sou · GVB3105 · 2008-01-01 00:00:00 — Däremot går det inte att överlåta en förvaltningsuppgift som innebär myndighetsutövning till en enskild individ i utlandet (10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen). 1987/88:26, s. 14 och 16 och prop. 1987/88:3, s. 105 f, 194 och 198). 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen behandlas närmare i avsnitt 3.3.4. 48TP PT , Rättsliga förutsättningar för ett internationellt kommunalförbund, Redovisning av utredningsuppdrag till , , Fi 2003/172, s. 6. verksamheten, öka kompetensen och hantera krav på specialkun- Det finns olika former av samverkan. Samverkan är i regel frivillig men på vissa områden har lagstiftaren förutsatt att kommuner ska samverka. Det finns både privaträttsliga och offent- ligrättsliga former för samverkan. Den enklaste formen av samverkan är när kommuner fattar likalydande beslut. Denna form av samverkan är informell. Kommuner kan också samverka i en gemensam nämnd. Formella samarbetsavtal, gemensamt bildade företag, stiftelser och föreningar samt kommunalförbund är exem- pel på mera avancerade samverkansformer.TPF50FPT En rad faktorer har betydelse för val av samverkansform. Som exempel kan nämnas om samverkan innefattar myndighetsutövning eller om den bedrivs på en konkurrensutsatt marknad. Omfattningen på verksamheten har också betydelse vid valet av samverkansform. Kommuners samverkan i form av gemensamma nämnder och kommunalförbund regleras i kommunallagen. Andra samverkans- former regleras inte uttryckligt i nämnda lag. I dessa fall får frågor om kommuners kompetens bedömas utifrån kommunallagens be- stämmelser om kommunernas allmänna befogenheter. Härutöver kan bestämmelser om visst samarbete finnas i specialförfattningar. Nedan följer en översiktlig beskrivning av dels de privaträttsliga samverkansformerna, dels de två offentligrättsliga formerna av samverkan gemensam nämnd och kommunalförbund. Dessutom beskrivs den vanligaste formen av samverkan – inter- kommunala avtal. I kommunallagen saknas regler om avtal som samverkansform.TPF51FPT Detta innebär emellertid inte att kommuner är förhindrade att träffa avtal om samarbete avseende kommunala uppgifter. 49TP PT Det saknas en heltäckande bild av den kommunala samverkan som förekommer i . Det finns emellertid en rad kartläggningar och rapporter som beskriver sam- verkan. Av dessa framgår bl.a. att merparten av samverkan sker i löst reglerade former så som projekt, nätverk och avtal samt att alla kommuner deltar i någon form av samverkan. (SOU 2007:72) 50TP PT m.fl., s. 133. 51TP PT Frågan om lagreglering diskuterades vid tillkomsten av kommunalförbundslag. Den avvisades emellertid bl.a. med hänvisning till att de uppgifter som var föremål för sam- verkan var så skiftande att avtalsreglerna skulle få ett mycket allmänt innehåll. Dessutom sågs en reglering som ett olämpligt ingrepp i den kommunala självstyrelsen. 1957:150, s. 56) fall måste dock kompetensbestämmelserna i kommunallagen beaktas. Det innebär bl.a. att en kommun inte får vidta åtgärd uteslutande eller väsentligen i en annan kommuns intresse eller utan rimlig ersättning för sina insatser. Det ska alltså finnas ett ömsesidigt kommunalt intresse av samarbetet. Därtill kommer att uppgifter som ska handhas av kommunens egna organ inte får överlåtas till en annan kommun utan särskilt stöd i lag.TPF52FPT Ett avtal om samverkan innebär inte att kommuner- na kan skapa särskilda gemensamma förvaltningsorgan. Den kom- mun som är huvudman för exempelvis ett reningsverk är den som fattar beslut rörande anläggningen i enlighet med kommunallagens bestämmelser.TPF53FPT Av specialförfattningar framgår att en kommun i vissa fall får överlåta obligatoriska uppgifter till en annan kommun. Utgångs- punkten är emellertid att varje enskild kommun ska behålla det politiska och rättsliga ansvaret för den verksamhet som kommunen enligt lag har att sköta.TPF54FPT Som exempel på områden där kommuner kan samverka enligt specialförfattningar kan nämnas skolan, miljö- och hälsoskyddet, plan- och byggområdet och . En kommun får t.ex. under vissa förutsättningar komma överens med en annan kommun om att i sin grundskola ta emot elever från den kommunen. Avtalets innehåll varierar givetvis beroende på vad samverkan avser. Vissa uppgifter är emellertid gemensamma för alla typer av avtal. Ett avtal innehåller i regel uppgifter om avtalstid, insyns- och samrådsregler och uppsägning samt frågan om hantering av tvister. I de fall avtalet saknar bestämmelser om tvistelösning är allmän domstol behörig att pröva tvisten. Kommunerna kan dock i sam- band med en uppkommen tvist komma överens om en annan ordning.TPF55FPT Privaträttsliga former av samverkan mellan kommuner Som nämnts tidigare sker samverkan mellan kommuner ofta i privaträttsliga former. Den vanligaste samverkansformen är aktie- bolag men även andra former för samverkan förekommer. 52TP PT och , Kommunala samverkansformer, 2000, s. 17 f. 53TP PT Om man vill åstadkomma gemensamma beslutsorgan bör man välja modellen med en gemensam nämnd eller kommunalförbund. 54TP PT och , s. 12. 55TP PT och , s. 20. exempel kan nämnas stiftelser samt ekonomiska och ideella för- eningar.TPF56FPT De grundläggande förutsättningarna för all företags- bildning ges i kommunallagen.TPF57FPT Av lagen följer att företagets verk- samhet måste ligga inom den kommunala kompetensen och att privaträttsliga former inte får användas om särskild ordning för uppgiftens handhavande föreskrivs.TPF58FPT Dessutom får en angelägen- het som innefattar myndighetsutövning överlämnas endast om det finns stöd för det i lag. I kommunallagen finns dessutom vissa bestämmelser avseende helägda aktiebolag och stiftelser respektive delägda företag.TPF59FPT Kommunallagens regler rörande kommunala företag omfattar endast de specifika krav som lagstiftaren valt att ställa på kom- munerna som bildare och ägare av företagen. Övriga bestämmelser för kommunala företag återfinns i speciallagstiftning, t.ex. aktie- bolagslagen (2005:551). En kommunmedlem kan inte överklaga kommunala företags beslut.TPF60FPT Däremot finns möjlighet att överklaga inte bara fullmäk- tiges beslut om företagsbildning utan även andra, senare fattade kommunala beslut som rör förhållandet mellan kommunen och bolaget.TPF61FPT 56TP PT och , s. 31. 57TP PT 3 kap. 16 § kommunallagen. 58TP PT Detta gäller stora delar av den obligatoriska verksamheten. 59TP PT Om en primärkommun eller en lanstingskommun överlämnar vården av en angelägenhet till ett aktiebolag, där kommunen innehar samtliga aktier, ska fullmäktige fastställa det kommunala ändamålet med verksamheten, utse samtliga styrelseledamöter och se till att fullmäktige får ta ställning innan beslut av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt fattas (3 kap. 17 § kommunallagen). Även interkommunala företag är bundna av dessa villkor i en omfattning som är rimlig med hänsyn till andelsförhållandena, verksam- hetens art och omständigheterna i övrigt (3 kap. 18 § kommunallagen). 60TP PT Jfr 10 kap. kommunallagen. 61TP beslutar att en viss verksamhet ska drivas i privaträttslig form, t.ex. ett aktiebolag, måste det föreligga garantier för att bolagets verksamhet inte utsträcks över gränserna för den kommunala kompetensen. Har den i bolagsordningen angivna verk- samheten inte begränsats till sådan verksamhet som typiskt sett kan godtas som , kan fullmäktiges beslut komma att upphävas efter överklagande. Detsamma gäller om den eller de uppgifter som bolaget ska utföra är vagt angivna och risk föreligger för att verk- samheten kommer att avvika från principerna för den kommunala kompetensen (SOU 2007:72, s. 310). SOU 2007:105 Territoriellt samarbete Primärkommuner och landstingskommuner kan samverka i en gemensam nämnd.TPF62FPT En gemensam nämnd tillsätts i någon av de samverkande kommunerna (s.k. värdkommun) och ingår i denna kommuns organisation. Någon ny juridisk person bildas inte.TPF63FPT Varje kommun behåller sitt huvudmannaskap för de frågor man lägger på den gemensamma nämnden. Även om den gemensamma nämnden ingår i värdkommunens organisation, har övrig eller övriga ingående kommuner lika stort inflytande på nämnden som värdkommunen har. Som nämnts tidigare är kommunallagens bestämmelser tillämpliga. I lagen finns vissa särregler avseende gemensam nämnd.TPF64FPT För samverkan i gemensam nämnd krävs att de uppgifter som överlämnas till den gemensamma nämnden är gemensamma för de samverkande kommunerna. Det innebär att uppgifterna ska vara en och en av de samverkande parter- na. Det finns inga juridiska hinder mot att obligatoriska uppgifter som innefattar myndighetsutövning flyttas över till den gemen- samma nämnden.TPF65FPT En gemensam nämnds behörighet och befogenhet ska närmare preciseras i en överenskommelse mellan de berörda kommunerna.TPF66FPT Dessutom ska värdkommunen i samråd med övriga samverkande kommuner upprätta budget. En gemensam nämnd ska granskas av revisorerna i var och en av de samverkande kommunerna. är en offentligrättslig form av samverkan mellan kommuner. Primärkommuner och landstingskommuner kan genom att bilda ett kommunalförbud lämna över vården av kommunala angelägenheter till sådana förbund.TPF67FPT Ett kommunal- förbund är en offentligrättslig juridisk person. PT Se 3 kap. 3 a c §§ kommunallagen. PT Till skillnad från ett kommunalförbund är en gemensam nämnd ingen egen juridisk per- PT m.fl., s. 134 f. PT En annan sak är att man ibland av principiella skäl inte bör utnyttja denna långtgående Exempelvis kan det för de samverkande kommunerna finnas delvis olika förutsättningar för bygglov beroende på t.ex. skilda planförutsättningar. (och , s. 37 f) 66TP PT 3 kap. 3 c § kommunallagen. 67TP PT 3 kap. 20 § kommunallagen. rättskapacitet och det är fristående i förhållande till sina medlems- kommuner. Ett kommunalförbund blir huvudman för de frågor som med- lemmarna flyttar över till kommunalförbundet. De frågor medlem- marna överlämnar till förbundet faller alltså efter överlämnandet utanför deras kompetens. Ett kommunalförbund har i huvudsak samma organisatoriska uppbyggnad som en kommun och benämns ibland specialkommun eller minikommun.TPF68FPT De samverkande kommunerna avgör själva nyttan och lämplig- heten av en eventuell samverkan i kommunalförbund. Beslut om att bilda ett kommunalförbund fattas av fullmäktige i de samverkande kommunerna. övertar sina medlemmars upp- gifter och blir huvudman för verksamheten. Samverkan i kom- munalförbund är möjlig för alla kommunala angelägenheter.TPF69FPT Även uppgifter som innebär myndighetsutövning kan således överlämnas till ett förbund. Ett kommunalförbud kan bildas för bestämd eller obestämd tid. Ett förbunds medlemmar har det yttersta ekonomiska ansvaret för förbundets verksamhet och de har att komma överens om finan- sieringen av verksamheten.TPF70FPT De kommuner som ska samverka har att enas om en förbunds- ordning som ska reglera en rad frågor om förhållandena i kom- munalförbundet. I kommunallagen anges vilka uppgifter en för- bundsordning ska innehålla.TPF71FPT Som exempel på sådana uppgifter kan nämnas kommunalförbundets namn och den ort där förbundet ska ha sitt säte, antalet revisorer och deras mandattid, 68TP PT SOU 2007:72, s. 296. 69TP PT Prop. 1996/97:105, s. 67. 70TP har ingen beskattningsrätt. Ett förbund har emellertid rätt att debitera medlemmarna sina kostnader. Skulderna ska i första hand täckas av förbundets egna tillgångar. I de fall förbundet saknar tillgångar är dock medlemmarna skyldiga att täcka bristen. Varje medlem ska skjuta till så stor del av bristen som svarar mot medlemmens andel i skulden efter de grunder som anges i förbundsordningen (8 kap. 23 § kommunallagen). Det finns inget solidariskt ansvar för medlemmarna. En förbundsmedlem är således inte skyldig att infria hela skulden till förbundets borgenärer (och , s. 72 f). 71TP PT Se 3 kap. 28 § kommunallagen. Om kommunerna avseende vissa frågor inte vill tillämpa huvudregeln i kommunallagen kan dessa regleras i förbundsordningen. Som exempel kan nämnas kortare mandattid, tidpunkt för bildande, representationen i förbundsstyrelsen och övriga nämnder och uppsägningstid. medlemmarnas andel i förbundets tillgångar och skulder, fördelningen av förbundets kostnader mellan medlemmarna, förfarandet vid en medlems utträde ur förbundet, förutsätt- ningarna för och förfarandet vid likvidation och upplösning samt grunderna för skifte av förbundets tillgångar och skulder, samt ordningen för att lösa tvister. För kommunalförbund gäller kommunallagens bestämmelser om bl.a. budgetens innehåll, utgiftsbeslut under budgetåret, räken- skapsföring och redovisning.TPF72FPT Medlemmarna bestämmer i för- bundsordningen när budgetförslag ska läggas fram, vem som ska upprätta förslaget, när och hur samråd ska ske med medlemmarna samt när budgeten ska fastställas. Kommunernas samverkan i ett kommunalförbund bygger på att medlemmarna är överens om ett stort antal frågor samt att för- bundets verksamhet och förhållandet mellan förbundet och med- lemmarna regleras i förbundsordningen. Alla situationer kan emellertid inte förutses och tvister kan uppkomma under verksam- hetens gång eller i samband med upplösningen av förbundet. En förvaltningsmyndighets beslut får som huvudregel överklagas hos en länsrätt.TPF73FPT Domstolens avgörande kan sedan, eventuellt efter prövningstillstånd, överklagas hos kammarrätt och i sista instans hos Regeringsrätten.TPF74FPT Länsrätterna, kammarrätterna och Regerings- rätten har omfattande kompetensområden och de betecknas därför som allmänna förvaltningsdomstolar.TPF FPT PT Se 8 kap. kommunallagen. PT 22 a § förvaltningslagen (1986:223). PT Avvikande bestämmelser om överklaganden kan emellertid finnas i lag eller förordning (3 § förvaltningslagen). PT Närmare bestämmelser om dessa domstolar finns i lagen (1971:289) om allmänna förvalt- Dessutom finns föreskrifter om domstolarnas verksamhet i förordningen (1996:382) med länsrättsinstruktion, förordningen (1996:380) med kammarrättsinstruktion och förordningen (1996:378) med instruktion för Regeringsrätten. Vid sidan av de allmänna förvaltningsdomstolarna finns en speciell förvaltningsdomstol – Patentbesvärsrätten. Dom- stolen prövar bl.a. överklaganden av beslut avseende patent, varumärken, mönsterskydd och namn. Patentbesvärsrättens avgöranden kan överklagas hos Regeringsrätten. Vissa av förvaltningsmyndigheternas beslut får överklagas till regeringen. Överklagande av sådana beslut handläggs hos reg- eringen på samma sätt som övriga regeringsärenden.TPF76FPT Överklaganden av avgöranden som huvudsakligen innefattar rättsfrågor ska i regel handläggas av förvaltningsdomstol. Och överklaganden av avgöranden i vilka ändamålsenlighets- eller lämplighetsfrågor dominerar ska avgöras av regeringen. Det är emellertid svårt att dra en klar skiljelinje mellan dessa frågor. Där- till kommer att rätts- och lämplighetsfrågorna ofta är så samman- flätade att de inte kan delas upp utan måste prövas i ett samman- hang. Detta innebär att allmän förvaltningsdomstol i viss utsträck- ning har att pröva även lämplighetsfrågor, och att regeringen ibland prövar rättsfrågor. Dessutom har regeringen med hänsyn till sam- hällsintresset ansetts behörig att pröva vissa frågor med betydande inslag av rättstillämpning. Regeringen har ansetts behörig att pröva överklaganden av beslut som måste avgöras med hänsyn till bl.a. allmänekonomiska-, försvars-, ordnings-, säkerhets- eller andra statsnyttosynpunkter.TPF77FPT har man sökt begränsa regeringens befattning med överklagandeärenden genom att avskära klagomöjligheten eller genom att överföra beslutanderätten till allmän förvaltningsdom- stol eller till en särskilt inrättad instans (t.ex. Migrationsdomstolar- na eller ). Förfarandet hos en förvaltningsmyndighet regleras genom för- valtningslagen (1986:223).TPF78FPT Som nämnts tidigare är regeringen ingen förvaltningsmyndighet och förvaltningslagen omfattar därför formellt inte ärenden hos regeringen. I praktiken följs emellertid förvaltningslagen så långt det är möjligt vid handläggning av regeringsärenden. Rättskipningen hos förvaltningsdomstolarna reg- leras genom förvaltningsprocesslagen (1971:291). 76TP PT Beredningen och expedieringen ombesörjs av behörigt departement. Av förordningen (1996:1515) med instruktion för framgår vilket departement som ska handlägga överklagandet. 77TP PT och , s. 184 f. 78TP PT Begreppet förvaltningsmyndighet i förvaltningslagen är avsett att ha samma innebörd som i regeringsformen. Det innefattar sålunda dels alla statliga förvaltningsmyndigheter, oavsett om de lyder under regeringen eller , dels kommunala förvaltningsmyndigheter (nämnder). Bestämmelserna i förvaltningslagen och förvaltningsprocess- lagen är inte uttömmande. Förvaltningslagen innehåller endast ett urval av bestämmelser rörande mera väsentliga frågor. Åtskilliga frågor har alltså lämnats öppna för reglering genom specialförfatt- ningar eller praxis. Flera av de centrala bestämmelserna i för- valtningslagen gäller dessutom endast ärenden som avser myndig- hetsutövning mot enskilda.TPF79FPT Förvaltningsprocesslagen är mera omfattande än förvaltningslagen. Vissa bestämmelser är gemen- samma för de båda lagarna men förvaltningsprocesslagen behandlar även andra frågor. Dessutom innehåller förvaltningsprocesslagen strängare regler om förfarandet. Dessa regler är i stor utsträckning utformade med regler som förebild.TPF80FPT Vidare är förvaltningslagen och förvaltningsprocesslagen i princip subsidiära i förhållande till specialförfattningar; dvs. avvikande bestämmelser i andra författningar har företräde. inkorporerades i svensk rätt genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.TPF82FPT I lagen, som trädde i kraft , föreskrivs att kon- ventionen och dess tilläggsprotokoll ska gälla som lag här i landet. upptogs i regeringsformen en bestämmelse om att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtagan- den enligt Europakonventionen.TPF83FPT har betydelse även för EU-arbetet. Enligt ska unionen, som allmänna principer för gemen- skapsrätten, respektera de grundläggande rättigheterna, såsom de garanteras i Europakonventionen.TPF84FPT 79TP PT Som exempel kan nämnas rätten att lämna muntliga uppgifter, anteckning av uppgifter, partsinsyn, kommunikation, skyldighet att delta i omröstning, motivering av beslut, under- rättelse om beslut och rättelse av skrivfel (14 18, 20 21 och 26 §§ förvaltningslagen). 80TP PT och , s. 82. 81TP PT Europeiska konventionen (d. 1950) om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 82TP PT Prop. 1993/94:117. 83TP PT 2 kap. 23 § regeringsformen. 84TP PT Artikel 6.2 i . Artikel 6 i garanterar var och en rätten till domstolsprövning och en rättssäker process. Delar av bestämmel- sen har i den officiella svenska översättningen följande lydelse.TPF85FPT Artikel 6 i konventionen – Rätt till en rättvis rättegång Var och en skall, vid prövningen av hans civila rättigheter och skyldigheter eller av en anklagelse mot honom för brott, vara be- rättigad till en rättvis och offentlig förhandling inom skälig tid och inför en oavhängig och opartisk domstol, som upprättats enligt lag. Av rättspraxis framgår att såväl fysiska som juridiska personer omfattas av rättigheterna i artikel 6. Enligt ska prövningen av tvister om civila rättigheter och av anklagelser om brott kunna ske inför domstol som upprättats enligt lag. har förklarat att be- greppet domstol inte ska tolkas så att därmed avses enbart domstolar av traditionellt slag som ingår i ett lands domstolsorga- nisation. Sålunda har som domstolar godtagits nämnder av olika slag, däribland den svenska Brottsskadenämnden.TPF86FPT Uttrycket civila rättigheter och skyldigheter i Europakonven- tionen ansågs till en början omfatta endast privaträttens område. Av praxis framgår emellertid att uttrycket även omfattar många offentligrättsliga rättigheter och skyldigheter. Artikel 6 innebär nämligen enligt domstolen ett krav på möjlighet till domstolsprövning av vissa förvaltningsbeslut. Som exempel kan nämnas beslut om vägrat tillstånd att förvärva fast egendom, expropriationstillstånd och återkallelse av tillstånd att bedriva viss yrkesverksamhet. I ett par fall har domstolen funnit att inte uppfyller kravet på möjlighet till domstolsprövning. Detta beror på att det i finns vissa grupper av förvaltningsärenden, i vilka 85TP PT Prop. 1997/98:107. 86TP PT Se dom i målet mot . För att en prövning ska erbjuda de rättssäkerhetsgarantier som kräver måste emellertid detta organ uppfylla högt ställda krav på oberoende och opartiskhet. Det är inte möjligt att hålla isär dessa begrepp, utan de lägger tonvikten på olika aspekter på kravet att domstolen ska handla objektivt och inte påverkas av ovidkommande omständigheter. Dom- stolen ska vara oberoende i förhållande till såväl regering och myndigheter som parterna i målet. För att avgöra om så är fallet, ska hänsyn tas till hur domarna utses, hur långa deras ämbetstider är, vilka garantier det finns mot påverkan utifrån och om det finns omständig- heter som ger anledning till tvivel om deras oberoende (se dom i målet och mot ). När det gäller opartiskhet har urskiljt två element, nämligen dels kravet på att varje domare rent faktiskt ska döma opartiskt mellan parterna (subjektiv opartiskhet), dels kravet på att det för en objektiv betraktare inte får föreligga några tvivel om domstolens opartiskhet (objektiv opartiskhet). Det kan förhålla sig så att ett dömande organ är sammansatt på sådant sätt att redan dess struktur skapar tvivel om dess oavhängighet och opartiskhet. regeringen eller en förvaltningsmyndighet är enda eller högsta instans, och att möjligheten att i sådana ärenden ansöka om resning hos Regeringsrätten inte ansetts tillräcklig.TPF87FPT Med anledning därav infördes i svensk lagstiftning möjligheten att ansöka om rätts- prövning. Rättsprövning är således ett i förhållandevis nytt rätts- medel. Det infördes genom lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut. Som anförts ovan infördes lagen för att garantera att uppfyllde krav på domstolsprövning. Lagen, som omfattade rättsprövning av såväl regeringsbeslut som andra förvaltningsbeslut, har numera ersatts av lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut (rätts- prövningslagen). Rättsprövningen i lagen är således förbehållen regeringens beslut med Regeringsrätten som enda prövnings- instans. Övriga förvaltningsbeslut får numera överklagas enligt tillämplig specialförfattning och förvaltningslagen.TPF88FPT Sådana beslut överklagas i regel till länsrätt. Beslut av regeringen kan, vid sidan av rättsprövning, överprövas endast enligt resning.TPF89FPT Av motiven till rättsprövningslagen framgår att målsättningen med rättsprövningsinstitutet är att det endast ska tillämpas i de fall där besluten har sådana politiska dimensioner att en fullständig överprövning, med de möjligheter till ändring av det klandrade beslutet som detta innebär, inte kan komma i fråga. Detta är fallet med beslut som fattas av regeringen. Det vore nämligen främmande för landets konstitutionella system att införa en ordning enligt vilken något annat organ kan ändra innehållet i ett förvaltningsbeslut fattat av regeringen. I den mån sådana beslut innefattar en prövning av en enskilds civila rättigheter eller skyldig- heter måste därför den rättssäkerhetskontroll som en domstols- prövning innebär liksom ske genom rättsprövning där dom- stolen har att besluta antingen att regeringens beslut ska stå fast eller att det ska upphävas.TPF90FPT 87TP PT och , s. 214. 88TP PT Se 22 a § förvaltningslagen. 89TP PT Angående resning se 11 kap. 11 § regeringsformen. 90TP PT Prop. 2005/06:56, s. 10.