sou · GWB339 · 2008-04-17 00:00:00 — Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till hur den nuvarande polis- utbildningen bör reformeras. Till särskild utredare förordnades numera general- direktören . Som experter förordnades departementsrådet , departe- mentssekreteraren (t.o.m. ), polisintendenten , fil. , prefekten , professorn , numera säker- hetsrådet , numera t.f. rikspolischefen och vice riksåklagaren . Departementssekreteraren förordnades som expert . Som sekreterare åt utredningen förordnades numera rådmannen . Utredningen har antagit namnet Utredningen om den framtida polisutbildningen (Ju 2006:12). Utredningen har tidigare överlämnat delbetänkandet Framtidens polis (SOU 2007:39). Härmed överlämnas utredningens slutbetänkande Framtidens polisutbildning (SOU 2008:39). Arbetet har bedrivits i nära samråd med experterna som står bakom bedömningarna. Betänkandet är därför skrivet i vi-form. Uppdraget är med detta slutfört. Förslag till förordning om tillträde till polisutbildning......... Förslag till förordning om ändring i högskoleförordningen (1993:100) .......................................... Förslag till förordning om ändring i polisutbildningsförordningen (1999:740) .............................. Förslag till förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558) ............................................... Förslag till förordning om ändring i förordningen (1989:773) med instruktion för ............... Förslag till förordning om ändring i studiestödsförordningen (2000:655) ...................................... Bakgrund till dagens polisutbildning ...................................... 3.2.2 Tillkomsten av dagens utbildning ................................ Allmänt om dagens utbildning ................................................ Behörighetskrav, urvalsprocess och rekryteringsinsatser...... Närmare om polisprogrammet ................................................ Polisprogrammets olika moment................................. Särskilt om polisutbildningarna i och ................ 3.7.1 Uppdragsutbildning i och ....................... och respektive universitet............................................. Granskning av polisutbildningen................................... Behörighetskraven och urvalsprocessen ................................. Kartläggning av polisutbildningen i ........................... Allmänt om universitet och högskolor ........................... Allmänt om högskolesystemet................................................ En ny utbildnings- och examensstruktur ............................... 6.4Alternativa sätt att knyta polisutbildningen Utgångspunkter för en framtida polisutbildning ............. Framtida krav och behov....................................................... En bredare rekrytering........................................................... En sammanhållen grundutbildning....................................... Behovet av specialister ........................................................... Praktik varvad med teori ....................................................... En ny polisutbildning................................................ 8.2.2 Vetenskap och beprövad erfarenhet .......................... Den internationella trenden ....................................... 8.2.4 Högre utbildning och forskning ................................ 8.2.5 En alltför kvalificerad poliskår? 8.2.6 Jämställdhet, etnisk mångfald och 8.2.7 Brister i den nuvarande utbildningen......................... Anknytningen till högskolan................................................. 8.3.1 En utbildning vid universitet och högskolor 8.3.2 Polisens inflytande över utbildningen ....................... Närmare om grundutbildningen ........................................... En ny examen .............................................................. 8.4.3 Praktikperioder verksamhetsförlagd utbildning... Ett tänkt upplägg ........................................................ 8.4.5 Vid vilka högskolor kommer utbildningen att Tillträde till utbildningen....................................................... 8.5.2 Tillträdeskrav som bör gälla även fortsättningsvis.... 8.5.3 Tillträdeskrav som bör slopas..................................... 8.6 Disciplinära åtgärder och avskiljande.................................... 8.6.1 Dagens bestämmelser för polisutbildningen............. 8.6.2 Motsvarande bestämmelser för universitet Rekrytering och anställning................................................... 8.7.1 En ny ordning för rekrytering och anställning ......... En ökad konkurrens.................................................... 8.7.3 Prövning av lämpligheten för polisyrket ................... Behovet av specialister................................................ Två typer av specialister ............................................. En ettårig högskoleutbildning på avancerad nivå ..... Inriktningar för specialistutbildningen ..................... Civil personal eller poliser.......................................... Ansvaret för internutbildningen................................ Vilken typ av internutbildning ska bedrivas?............ Organisatoriska frågor m.m....................................... Fortsatta studier vid högskolan ................................. 8.10.1 Begreppet polisforskning ........................................... Övergången till en ny utbildning .......................................... 8.11.1 Större krav på lärarkompetens ................................... 8.11.2 Värdet av en äldre polisutbildning............................. 8.11.3 Ikraftträdande m.m. .................................................... Konsekvenser av förslagen......................................... Kostnaden per student med dagens polisutbildning............ 9.3Kostnaden och ersättningen per student vid de allmänna universiteten och högskolorna.............................................. En jämförelse med sjuksköterskeutbildningen .................... Av delbetänkandet Framtidens polis framgår bl.a. att den s.k. akut- verksamheten(se närmare om begreppet nedan) även kommer att utgöra kärnan i polisens uppdrag. Ett antal trender kommer emellertid att påverka uppdraget, såsom en allt äldre befolkning, en allt glesare glesbygd, en fortsatt segre- gation, en fortsatt globalisering och internationalisering, allt mer ifrågasättande och intoleranta medborgare samt en fortsatt snabb teknikutveckling. Brottsutvecklingen bedöms inte förändras på något påtagligt sätt, men den grova och organiserade brottsligheten förväntas att bli mer internationell och sofistikerad. Vidare bedöms att en större del av brottsligheten relateras till Internet och andra elektroniska kommu- nikationssystem. Det finns skäl att anta att anmälningar om offer- lösa brott, (t.ex. brott mot offentlig verksamhet och miljöbrott) kommer att öka. Detsamma gäller för våldsbrott framför allt till följd av en ökad anmälningsbenägenhet hos allmänheten. Polisen måste inom det brottsförebyggande området på ett bättre sätt ta till sig forskning samt utveckla och utvärdera metoder. Inom den mer kvalificerade utredningsverksamheten måste polisen skapa en förmåga till uthållighet och skaffa sig tillgång till spetskompetens. Ett antal osäkra faktorer kan komma att påverka polisen i fram- tiden. Bland dessa kan nämnas den politiska dagordningen och medias belysning av olika samhällsfrågor. Samhällets förändringstakt lär bli fortsatt hög. Polisen måste därför ha förmåga att, ibland med kort varsel, förändra kompetens, verksamhet och organisation. Utgångspunkter för en framtida polisutbildning De krav som kommer att ställas på framtidens poliser och brister i den nuvarande utbildningen medför sammantaget att polisutbild- ningen bör reformeras. Den framtida polisutbildningen ska syfta till att den som genom- gått utbildningen ska behärska de arbetsuppgifter som ryms inom den s.k. akutverksamheten. Begreppet akutverksamhet är vidare än den verksamhet som traditionellt benämns blåljusverksamhet. I begreppet inkluderas en inte ringa del av det brottsförebyggande arbetet och kriminalunderrättelsearbetet, dvs. att mot bakgrund av kunskap styra polisresurserna till de platser och tidpunkter där de bäst behövs och att tillämpa de mest framgångsrika metoderna. I begreppet ingår vidare utryckningsverksamheten och arbetet i kommunikationscentralerna, dvs. polisens reaktion kring pågående brott eller andra händelser. Även de första- och andra- handsåtgärder i utredningsverksamheten som utförs av poliser i yttre tjänst och i kriminaljourerna omfattas av begreppet. Här avses att påbörja och i många fall också slutföra en utredning i nära an- slutning till brottet genom att hålla förhör med målsägande, vittnen och en eller flera misstänkta gärningsmän samt att säkra spår av betydelse vid en framtida lagföring. Slutligen omfattas den polisverk- samhet i övrigt som bedrivs inom ramen för närpolisverksamheten, t.ex. kontaktskapande verksamhet mot kommuner och andra aktörer som polisen samarbetar med. Den framtida utbildningen och rekryteringen av poliser måste gagna en ökad jämställdhet och en ökad etnisk mångfald inom polisen. Därtill måste rekryteringen av poliser till glesbygdsområden under- lättas. Grundutbildningen bör vara densamma för alla studerande. Att inom ramen för akutverksamheten utbilda och anställa olika typer av poliser med olika kunskaper och befogenheter skulle motverka den rörlighet och flexibilitet som är en förutsättning för en effektiv verksamhet. I den delen av polisverksamheten som inte kan hänföras till akut- verksamheten den mer kvalificerade brottsförebyggande och brotts- utredande verksamheten finns däremot ett behov av personer med spetskompetens. För den typen av specialister är heller inte alltid sådana kunskaper som förvärvas inom ramen för en polisiär grund- utbildning nödvändiga fullt ut. Det finns slutligen ett behov av att på ett annat sätt än varva praktik med teori. Dagens grundutbildning till polis bör ersättas med en högskole- utbildning. Skälen till detta är flera. Polisyrket kräver och kommer än tydligare att kräva en utbildning som vilar på vetenskaplig grund och be- prövad erfarenhet. Kraven på enskilda polisers kunskaper och förmåga kommer att öka. En förmåga hos varje polisman till helhetssyn när det gäller polisens verksamhet och hur den verksamheten påverkar andra delar av samhället är nödvändig. Framtidens poliser måste där- till ha en förmåga att ta till sig och analysera kunskap och kunna omsätta den kunskapen i praktiskt polisarbete. Polisen måste vidare kunna verka med en stor grad av flexibilitet och ha en förmåga att ständigt anpassa sig efter förändringar. Varje polisman måste därtill ha en individuell förmåga att självständigt och kritiskt göra bedöm- ningar, urskilja problem och föreslå lösningar. Poliserna måste också ges en grund att själva fortsätta sitt lärande efter avslutad utbild- ning och ges de metoder som krävs för egen kompetensutveckling. Det är vad gäller utvecklingen av polisutbildningen svårt att se någon tydlig, för alla jämförbara länder gemensam trend. I är emellertid polisutbildningen redan en högskoleutbildning och i kommer en sådan reform att genomföras de kom- mande åren. Även att skapa en naturlig grund för forskning och forskarut- bildning på polisområdet talar starkt för att göra polisutbildningen till en högskoleutbildning. En allmän uppfattning är att forskningen på polisområdet i länge har varit eftersatt och att en naturlig plattform för sådan forskning saknas samt att ligger efter andra jämförbara länder. En högskoleutbildning bör också gynna strävandena att skapa en poliskår som på ett bättre sätt än speglar befolkningen i fråga om kön och etnisk mångflad. Vad gäller glesbygdsproblema- tiken finns förutsättningar att sprida utbildningen geografiskt på ett bättre sätt än och att på ett bättre sätt utnyttja möjligheten till distansutbildning. Polisutbildningen bör anordnas av universitet och högskolor under . Alternativet till en sådan lösning är att skapa en s.k. sektorshögskola, en typ av högskola som Försvarshög- skolan är ett exempel på. Fördelen med det sistnämnda alternativet är möjligheten att skapa särregler för utbildningen i förhållande till övriga utbildningar vid universitet och högskolor samt att en formell koppling mellan utbildningsanordnaren och polisen skulle kunna bevaras. Fördelarna med att fullt ut utnyttja det befintliga högskole- systemet överväger emellertid fördelarna med en sektorshögskola. De högskolor eller universitet som skulle komma att bedriva utbild- ningen finns redan liksom det regelverk som skulle komma att styra utbildningen. Utbildningen skulle förmodligen komma att bedrivas på flera orter i landet, vilket bör kunna leda till en bred rekrytering. Förutsättningarna skulle därmed öka för att skapa en poliskår som i än högre grad än präglas av jämställdhet och etnisk mångfald. Även rekryteringen till glesbygden borde komma att underlättas. Det är därtill en fördel att studenterna på polisutbildningen studerar i en miljö som främjar kontakterna med studerande på andra utbild- ningar, i stället för i en isolerad miljö med enbart polisstuderande som vid i . och polismyndigheterna kommer även med en sådan lösning att ha inflytande över utbildningen, om än mer indirekt. Polisen är den ende avnämaren av polisutbildningen och bedöms även med en högskoleutbildning vara den allt domi- nerande rekryteraren av examinerade studenter. De universitet och högskolor som anordnar en grundutbildning för poliser måste därför självfallet utbilda sina studenter med en sådan kvalitet och med ett sådant innehåll att polisen är beredd att anställa studenterna efter godkänd utbildning. Det finns vidare möjlighet för högskolorna att låta externa ledamöter, t.ex. representanter för eller polismyndigheterna, delta i de organ vid högskolorna som har ansvaret för utbildningen. Det är också praxis att i den tillsyn verket bedriver över utbildningen samarbetar med av- nämare och berörda myndigheter. Polisutbildningen bör leda till en ny högskoleexamen, polisexamen. Examen ska vara en yrkesexamen på högskolans grundnivå. Utbildningen ska vara treårig (180 högskolepoäng) och kommer därmed att ha samma omfattning som exempelvis de utbildningar som leder till sjuksköterskeexamen och socionomexamen. Utbildningen föreslås innehålla två praktikperioder, s.k. verksam- hetsförlagd utbildning, om en termin (30 högskolepoäng) vardera. Den delen av utbildningen bör förläggas till någon polismyndighet. Den praktiska delen av utbildningen kommer därmed att fördubblas jämfört med . De teoretiska studierna ska varvas med den verksamhetsförlagda utbildningen. Utbildningen inleds med (60 högskolepoäng) teoretiska studier vid en högskola. Därefter varvas verksamhetsförlagd utbild- ning och teoretiska studier terminsvis. Utbildningen avslutas med ett självständigt examensarbete. Studenterna föreslås varken under den teoretiska delen av utbild- ningen eller under den verksamhetsförlagda utbildningen ha någon anknytning till polisen i form av anställning och kommer därmed inte heller att ha några polisiära befogenheter. Tillträde till utbildningen m.m. En utgångspunkt är att utbildningsreformen ska genomföras med så få särregler för polisutbildningen som möjligt i förhållande till andra utbildningar vid universitet och högskolor. Polisutbildningen och polisyrket kan emellertid inte i alla delar behandlas som vilken utbildning eller vilket yrke som helst. Därtill finns redan under ut- bildningen en säkerhetsaspekt genom att utbildningen till polis själv- fallet kommer att tillföra studenterna en avsevärd insikt i hur polisen arbetar och, i vart fall under den verksamhetsförlagda utbildningen, en insyn i polisens register. För den föreslagna polisutbildningen bör mot denna bakgrund gälla särskilda krav på laglydnad, vissa medicinska krav och krav på körkort för personbil. Vidare bör gälla särskilda krav på studier i svenska och samhällskunskap på gymnasienivån. Vissa av de krav som gäller vid antagningen till polisutbild- ningen kan emellertid slopas. Hit hör de nuvarande kraven på svenskt medborgarskap, de fysiska kraven (styrka, kondition och simning), de personliga egenskaperna (lämpligheten för polisyrket) och svensk- provet. Genom att ta bort dessa krav bör skapas större förutsättningar att rekrytera kvinnor och personer med utländsk bakgrund. Det bör framhållas att vad gäller svenskt medborgarskap finns alltjämt ett sådant krav för att bli anställd som polis. För polisutbildningen finns en särskild ordning för frågor om avskiljande av studenter från utbildningen och för disciplinära påföljder. Sådana frågor bör i stället avgöras i den ordning som gäller för universitet och högskolor. Med dagens utbildningssystem finns en nära koppling mellan an- tagningen till polisutbildningen och den kommande anställningen som polis. Med en högskoleutbildning är det i stället de universitet och högskolor som anordnar utbildningen som antar studenterna. Rekrytering och anställning inom polisen kommer därmed att se ut på samma sätt som för andra jämförbara yrkesområden. Studenter har att efter avslutad utbildning söka sig till de polismyndigheter där det finns behov av arbetskraft och har i fråga om en specifik utlyst tjänst att konkurrera med sina medsökande. Polisens insatser kom- mer därmed med vårt förslag att behöva inriktas på en allmän mark- nadsföring av polisyrket och att locka studenter att söka de anställ- ningar som är aktuella. Den föreslagna ordningen kommer att leda till en sund konkurrens om anställningarna som polis, en konkurrens som saknas. En än större konkurrens kan uppnås genom att utbilda ett något större antal personer än vad det finns behov av i polisverksamheten. Ett ytterligare skäl för en överutbildning skulle vara att den föreslagna utbildningen kan komma att locka studenter som genomgår hela eller delar av utbildningen utan att ha för avsikt att ta anställning som polis. Utgångspunkten för den föreslagna polisutbildningen är att grund- utbildningen till polis ska vara gemensam för alla studerande. Centralt för det ställningstagandet är att grundutbildningen ska syfta till att den som anställs som polis efter godkänd polisexamen ska vara verksam inom den s.k. akutverksamheten. Inom ramen för polisverksamheten finns emellertid en rad arbets- uppgifter som inte ryms inom begreppet akutverksamhet. Hit hör särskilt kvalificerad brottsförebyggande verksamhet och särskilt kva- lificerad utredningsverksamhet. Den kompetens som krävs för att lösa sådana arbetsuppgifter kan inte tillgodoses enbart genom rekry- tering av personer med en polisiär grundutbildning. Behovet av specialister bör tillgodoses dels genom att personer med polisexamen ges möjlighet att studera vidare på en högre nivå inom högskolan, dels genom att personer med redan befintliga spe- cialistkunskaper ges den utbildning som behövs för att arbeta inom polisen. Genom en specialistutbildning tillgodoses polisens behov av kva- lificerad kompetens inom områden som exempelvis underrättelse- verksamhet och utredningsverksamhet avseende miljöbrottslighet, ekonomisk brottslighet, kriminalteknik och förundersökningsledning. Specialistutbildningen föreslås bli en ettårig (60 högskolepoäng) högskoleutbildning på avancerad nivå med en särskild examen, specialistpolisexamen. För de studerande som saknar polisexamen ska utbildningen därtill omfatta en halv termins studier (15 högskole- poäng) vid den grundläggande polisutbildningen. För tillträde till utbildningen ska krävas en tidigare högskole- examen, antingen i form av en polisexamen eller en annan examen med exempelvis samhällsvetenskaplig, juridisk, ekonomisk eller tek- nisk inriktning. De tillträdeskrav som föreslås gälla för polisutbild- ningen på grundnivå gör sig inte gällande för specialistutbildningen. Det ska således inte ställas upp några medicinska krav eller krav på körkort för personbil. Däremot bör samma krav på laglydnad gälla även för tillträde till specialistutbildningen. De som genomgått specialistutbildningen utan en tidigare polis- examen bör kunna anställas som poliser, naturligtvis med de begräns- ningar i fråga om arbetsuppgifter som följer med en specialiserad utbildning. Med förslaget skulle därmed i kunna rekryteras den första polismannen med funktionshinder eller en kronisk sjuk- dom som annars hade utgjort hinder för en anställning som polis. Internutbildningen inom polisen kommer med förslaget till ny polis- utbildning även fortsättningsvis att vara ett ansvar för Rikspolissty- relsen och polismyndigheterna. Utbildningen kan beslutas och anordnas såväl centralt av Riks- polisstyrelsen som regionalt dvs. genom samarbete polismyndig- heter emellan eller lokalt av enskilda polismyndigheter. Behovet av sådan utbildning skiftar över tiden och kommer därtill att på- verkas av vårt förslag om en specialistutbildning vid högskolan. Behovet av internutbildning måste identifieras framför allt av polismyndigheterna i deras verksamhet. bör emel- lertid ha en tydlig roll vad gäller att samordna internutbildningen i landet och bedriva tillsyn i syfte att säkra en hög kvalitet. är ambitionen att internutbildningen ska vara hög- skolemässig, men med en tydlig koppling till praktisk erfarenhet och praktisk kunskap. Med förslaget till ny grundutbildning bör en nära anknytning till högskolor och universitet falla sig än mer natur- lig, t.ex. vad gäller samarbete med högskolorna samt med enskilda lärare och forskare. Med förslaget till ny högskoleutbildning ges en plattform för den framtida polisforskningen. Förutom att forskningen är eftersatt sak- nas en naturlig koppling mellan forskningen och polisutbild- ningen och därmed i förlängningen till polisverksamheten. Det är därför i samband med utvecklingsarbete inom polisen svårt att som stöd i arbetet använda vetenskaplig grund och beprövad erfa- renhet. Exempel på tänkbara områden för sådan forskning är effekter av olika typer av polisiära åtgärder, polisens arbetsmiljö och polisorga- nisationers utveckling och karaktär. Övergången till en ny utbildning, m.m. Ett förverkligande av förslaget till ny högskoleutbildning kommer att ställa andra krav på lärarna vid utbildningen än de som gäller . En del av lärarna vid dagens polisutbildning måste höja sin kom- petens om de önskar fortsätta som lärare vid den föreslagna utbild- ningen, medan andra redan har den kompetens som krävs för an- ställning som lärare vid en högskola. Vad gäller värdet av en äldre polisutbildning inom ramen för ett högskolesystem är det möjligt för en polis med en äldre polisut- bildning att genom kompletterande studier vid högskolan erhålla den föreslagna polisexamen. De kan därigenom också få tillträde till den föreslagna specialistutbildningen. Den nuvarande polisutbildningen framstår vid en jämförelse med motsvarande högskoleutbildningar som en relativt dyr utbildning. Utbildning av poliser inom ramen för högskolan bör därmed kunna ske till en lägre kostnad jämfört med dagens polisutbildning, trots att utbildningstiden föreslås bli längre. Den föreslagna högskoleutbildningen kommer, beroende på vilka högskolor som kommer att tillhandahålla utbildningen och vilken dimensionering utbildningen kommer att ha, att kunna starta tidi- gast . förordning om tillträde till polisutbildning Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna förordning finns bestämmelser om tillträde till utbild- ning som leder till 1.polisexamen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) och 2.specialistpolisexamen som anges i bilaga 2 till högskoleför- ordningen. Bestämmelserna i 7 kap. högskoleförordningen om tillträde till utbildning gäller i de fall detta särskilt anges. Tillträde till utbildning som leder till polisexamen