. för att ta i anspråk eller inreda byggnader helt eller till viss del för väsentligen annat ända- mål än det för vilket byggnaden senast har använts eller för vilket bygglov har lämnats. Även ändringar som innebär at det inreds någon ytterligare bostad eller någon ytterligare lokal för handel, hantverk eller industri kräver bygglov. I 8 kap. 3 § finns särskilda bestämmelser för områden med detaljplan, och i 4 och 4a § finns särskilda bestämmelser för en- och tvåbostadshus. Därutöver har kommunerna vissa möjligheter att reglera bygglovsplikten i detalj- plan och områdesbestämmelser (5 §) och för områden med värde- full miljö (6 §). Av 9 kap. 2 § framgår vilka åtgärder som är byggan- mälningspliktiga. Flera punkter i direktiven berör nuvarande anmälningsplikt för änd- ringsåtgärder. Generellt anser regeringen att processen för kommun- ernas prövning av bygglov samt bygganmälan behöver utredas och att det därvid gäller att hitta former som säkerställer kommunernas möjlighet att på ett tidigt stadium ingripa mot byggprojekt som inte bedöms uppfylla kraven. Vilka ändringsåtgärder som ska bli föremål för bedömning är naturligtvis därvid av yttersta vikt. beslutade regeringen att överlämna bort! – Energieffektivisering i befintlig bebyggelse till utredningen i de delar som avser en utökad bygganmälningsplikt. De anmälningspliktiga inre ändringsåtgärderna görs bygg- lovspliktiga. Kraven moderniseras på några punkter. Bygglovsplikten för inre ändringar överfördes års bygg- nadsstadga till PBL med endast små skillnader. En av skillnaderna bestod i att ändringar av eldstäder och rök- eller ventilationskanaler blev bygglovspliktiga endast om ändringarna var väsentliga. Enligt byggnadsstadgan räckte det med att ändringarna berörde dessa funk- tioner. Dessutom infördes bygglovsplikt för att installera eller väsent- ligt ändra hissar, eftersom ett tidigare krav på medgivande från till- synsmyndigheten för hissar togs bort, när hisskungörelsen var på väg att upphöra. Vid revideringen av PBL genom prop. 1993/94:178 blev de bygglovspliktiga inre ändringsåtgärderna i stället bygganmäl- ningspliktiga. Överföringen till anmälningsplikt innebar dock endast små förändringar i sak av vilka åtgärder som skulle underkastas bygg- nadsnämndens bedömning. Den enda förändringen som gjordes var att det blev bygganmälningspliktigt att ändra VA-installationer utanför byggnaden men inom tomter. Denna ändring infördes okommenterad av regeringen. De åtgärder som blir föremål för anmälningsplikt rör hållfast- het, planlösningar, hissar, eldstäder, rökkanaler, anordningar för ventilation samt vatten och avlopp. Tämligen oförändrat har dessa frågor bara förts vidare vid förändringar i bygglagstiftningen sedan mitten av . Det finns således ingen senare analys som utgår från dagens för- hållanden eller byggteknik. efter PBL:s ikraftträdande gjorde en enkel kartläggning över hur olika kommuner tolkade bygglovs- plikten när det gäller dessa frågor. Kartläggningen gjordes inför utbildningen av den offentliga sektorn och redovisades i Ombygg- nader och andra åtgärder . Svaren visade att kom- munernas tolkning skilde sig åt i mycket hög grad. Eftersom lag- kommentarerna tidigare varit mycket sparsamma, fanns det heller inte så mycket att basera tolkningar på. I princip var det helt fritt att tolka när bygglovsplikten inträdde. Ingenting av detta har för- ändrats i dagens tillämpning. Två närliggande kommuner kan ha helt motsatt uppfattning om en ändringsåtgärd är anmälnings- pliktig eller inte. Det är också ytterst få ärenden som prövas i dom- stol. Det finns därför inga prejudicerande domar. Det kan naturligtvis inte vara bra, att det råder ett sådant kaot- iskt förhållande när det gäller tolkningen av vilka åtgärder som ska bli föremål för kommunens ställningstagande. Det är heller inte tillfredställande att lagstiftaren inte har ställt den frågan. Vi ska här gå igenom de nuvarande i PBL uppräknade änd- ringsåtgärderna och komplettera med några andra åtgärder som för- slagsvis också bör prövas av . Det starkaste kravet på anmälningspliktiga ändringsåtgärder rör bärförmåga, stadga och beständighet. Grundkraven finns i 2 § BVL och 3 § BVF. De innebär att ändringsåtgärder inte ska leda till ras, oacceptabla deformationer eller skador på angränsande byggnads- delar. Dessa krav liksom alla andra tekniska egenskapskrav ska modi- fieras utifrån byggnadens förutsättningar och ändringarnas omfattning enligt 14 § BVF. Anmälningsplikten enligt 9 kap. 2 § PBL inträder när arbetena avser sådana ändringar av en byggnad som berör konstruktionen av de bärande delarna. I detta fall har utnyttjat sitt man- dat att utfärda ett bindande krav i sina konstruktionsregler, BKR 1:1. Föreskrifterna i BKR gäller när en byggnad ändras för till- kommande byggnadsdelar. En bärande balk över en nyupptagen öppning i en vägg ska således uppfylla nybyggnadskraven fullt ut. Om öppningen tas upp utan att någon bärande balk läggs över öpp- ningen, är föreskriften i BKR inte tillämplig, utan kravet uttrycks endast i det generella kravet i BVL/BVF. Bristen på detaljerade krav vid ändringsåtgärder i de bärande delarna upplevs däremot inte som något problem av vare sig bygg- herrar eller byggnadsnämnder. Det är en självklar ambition hos alla inblandade, att dessa ändringar inte ska leda till skador. Anmälningspliktens formulering berör gällde i Byggnadsstadgan även för eldstäder samt rök- och ventilationskanaler. Enligt departe- mentschefen avsågs med detta åtgärder som kan tänkas påverka bygg- nadsdelarnas eller byggnadens funktion. Att borra ett litet hål i en bärande vägg berör naturligtvis väggen men påverkar inte väggens bärande funktion. Vår utgångspunkt är att ändringsåtgärder som påverkar funk- tionen – byggnadens hållfasthet – ska vara bygglovspliktiga. Vi föreslår endast en liten justering av formuleringen. Bygglovsplikten för ändrad planlösning bör föras över till 8 kap. 1 § och där föras samman med andra bygglovspliktiga ändringsåt- gärder. Grundkraven på lämplighet för avsett ändamål utvecklas för ändringar av bostäders planlösning i 11 § BVF. Där krävs att bostäd- erna i skälig utsträckning har avskiljbara utrymmen för sömn, vila, samvaro, matlagning, måltider, hygien och förvaring. Dessa övergrip- ande krav utvecklas vidare i byggregler. Lämplighet för andra ändamål än bostäder behandlas inte i BVF. Dagens anmälningsplikt utlöses enligt 9 kap. 2 § PBL vid änd- ringar av byggnader som avsevärt påverkar dess planlösning. Detta innefattar enligt departementschefens uttalande (prop. 1985/86:1) inte att man tar upp eller sluter till någon enstaka dörröppning inom en och samma bostadslägenhet men däremot att man slår samman två bostadslägenheter till en. Även denna kommentar är direkt över- förd från motiven till byggnadsstadgan . Departe- mentschefen hade emellertid ett tillägg att även delning av en lägenhet till två skulle vara bygglovspliktig, liksom när ett utrymme från en lägenhet överfördes till en annan lägenhet. Även inredande av tidigare oinredd vind skulle vara bygglovspliktigt. Vi kan inte komma till någon annan bedömning än att departe- mentschefens uttalande är giltigt. I nuvarande regler är det bygglovspliktigt att utöka av antalet bostäder, lokaler för handel, industri och hantverk inom en bygg- nad. Mot bakgrund av departementschefens uttalande och att dessa ändringar ändå kan omfattas av bygglovsplikten för väsentligt ändrat ändamål eller väsentligt ändrad planlösning, föreslår vi att detta speciella krav utgår. Samhällets krav på en bostads planlösning har luckrats upp väsent- ligt sedan mitten på . Samhällskraven i byggregler består numera av funktionskrav. föreskrifter detaljreglerade hur planlösningen skulle vara. Kvalifikationsgränsen för när en bygglovsplikt inträder uppfattar vi i praktiken vara högre . Den viktigaste frågan när det gäller bostäders och lokalers utformning och planlösning rör tillgängligheten för rörelsehind- rade. Även en mindre ändring av planlösningen skulle kunna redu- cera tillgängligheten. Kravet på väsentligt ändrad planlösning inne- bär enligt vårt synsätt både en väsentlig förbättring och en väsentlig försämring. Planlösningsändringar som leder till en även måttligt försämrad tillgänglighet bör alltid betraktas som så väsentliga att de leder till bygglovsplikt. Byggnadsstadgan innehöll för en- och tvåbostadshus ett undantag för inre ändringar som inte berörde hållfasthet, eld- städer eller rökkanaler. Undantaget innebar att ägare av ett en- eller tvåfamiljshus kunde flytta icke bärande innerväggar och inreda vinden till bostad utan bygglov. Detta undantag i lagen fördes ordagrant över till PBL. Vid reformen försvann detta undantag utan kom- mentarer. Vi anser att det finns anledning att ha ett mer generöst synsätt på vad som får göras utan lov i ett småhus när det gäller planlös- ningsändringar än vad som får göras i ett flerbostadshus. Vi kan inte se att regeringen hade några andra avsikter. Vi tror däremot inte att denna skillnad behöver uttryckas i lagtext. Formu- leringen väsentliga ändringar har naturligtvis olika valörer bero- ende på karaktären på byggnaden. Varken förordningstext eller kommentarer reglerar planlös- ningsändringar när det gäller andra funktioner än bostäder. En plan- lösningsändring inom ett daghem eller ett kontor kan dock påverka brandsäkerheten, tillgängligheten eller inomhusmiljön. Kravet på bygglov för väsentliga planlösningsändringar bör därför enligt vår mening gälla även lokaler. Att sätta upp några icke bärande inner- väggar i en lokal skulle kunna innebär en kraftig påverkan på t.ex. ventilationen, brandsäkerheten eller tillgängligheten. I likhet med resonemanget om bostäder föreslår vi att i dessa fall bör uttrycket väsentligt ändrad planlösning blir tillämpligt, även då ändringen av planlösningen leder till att viktiga BBR-funktioner, t.ex. tillgänglig- het, brandsäkerhet eller ventilation, försämras i något avseende. Kraven i BVF på bostädernas kvaliteter anser vi hör hemma i till- ämpningsföreskrifterna, vilket de redan gör . Lagens formu- lering föreslår vi därför bli generellt skriven. Många anser att det viktigaste kravet vid ändringar rör brand- säkerheten. Det övergripande kravet på brandsäkerhet finns i 2 § p. 2 BVL och 4 § BVF. Kraven avser möjlighet till utrymning, begränsning av spridning av brand och rök inom byggnaden, spridning av brand till omgivningen och räddningsmanskapets säkerhet. Kraven på brandsäkerhet är mycket detaljerat utvecklat vid nybyggnad i Bo- verkets byggregler. Anmälningsplikten enligt 9 kap. 2 § PBL inträder dock endast vid installation och väsentlig ändringar av eldstäder och rökkanaler. Detta beror sannolikt på att motsvarande krav fanns i både PBL och BS. Detta över ställningstagande kan helt klart behöva ses över. Departementchefen hade års byggnadsstadga endast en kommentar som rörde ändring av eldstäder, nämligen att det torde ej avse fristående kaminer. När bygglovsplikten för eldstäder och rök- kanaler fördes över till PBL , sänkte man krav- nivån så att endast väsentliga ändringar skulle bygglovsprövas, mot att tidigare alla ändringar som berörde dessa funktioner, skulle prövas. I övrigt lämnades inga kommentarer. Regeringen hade heller inga kommentarer när lovplikten omvandlades till en anmälningsplikt . Mycket är annorlunda mot för ett halvt sekel sedan. Energi- effektiviseringskraven har gjort att ett mycket stort antal fastighets- ägare byter energiförsörjningssystem. Man går från olja till pellets eller ved, från direktverkande el till värmepumpar osv. Av energi- och trivselskäl installeras braskaminer som aldrig . Dessa för- ändringar görs ofta utan insyn. Vid övergång från el- eller oljepanna till eldning av ved eller pellets får man högre rökgastemperaturer som kan skada skor- stenen. En bristfälligt installerad braskamin eller någon annan kamin kan göra att hela byggnader kan brinna ner. Försäkringsbo- lag betalar ut många för bränder som kunnat undvikas, om åtgärderna hade granskats i förväg av en myn- dighet eller en sakkunnig. ligger det på byggherren att göra den första tolkningen av väsentlighetskriteriet i bygglovsplikten vid väsentligt ändrade eldstäder och rökkanaler. Det finns en stor risk att byggherren på grund av okunnighet inte förstår riskerna med dessa åtgärder. Det finns här anledning att skärpa både lag och praxis. Enligt nuvarande bestämmelse i PBL går det bra att utan bygg- anmälan göra en dörröppning i en brandavskiljande vägg. Det går också bra att utan bygganmälan göra ett stort hål i en brandcells- gräns, så länge hållfastheten inte äventyras. Detta är naturligtvis oförsvarligt. Det är inte möjligt att i detalj reglera vilka brandsäkerhetsfrågor som ska omfattas av en bygglovsplikt. Det finns dock ingen anled- ning att här ha en lägre kvalifikationsgräns än för ändringar som berör hållfastheten. bygglovsplikten bör utlösas när en änd- ring berör brandsäkerheten. Utöver ändringar som berör eldstäder och rökkanaler föreslår vi att även andra ändringar som berör bygg- nadens brandsäkerhet, som t.ex. brandavskiljande konstruktioner och utrymningsvägar, blir föremål för bygglovsprövning. Med for- muleringen berör, menar vi att ändringen påverkar funktionen. Vi delar departementschefens uttalande om att installation av värmepumpar inte ska kräva bygglov, eftersom dessa i sig inte äventyrar brandsäkerheten. Ventilation ingår i BVL:s krav om skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö. (2 § p.3 BVL) och utvecklas i 5 § BVF. Kraven i BVF behandlar utsläpp av giftig gas, farliga partiklar, gaser eller strålning, förorening av mark och vatten, omhändertagande av avloppsvatten, rök eller avfall. Dessutom omfattar kravet förekomst av fukt i byggnadsverket. Mer eller mindre utvecklas dessa krav i regler, BBR. Anmälningsplikt enligt 9 kap. 2 § PBL gäller för installation eller väsentlig ändring av ventilationskanaler. byggnadsstadga rådde bygglovsplikt för ändring av byggnad som berörde ventila- tionskanaler. Bygglovsplikten för ventilation fördes över till PBL utan kommentarer av departementschefen. Man kan tänka sig att ventilationsinstallationerna var helt annor- lunda mot . Flera utredningar visar på stora brister i bostädernas ventilation, bl.a. den stora undersök- ningen i mellan 2000–2006 om hur alla barn mellan påverkades av inomhusmiljön. Det visade sig att 60–av bostäderna hade en luftomsättning som understeg krav- nivå och lägsta gräns för bostäder. Utvecklingen av installationerna och den uppenbart bristfälliga luftomsättningen i våra bostäder pekar på att det finns all anledning från samhällets sida att engagera sig för en god ventilation vid nyinstallationer och ändringar av befintliga system. Ventilationen kontrolleras i flerbostadshus och lokaler regel- bundet, enligt OVK-förordningen, SFS 1991:1273. Dessa kon- troller resulterar regelmässigt i anmärkningar och förelägganden till byggnadens ägare att åtgärda brister i ventilationen. Enligt OVK- förordningen och kravet på att anordningar för bl.a. ventilation ska hållas i stånd, kan dock inte utfärda förelägg- anden om förbättringar av systemet. Åtgärderna är i dessa fall således att betrakta som underhållsåtgärder. Däremot är det inte ovanligt att ventilationssystem av andra skäl ändras så att funk- tionen förbättras. Frågan är då när dessa förbättringar innebär att bygglovsplikten utlöses. Vi har även här fastnat för att behålla kvalifikationsgränsen väsentliga ändringar. Med det menar vi en utökning av installationen med nya eller utbytta komponenter så att luftutbytet och energiförbrukningen påverkas påtagligt. Ett ändrat ventilationssystem kan även leda till att brandskyddet berörs. Denna ändring blir då i sig bygglovspliktig i och med de föreslagna reglerna om bygglovsplikt vid ändringar som berör brandskyddet. Ventilationen påverkar inte bara luftutbytet utan kan även leda till bullerstörningar. Dessa och andra följdkonsekvenser av en änd- ring av ventilationen bör naturligtvis bedömas vid prövningen. En olycklig utveckling i kommunerna är att specialkunskap om ventilation saknas i många byggnadsnämnder. Om ventilationsänd- ringar ska kunna prövas på ett meningsfullt sätt i ett bygglov, för- utsätter detta att har kompetens för att göra denna prövning. Bygglovsplikt för väsentliga ändringar i installationer för vatten och avlopp infördes i byggnadsstadgan. Redan före bygg- lovspliktens införande fanns ett vagt krav i byggnadsstadgan om att ledningar för vatten och avlopp skulle anordnas så att brandfara, risk för olycksfall eller sanitär olägenhet inte uppkom. I proposi- tionen års reform påpekade departementschefen att bygg- lovsplikten avsåg ändringar som påverkade installationens säkerhet med hänsyn till risken för olycksfall, förgiftning, eller sanitär olägen- het samt sådana förändringar som kunde medföra påtaglig för- ändring av den allmänna VA-anläggningens funktion. VA-frågorna prövades av . I och med att frågorna blev bygglovspliktiga, hamnade åtminstone de delar av installationerna som var förlagda i byggnaderna på byggnadsnämnd- ernas bord. När VA-lagen senast ändrades infördes en rätt för huvudmannen (eller motsvarande) att återigen få till- träde till fastigheten för att bevaka vissa egenintressen. Risken för olycksfall, förgiftning och förändring i den allmänna VA-anläggningens funktion är inte de frågor som upplevs som mest problematiska. I stället är risken för vattenskador den helt dominerande risken. Enligt en utredning av över 7 000 vatten- skador som VVS-installatörerna och försäkringsbolagen presen- terade , kostade vattenskadorna samhället , varvid av skadorna berodde på läckage i led- ningsdragningarna. Branschen har själv svarat för en mycket ambi- tiös satsning på kunskapshöjning av rörmontörer för att minska risken för vattenskador. Frågan är dock så stor, både av samhälls- ekonomiska och sanitära skäl, att en prövning i förväg av frågorna måste anses angelägen. En viktig del i prövningen ligger i att bedöma aktörernas kompetens och att kräva relevanta kontrollinsatser. Fokus har sedan PBL infördes legat på stambyten. Särskilt gäller det efter departementschefens uttalande (prop. 1985/86:1 sid. 509) att stambyte i kombination med byte av elledningar vid en reno- vering av kök och badrum bör leda till följdkrav. Motivet för att särskilt uppmärksamma stambyten har inte varit risken för att dessa åtgärder i sig skulle bryta mot tekniska krav och därmed leda till sanitär olägenhet. Risken har, vad vi kunnat notera, istället bestått i att stambytet i sig kan leda till håltagningar i bjälklag och väggar, dvs. Vårt förslag om bygglovsplikt för åtgärder som riskerar brandsäkerheten, innebär att fokus av detta skäl inte be- höver riktas mot stambytet. används metoder för att sätta nya rör i de gamla uttjänta stammarna. Förbättringen av avloppsstammen är då närm- ast en underhållsfråga. Även bytet av stammen på ett traditionellt sätt är också normalt en underhållsfråga. Följdkonsekvenserna av denna åtgärd kan dock vara sådana att de motiverar en bygglovs- plikt. Vi tänker då närmast på brandsäkerheten. Nya större drag- ningar av avloppsledningar bör dock bedömas av byggnads- nämnden, eftersom det här även finns tekniska krav att bevaka. gäller anmälningsplikt för väsentlig ändring av anordningar för vatten och avlopp. Problemet är att även en mindre ändring av ett vattensystem kan leda till stora negativa konsekvenser vid en skada. Det räcker med att en koppling dras fel. Vi ser det dock inte som möjligt att bedömning skulle kunna för- Bygglovsplikt vid ändringar SOU 2008:68 hindra sådana misstag. De kan förhindras bara av aktörernas kompetens och noggrannhet. De mer övergripande frågorna, där en samhällsbedömning kan vara värdefull, handlar främst om förläggning av rör för att undvika frysrisker och vattenläckor inne i konstruktioner samt hur brunnar förläggs och utformas. En annan fråga som kommit i fokus det är risken för legionella. Bakterien skördar många dödsoffer . En angelägen uppgift vid prövningen av bygg- lovet är att bedöma installationens utformning och risken för låga varmvattentemperaturer eller kallvatteninstallationer, som riskeras att värmas av t.ex. golvvärmeinstallationer. Vi har fastnat för att bygglovsplikten även i fortsättningen ska träda in när det görs ändringar i systemet som är väsentliga. när installationer kompletteras med fler enheter eller flyttas .