sou · GVB322d2 · 2008-01-01 00:00:00 — Begreppet annan kränkande behandling omfattar mobbning som har sin grund i att någon exempelvis är överviktig, har en viss hårfärg eller är en plugghäst, men även andra beteenden, så som exempelvis att någon ger uttryck för sitt missnöje genom att t.ex. knuffa eller rycka någon i håret eller sätta krokben för personen i fråga. Även psykiska kränkningar genom t.ex. utfrysning omfattas av begreppet (prop. 2005/06:38 s. 136 f.). Lagen innehåller förbud mot diskriminering, trakasserier och annan kränkande behandling (9–13 §§). Diskrimineringsförbudet omfattar såväl direkt som indirekt diskriminering av barn och elever på grund av någon av de fem diskrimineringsgrunderna (9 och 10 §§). Med direkt diskriminering menas att någon missgynnas genom särbehandling (lika fall behandlas olika) och med indirekt diskriminering att någon missgynnas genom att en till synes neutral regel tillämpas så att den får en i praktiken diskriminerande effekt (olika fall behandlas lika). Lagen innehåller också uttryckliga förbud mot trakasserier, dvs. kränkningar som har samband med någon av de fem diskrimineringsgrunderna (11 §) och andra former av kränkningar (13 §) samt mot repressalier (12 §). Personalen vid skolan får i sitt uppträdande gentemot barn och elever inte bete sig på ett kränkande sätt. Som kränkande behandling räknas dock inte befogade tillsägelser och tillrättavisningar som har till syfte att upprätthålla ordningen i verksamheten. Vidare finns bestämmelser om att huvudmannen för verksamheten skall vidta aktiva åtgärder för att förebygga och förhindra trakasserier och annan kränkande behandling (7 §). En likabehandlingsplan skall upprättas för verksamheten (6 §) och skolledningen har en skyldighet att utreda och vidta åtgärder mot påtalade trakasserier och annan kränkande behandling (8 §). Om någon i verksamheten åsidosätter lagens bestämmelser kan huvudmannen åläggas att betala skadestånd. När det gäller diskriminering och repressalier utgår skadestånd för den kränkning som detta innebär. Skadestånd i andra fall utgår dock inte om kränkningen är ringa. Därutöver kan ett barn eller en elev få ersättning för ekonomisk skada, t.ex. för förstörda kläder. I lagen finns särskilda bevisbörderegler till fördel för den som har utsatts för kränkning. När det gäller diskriminering och repressalier räcker det att eleven kan visa faktiska omständigheter som ger anledning att anta att diskriminering eller repressalier förekommit. För att undgå skadeståndsansvar måste huvudmannen bevisa att något sådant inte förekommit (18 §). Om en elev anser sig utsatt för trakasserier eller annan kränkande behandling av en annan elev, skall eleven visa att han eller hon har blivit utsatt för sådan behandling. För att undgå skadeståndsskyldighet måste huvudmannen för verksamheten visa att alla skäliga åtgärder hade vidtagits för att förebygga eller förhindra den kränkande behandlingen (19 §). Tillsynen utövas av samt de olika ombudsmännen inom sina respektive ansvarsområden. Inom har inrättats en ny funktion som kallas barn- och elevombudet för likabehandling. Detta ombud har, liksom ombudsmännen, rätt att föra skadeståndstalan för ett barn eller en elev. 37.3Sekretess och tystnadsplikt i skolväsendet Kommunens skolverksamhet och barnomsorg tillhör alltid någon nämnd och ingår därför i en myndighet, oavsett hur verksamheten är organiserad. De handlingar som inkommit till eller upprättats i skolan är därför offentliga handlingar. Som för annan offentlig verksamhet regleras frågan om en uppgift kan lämnas ut eller inte uteslutande av bestämmelserna i sekretesslagen. Huvudmän för fristående skolverksamhet och barnomsorg är däremot inga myndigheter och omfattas därför inte av offentlighetsprincipen eller av sekretesslagen. Detta innebär att fristående skolor inte har någon skyldighet att lämna ut handlingar från skolans verksamhet. För att skydda barns, elevers och föräldrars integritet har dock intagits bestämmelser om tystnadsplikt i skollagen. 37.3.1Sekretess i den offentliga skolans elevvårdande verksamhet De centrala bestämmelserna om sekretess inom det offentliga utbildningsväsendet finns i 7 kap. 9 § SekrL. Paragrafen är omfattande och innehåller skilda bestämmelser om sekretess, beroende på vilken verksamhet som avses och vilka uppgifter som behöver skyddas. Bestämmelsen omfattar bara åtgärder som ligger utanför den grundläggande delen av skolverksamheten. Den vanliga undervisningen liksom uppgifter om elevers närvaro, schema och studieresultat är i princip alltid offentliga. Det är först när verksamheten inriktas på andra åtgärder för elever, t.ex. hälso- undersökningar och särskilda stödåtgärder, som uppgifter av hänsyn till elevens integritet kan vara sekretessbelagda. En särskild bestämmelse om sekretess på skolans område är den s.k. provsekretessen i 4 kap. 3 § SekrL, som bl. a. omfattar vissa prov i det nationella provsystemet. Denna bestämmelse har till- kommit för att syftet med provet inte skall motverkas och bestämmelsen kommer därför inte att beröras mer i detta avsnitt. Sekretess gäller enligt 7 kap. 9 § SekrL i skolans elevvårdande verksamhet. Till elevvård i vid mening hör bl.a. verksamheten inom skolhälsovården och övriga stödåtgärder som kan behövas för elever som har problem i skolan (se ovan). Med elevvårdande verksamhet i sekretesslagens mening avses emellertid endast skolans arbete med att förebygga uppkomsten av skolsvårigheter och andra personliga problem för den enskilde eleven och de särskilda åtgärder som kan vidtas för att komma tillrätta med skolsvårigheterna (prop. 1979/80:2 del A, s. 194 f). I sekretesshänseende skiljer man således mellan elevvård inom skolhälsovården, dvs. medicinska insatser av skolsköterska eller skolläkare, och annan elevvård som utförs av övrig personal. I skolans särskilda elevvård, med vilket avses den som utförs av psykolog och kurator, gäller enligt 7 kap. 9 § första stycket sekretess om det inte står klart att en uppgift kan röjas utan att den som uppgiften rör eller närstående till denne lider men (omvänt skaderekvisit). Sekretessen gäller för samtliga uppgifter som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling. I övrig verksamhet hos psykolog eller kurator gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden. I skolans övriga elevvårdande verksamhet, dvs. den som utförs av annan personal än psykolog eller kurator, exempelvis av special- pedagoger, är sekretessen mindre sträng eftersom uppgifterna oftast inte är lika känsliga. Sekretessen gäller för uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den som uppgifterna rör eller närstående till denne lider men om de röjs (rakt skaderekvisit). Även för uppgift om personliga förhållanden som hänför sig till ärenden om tillrättaförande av en elev eller om skiljande av en elev från vidare studier, gäller sekretess med ett rakt skaderekvisit. Beslut i sådana ärenden är emellertid alltid offentliga, medan uppgifter som ligger till grund för besluten kan bli föremål för sekretess. Ett ärende om skiljande av elev från vidare studier kan exempelvis bero på olovlig frånvaro. Enligt bestämmelser i skolformsförordningarna skall rektorn se till att en kontakt upprättas mellan skolan och elevens vårdnadshavare om en omyndig elev utan giltig anledning uteblir från skolarbetet. Uppgifter om att eleven har deltagit i undervisningen eller varit frånvarande är som regel offentliga medan uppgift om orsaken till frånvaron däremot kan omfattas av sekretess. Om uppgifterna om frånvaron däremot utgör en del av ett ärende om tillrättaförande av elev eller skiljande av elev från skolan, kan dock sekretess gälla även för uppgifter om frånvaro. I skolformsförordningarna finns bestämmelser om skolans skyldighet att hålla utvecklingssamtal och upprätta individuella utvecklingsplaner (IUP), se bl.a. 7 kap. 2 § grundskoleförord- Syftet är att informera föräldrarna om elevens utveckling och att tydliggöra de insatser som krävs för att eleven skall nå målen. Några särskilda bestämmelser om vad som gäller i sekretesshänseende för uppgifter i en IUP eller i dokumentationen inför utvecklingssamtal finns inte. Sådan dokumentation kan innehålla både offentliga uppgifter, främst sådana som hänför sig till den ordinarie undervisningen, exempelvis studieresultat, och information som är av sådan karaktär att den omfattas av sekretess, så som exempelvis planerade eller vidtagna stödåtgärder. Det råder dock viss osäkerhet kring utvecklingsplanerna eftersom bl.a. har gett uttryck för ståndpunkten att en utvecklingsplan ständigt förändras och därför kan klassificeras som ett pågående ärende som blir offentligt bara i sitt slutliga skick. Under vissa speciella omständigheter kan elevers identitets- uppgifter helt sekretessbeläggas inom det offentliga skolväsendet, vilket kan innebära att skolan inte ens får lämna ut uppgifter om att eleven går i skolan. Det kan bli aktuellt t.ex. när det föreligger risk för personförföljelse eller andra allvarliga trakasserier. Bestäm- melsen om skydd för elevers identitetsuppgifter enligt 7 kap. 9 § tredje stycket SekrL gäller för uppgifter om identitet, adress och andra liknande uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller närstående lider men om uppgiften röjs. 37.3.2Sekretess i offentlig skolhälsovård Sekretess inom skolhälsovården regleras inte tillsammans med bestämmelserna om skolsekretess, utan gemensamt med annan hälso- och sjukvård. En utförlig redogörelse för sekretess inom hälso- och sjukvården finns i kapitel 35. Skolhälsovården utgör i sekretesshänseende ett eget verksamhetsområde i förhållande till övrig skolverksamhet. Detta innebär att sekretess gäller mellan å ena sidan skolläkare/skolsköterska och å andra sidan annan skolpersonal, även om de ingår i ett och samma elevvårdsteam (och tillhör samma myndighet). Om inte samtycke lämnats av den enskilde, kan uppgifter lämnas till skolkurator eller rektor endast efter sekretessprövning. Detta hindrar dock inte att skolläkaren eller skolsköterskan kan ge råd om lämplig elevvårdande åtgärd. I betänkandet Sekretess i elevernas intresse (SOU 2003:103) föreslås en ny sekretessbrytande bestämmelse beträffande uppgifter från Förslaget innebär att uppgifter om enskilda – utan hinder av hälso- och sjukvårdssekretess – under vissa förutsättningar skall få lämnas ut från skolhälsovården till personalkategorier som arbetar antingen med elevhälsoverksamhet eller annan särskild elevstödjande verksamhet inom samma myndighet. Skolhälsovården hör vanligen till en nämnd och sekretessen inom skolhälsovården gäller därför även mot den hälso- och sjukvård som bedrivs inom och mot skolhälsovård som bedrivs under någon annan nämnd. Detta gäller dock inte om skolhälsovården i olika skolor bedrivs under samma kommunala nämnd. I det fallet kan alltid journaler utan sekretess- prövning lämnas mellan dessa skolor (JO 1993/94 s. 471). När en elev byter skola eller skolform eller då skolhälsovården byter vårdgivare krävs dock som regel medgivande från eleven eller dennes vårdnadshavare för att journaluppgifter skall kunna lämnas ut till annan vårdgivare inom skolhälsovården. har påpekat att detta kan medföra att det finns en risk att för patientsäkerheten viktig information går förlorad om eleven byter skolor utan att uppgifter om eleven följer med på ett korrekt sätt. 37.3.3Sekretess i offentlig barnomsorg Sekretess i skolbarnomsorgen regleras i 7 kap. 9 § sjunde stycket SekrL. Som ovan redovisats gäller sekretess i skolan enbart för uppgifter i verksamhet med anknytning till elevvården. I skolbarn- omsorgen däremot krävs inte att uppgifterna har någon anknytning till verksamhet som motsvarar elevvården i skolan för att sekretess skall gälla. Sekretessen i skolbarnsomsorgen gäller nämligen samtliga uppgifter om enskildas personliga förhållanden som förekommer i omsorgsverksamheten. För uppgifter i undersökning och behandling av psykolog eller kurator och i annan verksamhet som bedrivs av sådan personal, gäller samma stränga sekretess som i skolverksamheten, medan övriga uppgifter omfattas av sekretess om det kan antas att den som uppgifterna rör eller någon närstående lider men om de röjs. Skolbarnomsorgen anses inte utgöra en egen verksamhetsgren inom skolan, såvida den inte drivs av en annan nämnd. Samtliga uppgifter om enskildas personliga förhållanden i förskoleverksamhet omfattas av bestämmelsen i 7 kap. 38 § SekrL, som har ett omvänt skaderekvisit. Precis som i skolan förekommer individuella utvecklingsplaner för barnen i förskolan. Dessa kan ofta innehålla integritetskänsliga uppgifter, till exempel uppgifter om det enskilda barnets behov, förutsättningar, intressen och brister. Sannolikheten för att sådana planer är integritetskänsliga är naturligtvis stora, och till skillnad från vad som gäller för utvecklingsplaner i skolan, är det sannolikt att de i förskolan omfattas av sekretess i stor utsträckning. 37.4Tystnadsplikt i enskild skolverksamhet och skolhälsovård Huvudmän för fristående skolverksamhet och barnomsorg är inga myndigheter och omfattas därför inte av offentlighetsprincipen eller av sekretesslagen. Detta innebär att fristående skolor inte har någon skyldighet att lämna ut handlingar från skolans verksamhet. För att skydda barns, elevers och föräldrars integritet har dock intagits bestämmelser om tystnadsplikt i skollagen. Den som arbetar eller har arbetat i sådan verksamhet får inte obehörigen röja vad han eller hon har fått veta i den elevvårdande verksamheten om någons personliga förhållanden, och inte heller uppgifter i ett ärende om tillrättaförande av en elev eller om skiljande av en elev från vidare studier (9 kap 16 a § skollagen). Motsvarande bestämmelse om tystnadsplikt i fristående förskoleverksamhet, skolbarnomsorg och förskoleklass finns i 2 a kap. 18 § och 2 b kap. 11 § skollagen. Tystnadsplikten gäller både för den som är och den som har varit verksam vid den fristående verksamheten. I förarbeten till dessa bestämmelser betonades vikten av att införa en bestämmelse som i allt väsentligt motsvarar det som gäller i det allmänna skolväsendets verksamhet (prop. 1995/96: 200 s. 67). För personalen inom enskild skolhälsovården vid en fristående skola finns bestämmelser om tystnadsplikt i 2 kap. 8 och 9 §§ LYHS. 37.5Sekretess i tillsynsverksamhet inom skolväsendet Uppgifter som en tillsynsmyndighet får tillgång till i sin verksamhet omfattas inte automatiskt av samma sekretess som hos ursprungsmyndigheten. I en del fall finns dock bestämmelser om att sekretessen förs över till tillsynsmyndigheten och i andra fall finns särskilda bestämmelser om sekretess hos tillsyns- myndigheterna. Inom skolväsendet är den främsta tillsyns- myndigheten med ansvar för de flesta verksamheter som regleras i skollagen. Kommunerna har dock tillsyn över enskilt anordnad barnomsorg, medan såväl enskild som allmän skolhälsovård står under tillsyn. tillsynsverksamhet omfattas av den allmänna hälso- och sjukvårdssekretessen i 7 kap 1 c § SekrL, oavsett om ursprungsverksamheten bedrivits i enskild eller offentlig regi. I fråga om tillsyn gällde tidigare en särskild sekretessbestämmelse i tillsynsärenden avseende fristående skolor (7 kap. 9 § sjätte stycket SekrL). Uppgifter i tillsynsärenden avseende andra skolor och i barnomsorg omfattades i stället av sekretess med tillämpning av bestämmelsen om överföring av sekretess (13 kap. 1 § SekrL). Avsaknaden av en primär sekretessbestämmelse i tillsyn av skolor och barnomsorg med offentlig huvudman innebar dock att uppgifter som elever, föräldrar eller andra enskilda överlämnar till , alltid var offentliga hos verket, även om uppgifterna varit sekretessbelagda i skolan. trädde en lagändring i kraft som innebar att en primär sekretessbestämmelse infördes för tillsyns- verksamhet (prop. 2005/06:161). Ändringen innebär att sekretess gäller för uppgift om enskilds personliga förhållanden om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs (7 kap. 36 § SekrL). Huvudregeln är alltså att uppgifterna är offentliga. Förändringen innebär att uppgifter om personliga förhållanden hos alltid omfattas av samma sekretess oavsett vilken sekretessbestämmelse som har varit tillämplig i skolverksamheten och oavsett om uppgiften härrör från offentlig eller enskild verksamhet. Likaså saknar det betydelse vem som har lämnat in uppgiften till . Denna förändring innebär att vissa uppgifter hos får ett bättre skydd än tidigare medan andra får ett sämre skydd. I offentlig skola, skolbarnomsorg och förskoleverksamhet blir skyddet för uppgifter som lämnas in av enskilda i tillsynsärenden bättre, eftersom dessa uppgifter tidigare alltid var offentliga. För uppgifter om personliga förhållanden i offentlig förskole- verksamhet samt i psykologiska undersökningar i offentlig skola och skolbarnomsorg blir emellertid skyddet sämre. Dessa uppgifter omfattas i skolan av sekretess med ett omvänt skaderekvisit, en sekretess som tidigare överfördes till i ett tillsynsärende. Efter ändringen gäller i stället sekretess med ett rakt skaderekvisit i verksamhet, vilket har motiverats med att intresset av insyn är stort i tillsynsverksamhet (prop. 2005/06:161 s. 66). För övriga uppgifter i skola och skolbarnomsorg som omfattas av bestämmelsen i 7 kap. 9 § SekrL blir sekretesskyddet det samma som tidigare, dvs. sekretess med ett rakt skaderekvisit gäller såväl i verksamheten som i tillsynsärenden. När det gäller tillsyn av fristående skolor så innebar den tidigare bestämmelsen att uppgifter om personliga förhållanden inom skolans elevvårdande verksamhet och för uppgifter som hänför sig till ett ärende om tillrättaförande av elev eller skiljande av elev från vidare studier, omfattades av sekretess med omvänt skaderekvisit. Den nya sekretessbestämmelsen för tillsynsverksamhet har ett rakt skaderekvisit vilket innebär att sekretesskyddet i tillsynsärenden avseende fristående skolor har försämrats. 37.6Undantag från sekretess och tystnadsplikt Även uppgifter som omfattas av sekretess eller tystnadsplikt kan ofta lämnas ut med stöd av bestämmelser om undantag från sekretessen. För att exempelvis underlätta informationsutbytet mellan myndigheter eller mellan självständiga verksamhetsgrenar som i sekretessammanhang behandlas som skilda myndigheter, finns i sekretesslagen ett flertal bestämmelser som tillåter ett utbyte av sekretessbelagda uppgifter. I skolans verksamhet aktualiseras frågan om sekretess exempelvis i samband med att skolan har anledning att kontakta andra myndigheter, såsom eller polisen, men också i samband med att eleven byter skola eller att skolan byter huvudman. När elever skall byta från en skola till en annan, t.ex. vid övergång från grundskola till gymnasieskola eller mellan grundskolor vid ändrad bosättning, förekommer det att handlingar vid den gamla skolan överlämnas till den nya skolan. Frågan om handlingarna kan lämnas till den nya skolan beror på om skolorna tillhör en och samma myndighet eller två olika. Om skolorna ligger i olika kommuner eller lyder under olika kommunala nämnder skall, om handlingarna innehåller uppgifter som omfattas av någon sekretessbestämmelse, en sekretessprövning göras eller samtycke inhämtas. När sådana handlingar översänds mellan skolor inom en och samma myndighet (kommunala nämnd) agerar skolorna däremot inte som sinsemellan självständiga organ. 37.6.1Utlämnande som behövs för myndighetens egen verksamhet Av 1 kap. 5 § SekrL framgår att sekretess inte hindrar att en uppgift lämnas ut, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndig- heten skall kunna fullgöra sin verksamhet. Bestämmelsen skall tillämpas restriktivt. Med stöd av bestämmelsen kan skolpersonal i vissa fall lämna ut sekretessbelagda uppgifter om en äldre elev till dennes föräldrar även utan elevens samtycke, under förutsättning att det är nödvändigt att föräldrarna får informationen för att skolan skall kunna sköta sina åtaganden gentemot eleven. Bestämmelsen kan också i vissa fall tillämpas vid uppgiftsutbyte mellan olika verksamhetsgrenar, t.ex. mellan skolhälsovården och elevvård i övrigt om det är nödvändigt för att verksamheten i skolhälsovården skall kunna fullgöras. Bestämmelsen blir också tillämplig när skolsköterskan på uppdrag av rektorn vid skolan undersöker en elev inom ramen för ett elevvårdsärende. Resultatet av en sådan undersökning måste kunna redovisas för uppdrags- givaren (prop. 1979/80:2 del A, s. 169). 37.6.2Utlämnande med stöd av uppgiftsskyldighet I många lagar och förordningar finns bestämmelser om att en myndighet är skyldig att lämna ut vissa uppgifter till andra myndigheter. Att uppgifterna är sekretessbelagda innebär i dessa fall inget hinder, eftersom det i 14 kap. 1 § SekrL anges att sekretess inte hindrar att uppgifterna lämnas ut när sådan uppgiftsskyldighet finns. En viktig uppgiftsskyldighet för skolpersonalen är den i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) för personal inom bl.a. skolverksamhet (inklusive skolhälsovården) att till socialnämnden lämna alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av ett barns behov av skydd. Skolpersonalen kan i ett sådant fall inte vägra att lämna ut betydelsefulla uppgifter med hänvisning till att de är sekretessbelagda. Skolor har också en uppgiftsskyldighet gentemot (). Enligt 6 kap. 6 § första stycket studiestödslagen (1999:1395) får föreskrifter meddelas om att skolor är skyldiga att lämna vissa uppgifter om elever som har studiehjälp (främst gymnasieelever). Enligt CSN:s föreskrifter (CSNFS 2001:6) om studiehjälp, skall en skola lämna uppgift till CSN bl.a. om en elev byter skola, avbryter sina studier, minskar sin studieomfattning, eller har varit frånvarande . 37.6.3Utlämnande till brottsutredande myndigheter m.m. I skolans verksamhet gäller enligt 14 kap. 2 § första stycket SekrL att sekretess inte hindrar att uppgifter lämnas till en annan myndighet om de behövs där för t.ex. förundersökning eller rättegång som avser verksamheten vid den utlämnande myndigheten. Sekretess hindrar inte heller att uppgifter som angår misstanke om brott lämnas till polis eller åklagare om fängelse är föreskrivet för brottet och det kan antas föranleda annan påföljd än böter (14 kap. 2 § fjärde stycket SekrL). De nu nämnda bestämmelserna gäller redan begångna brott. Huruvida det är möjligt att lämna uppgifter om förestående eller pågående brott följer i stället av bl.a. 1 kap. 5 § och 14 kap. 3 § SekrL (se nedan). Det finns inte någon skyldighet för en skola att göra en polisanmälan och normalt inte heller något som hindrar att en anmälan görs. JO har dock i beslut (dnr 352–1998) uttalat att grundtanken i svensk rätt är att ansvaret för att lämpliga åtgärder vidtas mot barn och ungdom som begår brott i första hand vilar på och inte på rättsväsendet. Vid bedömning av om en polisanmälan ändå skall ske måste utgångspunkten vara att det aktuella brottet skall utredas av polis och åklagare. Eftersom en förundersökning som regel inte skall inledas mot barn och endast i sällsynta undantagsfall inledas när det gäller barn , leder en polisanmälan mot ett yngre barn oftast till att polismyndigheten underrättar om anmälan. Skolan bör därför enligt JO vara återhållsam med att göra polisanmälan i de yngre elevgrupperna. JO understryker att en polisanmälan inte skall användas som en form av sanktion mot barnet. istället, om det finns skäl för socialnämnden att ingripa, göra en anmälan enligt socialtjänstlagen. Skolhälsovården omfattas i sekretessammanhang av samma regler som hälso- och sjukvården i övrigt, vilket bl.a. innebär att det enligt 14 kap. 2 § femte stycket SekrL krävs att brottet är allvarligt för att sekretessen skall brytas. Dessa bestämmelser berörs av ändringarna i sekretesslagen (prop. 2005/06:161). Ändringarna innebär att en anmälan får ske om brottet har fängelse som minimistraff, i stället för som tidigare, fängelse.