sou · GVB346 · 2008-01-01 00:00:00 — Enligt 36 a § andra stycket Gentechnikgesetz skall en GMO- odlare som följt lämpliga försiktighetsmått anses ha vidtagit ekonomiskt rimliga åtgärder i syfte att förhindra olägenheter för grannen i den mening som avses i 906 § BGB. Med lämpliga försiktighetsmått avses god lantbrukarsed vid GMO-odling, i enlighet med vads som anges i 16 b § andra stycket Gentechnik- gesetz. Av artikel 36 a § tredje stycket Gentechnikgesetz följer att när bedömningen skall göras om huruvida en verksamhet är ortsvanlig enligt 906 § BGB, skall hänsyn inte tas till om de grödor som odlas är genetiskt modifierade eller inte. Slutsatsen blir därmed att ersättning vid oavsiktlig GMO- inblandning kan föreligga även om GMO-odlaren följt föreskrivna odlingsregler, förutsatt att den skadelidande t.ex. blir tvungen att märka sina grödor med uppgift att de innehåller GMO. 20 Erster Gesetz zur Neuordnung des Gentechnikrechts, av (BGBl. 2005, del 1, nr 8). Lagändringarna trädde i kraft . Se även , Liability for GMO Cultivation, for , . 36 a § Gentechnikgesetz – bevislättnadsregel I artikel 36 a § fjärde stycket Gentechnikgesetz finns en bevis- lättnadsregel. Här anges att om flera grannar i ett enskilt fall kan ha orsakat en viss skada och det inte går att bestämma vilken av grannarna som är skadevållaren, skall var och en av dem hållas ansvarig för skadorna. Denna princip skall dock inte tillämpas om det är möjligt att klargöra att var och en av dem endast har orsakat en viss del av skadan och det är möjligt att bestämma ersättningsskyldigheten på grundval av detta. Frågan om ansvar vid odling av GM-grödor har varit en stridsfråga mellan den tidigare regeringen (SPD och De Gröna) och opposi- tionen (CDU/CSU). Bestämmelsen i 36 a § Gentechnikgesetz infördes trots hård kritik från oppositionen. När den nya regeringen – en koalition mellan CDU/CSU och SPD – tillträdde gavs frågan om samexistens stort utrymme i koali- tionsöverenskommelsen.21 I överenskommelsen anges bl.a. att samexistens mellan olika odlingsmetoder är nödvändig för att odlares och konsumenters valfrihet skall kunna säkerställas. har enligt överenskommelsen som målsättning att i samarbete med branschen etablera en kompensationsfond, som skall användas för att ersätta skada som uppstår trots att en GMO-odlare följt föreskrivna odlingsregler. På lång sikt bör enligt överenskommelsen denna typ av anspråk täckas genom försäkring. 21 Koalitionsöverenskommelsen är daterad . Internationell utblick SOU 2007:46 Riktlinjer för översyn av lagstiftningen om ansvar vid GMO- inblandning beslutade riktlinjer för en översyn av lagstiftningen på genteknikområdet.22 När det gäller frågor om ansvar vid GMO-inblandning framgår av riktlinjerna att bestämmelserna i 36 a § Gentechnikgesetz behöver förtydligas, särskilt beträffande vilka ansvarsregler och beviskrav som skall tillämpas när GMO-inblandning kan ha orsakats av flera odlare i grannområdet. Utgångspunkten bör enligt riktlinjerna vara att allmänna principer om ansvar och beviskrav vid samverkande skadeorsaker skall tillämpas. Enligt uppgift till utredningen pågår översynen alltjämt. 7.5.1Federal lagstiftning om genteknik Grundläggande bestämmelser om genteknik finns i Gentechnik- gesetz.23 Regler om skadeståndsansvar finns i lagens avsnitt IV a, 79a–79m §§. Lagens bestämmelser gäller person- och egendomsskada som orsakas av genteknisk verksamhet i allmänhet. Av 79 a § följer att den som orsakar sådan skada är fullt ersättningsskyldig. Något krav på vållande ställs inte. Enligt 79 b § skall även åtgärder för att återställa miljön ersättas, om skadorna är väsentliga och den som orsakat skadan själv inte vidtar nödvändiga åtgärder. Tyder omständigheterna i det enskilda fallet på att en produkt som innehåller GMO har orsakat en skada, presumeras att skadan har orsakats av den organismen. Presumtionen bryts om det görs sannolikt att skadan orsakats på annat sätt. Denna bevisregel finns i 79 d §. Enligt 79 e § första stycket svarar de som medverkat till en skada solidariskt för denna. Av samma paragraf, andra stycket, följer att en skadevållare dock endast svarar för en del av skadan, om det åtminstone görs sannolikt att andra har orsakat resten av skadan. 22Bundesministerium für Ernährung, Landwirtschaft und Verbraucherschutz, Die weitere Novelierung des Gentechnikrechts – Eckpunkte für einen fairen , . nr 510/1994, senast ändrad genom lag om ändring av Gentechnikgesetz, BGBl. nr 127/2005. Den som bedriver genteknisk verksamhet skall enligt 79 j § ha en försäkring som täcker eventuella anspråk enligt lagen, eller på annat liknande sätt säkerställa att ersättning kan utges. Högsta ansvarsbelopp som försäkringen skall täcka varierar beroende på vilken typ av genteknisk verksamhet som bedrivs. Det högsta försäkringsbeloppet är för varje skadefall. Grannelagsrättsliga bestämmelser finns i 79 k §. Enligt para- grafens första stycke har en fastighetsägare eller någon som brukar en fastighet rätt att förbjuda att en granne odlar GMO, om denna odling ger upphov till större påverkan än vad som är vanligt på orten och odlingen väsentligt påverkar användningen av grann- fastigheten. En sådan skada skall enligt samma paragraf i varje fall anses uppkomma om fastighetsägaren eller den som brukar fastigheten på grund av påverkan från grannfastigheten inte kan sälja produkterna från sin egen fastighet eller inte kan sälja dem på det sätt han avsett. Grannen kan enligt samma paragraf också bli ersättningsskyldig för kostnader för återställande av miljön på fastigheten. Har skadan orsakats av flera grannar, svarar var och en för den skada de orsakat. Kan det inte klargöras vilken del av skadan som en viss granne har orsakat, svarar de solidariskt. Tvisten om anspråk av detta slag skall enligt 79 m § i första hand lösas genom medling. Regleringen i Gentechnikgesetz kompletteras när det gäller samexistensfrågor av bestämmelser i delstatslagstiftning. Även om skadeståndsrättsliga frågor normalt regleras genom federal lagstift- ning, anses frågor om ersättning vid oavsiktlig GMO-inblandning ha en så stark anknytning till själva odlingen att delstaterna är behöriga att själva lagstifta i dessa frågor.24 Åtta av nio delstater har notifierat förslag till lagstiftning om samexistensfrågor. Lagstiftning har trätt i kraft i sex av dessa delstater, medan förslagen från övriga två delstater fortfarande inväntar kommissionens ställningstagande. Lagarna respektive de notifierade förslagen om samexistens från de österrikiska delstaterna är i många delar överensstämmande. Det finns dock vissa skillnader. Samtliga innehåller bestämmelser om 24 Se t.ex. notifierade förslag till lag om förebyggande åtgärder inom genteknik, notifieringsnummer 2004/311/A, s. 40. skadestånd vid oavsiktlig GM-förekomst i skörd, med undantag för lagen från Wien.25 Kärnten, och Niederösterreich Det första österrikiska lagförslaget om samexistens som notifierades kom från Kärnten. Lagen trädde i kraft den 1 november 2004.26 Lagen innehåller främst odlingsregler, men omfattar även bestämmelser om ersättning vid oavsiktlig GMO-förekomst i skörd. Ersättningsansvarig är enligt 9 § den som odlat de GM- grödor som spritts eller annars fastighetsägaren. Kan inte heller fastighetsägaren ställas till ansvar kan ersättning utges av . I lagen finns även bestämmelser om beräkning av skadeståndet. I princip skall den skadelidande ersättas fullt ut. Vidare anges att skadeståndsanspråket förfaller om inte den skade- lidande vänder sig till ansvarig myndighet , räknat från den tidpunkt den skadelidande fick kännedom om skadan. Såvitt gäller ersättning vid oavsiktlig GMO-inblandning i skörd överensstämmer och Niederösterreichs lagar i väsentliga delar med Kärntens. Dessa trädde båda i kraft den 1 juli 2005.27 lag om samexistens överensstämmer i denna del i väsentliga delar med Kärntens, dock att lagen innehåller mer detaljerade bestämmelser om delstatens subsidiära ansvar för ersättningsanspråk. Enligt lagen kan ersättning från delstaten utgå, om fastigheten drabbats av oavsiktlig GMO-spridning och det inte kan fastställas vem som vållat skadan. Lagen trädde i kraft den 1 mars 2005.28 25Gesetz über , Landesgesetzblatt für , Nr 53/2005. 26Kärntner Gentechnik-Vorsorgegesetz (K-GtVG; Gesetz vom , mit dem das Gesetz über die erlassen und das Kärntner Landwirtschaftsgesetz geändert wird). 27Tiroler Gentechnik-Vorsorgegesetz (LGBl. 36/2005) respektive NÖ Gentechnik- Vorsorgegesetz 6180-0, Stammgesetz 81/05, , Blatt 1–7). 28Gesetz vom 19. 2005 über (Bgld. Gentechnik-Vorsorgegesetz), Landesgesetzblatt für das , Nr. 64/2005, 11–12 §§. Vidare anges det i lag att det som villkor för tillstånd att odla GM-växter kan krävas att odlaren innehar en ansvarsförsäkring med en täckning som är rimlig med avseende på berörda personer och skaderisk.29 Ett sådant villkor får dock endast föreskrivas om lämpliga försäkringar finns tillgängliga på mark- naden. Om lämplig försäkring inte kan tecknas kan myndigheten föreskriva att odlaren på annat sätt skall säkerställa en eventuell skadelidandes rätt till ersättning. har till kommissionen notifierat ett lagförslag om samexistensregler.30 Förslaget överensstämmer såvitt gäller frågan om ansvar vid oavsiktlig GMO-inblandning med Kärntens lag, dock att delstaten enligt förslag inte skall bära något subsidiärt ansvar för ersättningsanspråk. Vidare anges i förslaget från att ett tröskelvärde på skall tillämpas vid spridning av GMO. Tillstånd för odling av GM-grödor får bara ges om det säkerställs att oavsiktlig GMO-spridning inte överstiger detta värde. Oberösterreich beslutade om förbud mot odling av GM- grödor. Kommissionen bedömde att lagen stred mot gemenskaps- rätten.31 Sedan och delstaten båda yrkat att kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras, lämnade första- instansrätten i dom deras talan utan bifall.32 Förstainstansrätten anförde bl.a. att sökandena inte visat att Oberösterreich omfattar unika eller ovanliga ekosystem som kräver en annan riskbedömning än den som genomförts för som helhet eller för andra, liknande områden i . och Oberösterreich har båda överklagat dom. notifierade ett lagförslag som innehöll förbud mot odling av GMO. Detta förslag återkallades sedermera 29Gentechnik-Vorsorgegesetz, 5 § tredje stycket. 30Notifikationsnummer 2005/297/A, . 31Kommissionens beslut /653/EG av om nationella bestämmelser om förbud mot användning av genetiskt modifierade organismer i delstaten , anmälda av Republiken i enlighet med artikel 95.5 i EG-fördraget (EGT L 230 s.34). 32Förenade målen T-366/03 och T-235/04 (2005, s. II-04005). Härefter notifierade ett reviderat förslag till lagstiftning. Lagen trädde i kraft den 1 augusti 2004.33 Enligt lag skall delstaten på ett rimligt sätt kompensera de förluster som en odlare drabbas av med anledning av oavsiktlig GMO-förekomst i skörd. Ersättningen kan uppgå till högst det marknadsvärde som samma skörd skulle ha haft om GMO- inblandning inte skett. Betalar delstaten ut ersättning till en skadelidande, inträder delstaten i samma utsträckning i den skadelidandes ersättningsrätt mot skadevållaren. Sedan Förstainstansrätten meddelade sin dom har Oberöster- reich notifierat ett nytt förslag till lagstiftning om samexistens.34 Det nya förslaget från Oberösterreich överensstämmer såvitt gäller ansvar vid oavsiktlig GMO-inblandning i allt väsentligt med lag. Enligt förslaget har jordbruksmyndigheten under vissa förhållanden rätt att förbjuda odling av GM-grödor, bl.a. om odlingen skall ske i områden där det finns risk för korsning. Land- en Tuinbouworganisatie Nederland (LTO), en nederländsk jordbruksorganisation, och Platform Biologica, de ekologiska odlarnas intresseorganisation, bildade tillsammans en kommitté med uppgift att utarbeta riktlinjer om samexistens. Kommittén utökades sedermera med representanter för växtförädlings- branschens intresseorganisation och en konsument- organisation. Kommittén kom att kallas van , efter gruppens ordförande. överlämnade kommittén ett förslag beträffande samexistensfrågor till den nederländske jordbruks- ministern. Riktlinjerna är närmast att beteckna som en frivillig uppförande- kod. Eftersom konsensus råder bland deltagarna i kommittén har regeringen bedömt att det inte finns behov av nationell lagstiftning om samexistens. Regeringen har till rikt- linjerna knutit bestämmelser om tillsyn. 33 Gesetz über (Gentechnik-Vorsorgegesetz), Landesgesetzblatt, Nr 75/2004. 34 Notifikationsnummer 2005/610/A, . De av kommittén utarbetade riktlinjerna syftar till att begränsa oavsiktlig spridning av GMO till ett minimum, liksom att säkerställa att odlare som drabbas av GMO-inblandning hålls skadeslösa. Riktlinjerna omfattar potatis, sockerbeta och majs. Enligt kommitténs riktlinjer skall en odlare som önskar odla en GM-gröda anmäla detta till ett nationellt register. måste de meddela att de kommer att odla GM-grödor, så att andra odlare får kännedom om detta. Riktlinjerna anger vilka odlingsavstånd som måste hållas mellan GM-grödor och andra grödor. I förhållande till ekologiskt odlade grödor är dessa avstånd för sockerbeta, för potatis och för majs. I förhållande till konventionellt odlade grödor är avståndet för sockerbeta, för potatis och för majs. van angav också en serie åtgärder och rutiner som man betecknade som god jordbrukarsed när det gäller odling av GM-grödor. Det är fråga om olika åtgärder som syftar till att förebygga spridning av GMO under hela förloppet från sådd till bearbetning av den skördade grödan. De åtgärder som skall anses utgöra god jordbrukarsed är olika beroende på om det är sockerbeta, potatis eller majs som odlas. Det kan bl.a. vara fråga om rengöring av maskiner, liksom särhållning i samband med lagring och transport. Riktlinjerna reglerar också provtagning och analys av växter. Kommittén anser att risken för GMO-inblandning kommer att vara mycket liten så länge de överenskomna riktlinjerna följs. En GMO-odlare som brutit mot dessa kan hållas civilrättsligt ansvarig för skada. Detta förutsätter att ekonomisk skada styrks och att GMO-inblandningen kan härledas till en särskilt GMO-odlare. Ersättning kan utgå även vid GM-inblandning som understiger , under förutsättning att den drabbade odlaren på grund av kontraktsvillkor lider en ekonomisk förlust även i sådana fall. En fond håller på att etablerats för att säkerställa ersättning till skadelidande i fall då ingen GMO-odlare kan hållas ansvarig för skadan. Fonden skall finansieras av växtförädlingsföretagen, ut- sädesföretagen och odlarna själva, inklusive ekologiska odlare. kommer även staten att bidra. Frågor om samexistens regleras i på delstatsnivå. har till kommissionen notifierat ett förslag till dekret om genetiskt modifierade odlingars samexistens med konventionella och ekologiska odlingar som gäller Vallonien.35 Enligt uppgift till utredningen pågår diskussioner mellan kommissionen och vallonska myndigheter om förslaget. Dekretet beräknas inte kunna träda i kraft förrän . Något förslag från har inte notifierats. Huvudsyftet med det vallonska dekretet är enligt artikel 4 att kontrollera oavsiktlig spridning av GM-växter, så att odlare kan välja fritt mellan GM-odling, konventionell odling och ekologisk odling. Vidare skall konsumenterna kunna välja fritt mellan produkter från dessa olika odlingar. Ett annat syfte med dekretet är enligt samma artikel att förhindra, och i förekommande fall ersätta, ekonomiska förluster som kan uppkomma på grund av oavsiktlig förekomst av GM- växter i en konventionell eller ekologisk odling. Frågan om vilka skador som kan föranleda ersättning vid GMO- inblandning finns i artikel 5. 35 Notifikationsnummer 2006/493/B; notifieringen är gjord . Förlust på grund av märkningskrav När det gäller odlingar av konventionella grödor följer av artikel 5.1 att ersättningsgill förlust utgörs av skillnaden mellan marknads- värdet av skörden när den enligt EU-lagstiftning måste märkas med uppgift om att den innehåller GMO och marknadsvärdet av en liknande skörd som inte behöver märkas på detta sätt. Har skörden på grund av GMO-inblandningen inte något marknadsvärde eller annat värde för den drabbade odlaren, uppgår förlusten till marknadsvärdet av en liknande skörd som inte be- höver märkas. Förlust på grund av kontraktsvillkor Är en odlare bunden av ett avtal som anger att skörden skall ha ett lägre GMO-innehåll än vad som följer av det gemenskapsrättsliga märkningskravet, utgör förlusten skillnaden mellan marknads- värdet av skörden när den måste märkas med uppgift om att den innehåller GMO och marknadsvärdet av en motsvarande skörd som uppfyller avtalets krav. En förutsättning är dock att avtalets övriga villkor är uppfyllda och att avtalet grundas på en krav- specifikation som officiellt har godkänts inom ramen för dekretet. Detta följer av artikel 5.2. Enligt samma artikel uppgår förlusten till marknadsvärdet av motsvarande skörd som uppfyller avtalets krav, om skörden på grund av GMO-inblandningen inte har något marknadsvärde eller annat värde för den drabbade odlaren. Förluster för ekologiska odlare När det gäller ekologiska odlingar utgör förlusten med anledning av GMO-inblandning skillnaden mellan marknadsvärdet av skörden när den märks med uppgift att den innehåller GMO och värdet av en motsvarande skörd som släpps ut på marknaden och uppfyller de krav som föreskrivs för ekologiskt odlade produkter. Detta följer av artikel 5.3. Saknar skörden på grund av GMO-inblandningen marknads- värde, utgörs förlusten av marknadsvärdet av en motsvarande skörd som uppfyller kraven för ekologiskt odlade produkter, med avdrag för annat värde som skörden trots GMO-inblandningen kan ha. Förluster som orsakas av nedklassning av marken, produkten eller hela eller delar av jordbruksföretaget skall också ersättas. Det- samma gäller förluster med anledning av att ett godkännande av marken, produkten eller hela eller delar av jordbruksföretaget dras in. Oavsett typ av odling omfattar enligt artikel 5.4 förlusten också i förekommande fall kostnader för förstörelse av skörden, liksom andra förluster eller kostnader som har direkt samband med GMO- inblandningen. I artikel 15 finns bestämmelser om att odlare som drabbas av GMO-inblandning i skörd kan få ersättning från Fonds budgétaire de la qualité des produits animaux et végétaux (ungefär budgetfonden för animaliska och vegetabiliska produkters kvalitet, nedan fonden). Utan att det påverkar de berörda parternas rätt att föra civilrättslig talan skall enligt artikel 15.1 sådan förlust som anges i artikel 5 ersättas genom fonden. Av artikel 15.2 följer att vad som utgetts från fonden skall ersättas av den som odlat GM-grödor utan att respektera det av regeringen föreskrivna odlingsavståndet för respektive gröda. Fonden skall alltså ha möjlighet att genom regress kräva utbetalt belopp åter av skadevållaren. Ersättningen från fonden kan helt eller delvis bortfalla om den odlare som lidit skada bidragit till GMO-förekomsten i sin konven- eller ekologiska skörd genom att handla på ett sätt som ökar risken för GMO-inblandning. Detta följer av artikel 15.3. I artikel 8.2 finns bestämmelser om skyldighet att betala avgifter till fonden. Enligt denna artikel får odlingstillstånd beträffande GM-växter beviljas endast om sådan avgift betalas. Avgiften får an- passas i förhållande till risken för spridning av GM-grödan. Vidare skall avgiften i förekommande fall fastställas med hänsyn till försäkring som tecknats av GMO-odlare eller andra näringsidkare som utför arbete med GM-växter, t.ex. transport och lagring. Vissa bestämmelser om avgiftsskyldighet finns även i artikel 11. Regeringen skall enligt artikel 15.4 fastställa vilka avgifter som enligt artiklarna 8.2 och 11 skall utges till fonden. Avgifterna skall beräknas så att de belopp som betalas ut i ersättning enligt artikel 5 täcks, liksom kostnader för registrering, kontroll och adminis- tration av dekretet. Regeringen får enligt samma artikel besluta att andra ekonomiska aktörer än GMO-odlare och näringsidkare som transporterar eller lagrar GM-grödor skall bidra till fonden. Av artikel 18.1 framgår att överträdelser av dekretet eller tillämp- ningsföreskrifter som meddelats med stöd av dekretet kan medföra antingen lagföring eller administrativa böter. Sådana böter skall enligt artikel 18.9 tillföras fonden. är det EU-land där GMO-odling förekommit . Någon särskild lagstiftning som reglerar rätten till ersättning vid GMO-inblandning finns inte. Enligt uppgift till utredningen kommer en förordning om samexistens mellan GMO-odling och andra odlingsformer att antas . Den primära rättsakten på området är lagdekret nr 160/2005 av om odling av genetiskt modifierade arter. Dekretet trädde i kraft . har till kommissionen notifierat ett lag- dekret om inrättandet av en kompensationsfond.36 Det kan också nämnas att notifierat ett förslag om ett förfarande för godkännande av frivilliga överens- kommelser mellan odlare om att inrätta zoner inom vilka GMO- odling inte får förekomma.37 36Notifikationsnummer 2006/281/P. 37Notifikationsnummer 2006/73/P. 7.9.1Lagdekret om odling av genetiskt modifierade organismer Övergripande bestämmelser om samexistens finns i lagdekret 160/2005 om odling av genetiskt modifierade arter. Enligt artikel 1 är dekretets syfte att säkerställa samexistens mellan GM-grödor samt konventionellt och ekologiskt odlade grödor. I dekretet anges att jordbrukare som börjar odla GM-grödor skall genomgå en utbildning. En GMO-odlare skall vidare före sådd inge ett formulär till ansvarig myndighet med olika uppgifter om odlingen, bl.a. vilken sort som skall odlas, inom vilket område detta skall ske och vilka samexistensåtgärder som skall tillämpas. GMO-odlaren skall även underrätta jord- brukare i grannskapet om att GM-sorter kommer att odlas. I dekretet anges också skyldigheter för producenter och för- packare av genetiskt modifierat utsäde. Vidare finns bestämmelser om tillsyn och sanktioner. I en bilaga till dekretet finns särskilda bestämmelser om odling av GM-majs. Av artikel 14 i dekretet framgår att en ersättningsfond skall in- rättas. Enligt artikeln kommer regeringen genom en särskild rätts- akt att inrätta en ersättningsfond, som skall betala ut bidrag vid eventuella skador av ekonomisk natur som beror på GMO- inblandning. Fonden skall enligt samma artikel finansieras av producenter och privata anläggningar som ingår i produktions- processerna. 7.9.2Förslag till lagdekret om kompensationsfond Enligt förslaget syftar rättsakten till att i enlighet med artikel 14 i lagdekret 160/2005 inrätta en kompensationsfond, vilken skall kompensera jordbrukare för ekonomiska förluster med anledning av oavsiktlig GMO-inblandning i skörd. Enligt artikel 4 skall en nämnd, Grupo de Aviliação, inrättas för att behandla ansökningar om ersättning. I nämnd skall ingå företrädare för det portugisiska jordbruksverket samt jordbruksorganisationer och utsädesproducenter. Av artikel 6 följer att en årlig avgift skall utgå för varje förpackning utsäde av GM-sorter som saluförs eller används i landet. På handel med eller användning av förpackningar av utsäde av GM-majs utgår en avgift av per förpackning innehållande 80 000 frön. När det gäller förpackningar som innehåller ett mindre eller större antal frön skall avgiften beräknas i direkt proportion till antalet frön som förpackningen innehåller. Beloppet kan justeras , beroende på prisutvecklingen. Avgifterna skall betalas in av den som producerar eller förpackar utsäde, eller av andra aktörer. Enligt artikel 7 skall ersättning utgå till jordbrukare, vare sig de är enskilda eller juridiska personer, som bevisligen har lidit ekono- misk förlust på grund av GMO-inblandning i jordbruks- produkterna överstigande . I artikel 8 anges vilka kriterier som i övrigt måste vara uppfyllda för att ersättning skall beviljas. Här anges att GMO-inblandning skall ha inträffat på samma odlingsfält och av en art som är sexuellt kompatibel med GM-sorter som odlas i landet.