sou · GVB318 · 2008-01-01 00:00:00 — Då efterfrågan på VVS-montörer har ökat ytterligare är därmed inte inflödet av arbets- kraft tillräckligt stort för att balansera behoven. Efter diskussioner med representanter från VVS-branschen framkommer det att begränsade utbildningsmöjligheter är det största problemet. Bristen på tillgängliga yrkeslärare är påtaglig, 6TP PT Flaskhalsar eller överdrivet formulerade behov? – en analys av arbetsgivarnas krav vid rekrytering, Ura 1999:17, AMS. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer vilket innebär att det är ont om utbildningsleverantörer som branschens yrkesnämnd godkänner. Ett annat problem är bristen på lärlingsplatser. När företagen har högt kapacitetsutnyttjande finns det litet utrymme att avsätta handledare som kan ta hand om lärlingarna. Medvetenheten om en långsiktig arbetskraftsförsörj- ning gör att arbetsgivarna ändå upplåter lärlingsplatser, men inte i den omfattning som skulle behövas. Företagen prioriterar oftast gymnasieskolans lärlingar framför de lärlingar som kommer från arbetsmarknadsutbildningen, eftersom lärlingslönen för ungdomar är lägre än för vuxna arbetssökande. De VVS-utbildningar som bedrivs som arbetsmarknadsutbild- ningar omfattar vanligtvis vilket är tillräckligt för att deltagarna ska erhålla lärlingsbok. VVS-branschens uppfattning är dock att utbildningstiden är alltför snålt tilltagen och skulle föredra att utbildningen varade i totalt , vilket bland annat skulle ge mer tid för kärnämnena. Branschens krav på utbildningstimmar rimmar dåligt med arbetsmarknadspolitikens policy att arbetsmark- nadsutbildningarna ska vara relativt korta, helst inte längre än . Den begränsade utbildningstiden medför även att det blir svårare för arbetsförmedlingens utsatta grupper att tillgodogöra utbildningen. När utrymmet för att pröva deltagare i förberedande utbildning kommer att begränsas på grund av reducerad medelstilldelning, finns det en risk för att urvalsförfarandet inte blir lika kvalitativt och att genomströmningen i utbildningarna försämras. Flera utbildningsplatser till VVS-yrket leder därmed inte nödvändigtvis till att utbudet av arbetskraft ökar. Därtill måste kvalitetsaspekterna bevakas. En något kontroversiell hypotes är att branschen inte är intresse- rade av en alltför kraftig ökning av arbetsutbudet, trots rådande stark efterfrågan. Anledningen är att återkommande konjunktur- svängningar medför en ojämn arbetsbelastning som är särskilt betungande för specialister inom bygghantverk, såsom elektriker, VVS-montörer och golvläggare. Vid konjunkturnedgångar kan inte arbetsstyrkan användas till alternativa sysslor på samma sätt som inom BÖTM-yrkenaTPF7FPT där det numera är relativt vanligt att per- sonalen har dubbla kompetensbevis i syfte att bli mindre kon- junkturkänsliga. I strävan att upprätthålla en någorlunda jämn arbetsbelastning låter man hellre kunderna köa istället för att utöka verksamheten, som utbudsöverskottet blir ett mindre 7TP PT Betong, övriga, trä, murare. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer problem vid svaga konjunkturer. Initierade källor inom byggnads- branschen ger också visst stöd för att det förhåller sig på detta vis. Brist på arbetskraft betraktas därmed som ett övergående och hanterbart bekymmer, som skulle bli betydligt allvarligare om man skulle justera omfattningen på arbetsstyrkan efter konjunktursvängningarna. Här bör också påpekas att många underskattar tiden det tar att utbilda sig till exempelvis VVS-montör. När grundutbildningen är avklarad, återstår som lärling. En korrekt dimensionering av utbildningsinsatserna är inte lätta att åstadkomma när tidsperspek- tivet är minst tre, oftast . 5.3Måluppfyllelse, volymer och bristyrken Det finns såväl tillväxt-, stabiliserings- och fördelningspolitiska mål med arbetsmarknadsutbildningen. Förväntningarna kan summeras i att utbildningarna ska vara efterfrågestyrda, flexibla och relativt korta, att utbildningsdeltagarna i första hand ska bestå av arbets- sökande som har en svag ställning på arbetsmarknaden, att flertalet av dem får arbete och att dessa förebygger uppkomsten av flask- halsar på arbetsmarknaden. I praktiken är det självfallet en stor utmaning att lyckas med alla dessa ambitioner . Arbetsmarknadslägets betydelse för arbetssökande att få arbete är oomtvistat. Vid bättre konjunkturlägen är det lättare att få arbete än under omvända förhållanden. Det finns intuitivt ingen anledning att betvivla att detta även gäller för deltagare i arbetsmarknads- utbildning. Figur 5.2 styrker detta påstående där andelen deltagare som har arbete efter en arbetsmarknadsutbildningTPF8FPT samvarierar starkt med antalet nyanmälda platser (som kan betraktas som en god konjunkturindikator). upphör emellertid korrelationen. Medan konjunkturen viker upprätthålls placerings- graden på en nivå kring , vilket inträffar som 8TP PT För att erhålla en lång tidsserie har andelen i arbete, eller placeringsgraden, hämtats från AMS årliga enkätundersökningar till deltagare som avslutat en arbetsmarknadsutbildning respektive år. Placeringsgraden skiljer sig från resultaten i såtillvida att enkätsvaren påvisade högre placeringsgrad än i . Observera att mätmetod och uppföljningstid divergerar. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer implementeringen av 70 procents målet. AMS kunde i en rapport identifiera arbetsmarknadslägets avtagande betydelse och hänvisar till att ett förändrat arbetssätt kan vara förklaringen till utvecklingen.TPF9FPT Figur 5.2 Antalet nyanmälda lediga platser(1 000-tal) och andel deltagare i arbete efter fullföljd arbetsmarknadsutbildning 2005 Nyanmälda platser (1 000-tal) 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 Källa: Focusdatabasen och AMS årliga enkätstudier över deltagare som slutat arbetsmarknads- utbildning En annan väsentlig förändring som inträffade vid tiden kring införandet av 70 procents målet var de markant sjunkande del- tagarantalen. Figur 5.3 visar en tydlig motsatt utveckling av volymer och placeringsgrad.TPF10FPT Även om det finns andra variabler som påverkar placeringsgraden, går det knappast att bortse från att minskade volymer har bidragit till förbättrade resultat. Färre utbildningar och färre deltagare ger ökat utrymme för mer kvalitet i behovsanalyser, upphandlingar, rekryteringsförfarande och upp- följning av deltagare. 9TP PT I AMS enkätundersökning för deltagare som slutat arbetsmarknadsutbildning görs en statistisk analys som identifierar en förändring, Prora 2000:1, AMS. 10TP PT Observera att uppgifterna och källan till placeringsgraden inte är desamma som i figur 5.2. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer Figur 5.3 Antal deltagare (1 000-tal) som lämnat arbetsmarknadsutbildning och andel som har arbete efter utbildning 2006 Antal deltagare (1 000 Källa: Egna bearbetningar av . Volymernas påverkan på uppföljningsresultaten kan diskuteras, men oavsett orsak och verkan har volymminskningar och för- bättrade resultat sammanfallit. Möjligheten för arbetssökande att få en kompetenshöjning inom ramen för arbetsmarknadspolitiken har fått stå tillbaka för måluppfyllelsen. AMS interna uppföljnings- system signalerar med precision och tydlighet vilka resultat respektive arbetsförmedlingskontor uppnår i förhållande till målet. Den intensiva strävan att uppnå verksamhetsmålet har inneburit en fokusering på det relativa resultat, dvs. en procentsiffra som helst överstiger . Det minskade deltagarantalet har dock medfört att antalet personer som fått arbete efter arbetsmark- nadsutbildning endast uppgår till hälften så många som fick arbete 1999, då placeringsgraden var betydligt lägre (se figur 5.4). Arbetsmarknadsutbildningens bidrag till arbetsutbudet på arbetsmarknaden har således halverats, även om den i relativ bemärkelse bedrivs mer effektivt än . Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer Figur 5.4 Antal personer (1 000-tal) som avslutat arbetsmarknadsutbild- ning och därav hur många som fått arbete 1999 2006 Källa: Egna bearbetningar av . Det minskade deltagarantalet i arbetsmarknadsutbildning är del- vis en följd av att regeringen har minskat anslagstilldelningen till AMS. Enligt regleringsbreven ska även vissa andra arbetsmark- nadspolitiska verksamheter finansieras på anslaget Köp av arbets- marknadsutbildning och övriga kostnader (utgiftsområde 13, anslag 22:3). De medel som ska användas till upphandling av utbildningsinsatser har dock AMS kunnat fördela själva. Medan deltagarantalen i arbetsmarknadsutbildning har minskat rejält har antalet deltagare i förberedande utbildning varit relativt konstant.TPF11FPT Denna medvetna utveckling från Arbetsmark- nadsverkets sida motiveras av att många deltagare behöver för- beredelser för tillgodogöra sig en arbetsmarknadsutbildning. I relativ bemärkelse har anslaget i minskad utsträckning utnytt- jats till upphandling av arbetsmarknadsutbildning (se tabell 5.4), och i ökad utsträckning till finansiering av andra verksamheter, vilka inte har uppvisat samma goda uppföljningsresultat som för deltagarna i arbetsmarknadsutbildning. 11TP PT Förberedande utbildningar är inte yrkesinriktade, men var länge en del av arbetsmark- nadsutbildningen. är förberedande utbildning en insats under pro- grammet Förberedande insatser och Arbetsmarknadsutbildning är ett separat program som enbart innefattar yrkesinriktade utbildningar. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer efter arbetsmarknadsutbildning ska således betraktas i ljuset av att anslaget för köp av arbetsmarknadsutbildning inte har minskat i samma utsträckning som deltagarantalen.TPF12FPT Det är därmed inte säkert att skattemedlen för finansiering av kompetenshöjande insatser till arbetssökande totalt sett utnyttjas effektivare än förut. Tabell 5.4 Regeringens tilldelning för Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader (anslag 22:3) samt faktiska kostnader för upp- handling av arbetsmarknadsutbildning 2005TPF13FPT Kostnad för köp av a- anslaget (mkr) utbildning (mkr) Källa: Regleringsbrev till AMS och AMS Årsrapporter för arbetsmarknadspolitiska program. 5.3.2Sambandet mellan placeringsgrad och bristindex En rimlig tes är att arbetsmarknadsutbildningar med inriktning på yrken med höga bristindex bör generera hög andel deltagare i arbete. Ju större efterfrågan på arbetskraft i ett yrke är, desto mer sannolikt är det att anställningar inträffar. I teorin är det således rimligt att förvänta sig ett tilltagande positivt samband mellan bristindex och placeringsgrad. Denna tes kan enklast prövas genom att i ett enkelt punktdiagram plotta placeringsgraden efter olika yrkesutbildningar och motsvarande yrkens bristindex.TPF14FPT 12TP PT Den förändrade utbildningsmixen gör att styckkostnaden har drivits upp mellan , men detta har inte påverkat volymerna i nämnvärd utsträckning. 13TP PT Regeringens uppdelning av utgiftsområde och anslagsposter har förändrats, vilket gör att jämförbara värden inte kan redovisas. Kostnaderna är i skrivande stund ännu ej beräknade. 14TP PT Yrkesinriktningar med färre än 10 deltagare har exkluderats i syfte att eliminera extrema resultat. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer Figur 5.5 Andel i arbete efter olika yrkesutbildningar relaterat till motsvarande yrkens bristindex föregående år Källa: Egna bearbetningar av AMS yrkesbarometer och . Den cirkulärt formade gruppen av punkter i figur 5.5 avslöjar en närmast total frånvaro av samband mellan placeringsgrad och bristindex.TPF15FPT Det spelar till synes ingen roll för placeringsgraden om en yrkesutbildning är riktad mot ett bristyrke eller ej. En synpunkt på denna analys är att placeringsresultat och bristindex har aggregerats till nationell nivå. En rimlig gissning är att relationen mellan placeringsgrad och bristindex är mera harmoniserad på regional nivå. Det visar sig av utredningens analyser att sambanden är mycket svaga även på regional nivå. Med infogade trendlinjer i punktdiagrammen uppvisar och till och med en negativ lutning. I det senare länet är R2P P värdet 0,42 vilket är det starkast uppvisade sambandet av alla län. Men eftersom sambandet är negativt skulle det osannolikt nog betyda att bristyrkesutbildningar snarare ger sämre placeringsgrad än utbildningar inriktade på överskottsyrken. Denna enskilda länsobservation utgör dock ett undantag som bör tolkas med stor försiktighet. 15TP PT R2P P är 0,03 vilket bekräftar ett obefintligt samband mellan placeringsgrad och bristindex. (De olika yrkesinriktningarna har viktats efter antalet deltagare.) Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer Ett ytterligare försök till nedbrytning av datamaterialet är att studera sambandet på yrkesnivå. Yrkesutbildningar för under- sköterska, lastbilsförare och CNC-operatör är relativt frekventa i samtliga län, vilket gör det möjligt att länsvis studera relationen mellan bristindex och placeringsgrad för respektive yrke. Figur 5.6 visar att placeringsgraden efter utbildning till undersköterska och lastbilsförare är hög i nästan alla län, medan bristindex för dessa yrken antyder att det genomgående rör sig om överskottsyrken eller yrken där det råder balans på arbetsmarknaden. Trots signaler om överskott av arbetskraft utbildades det 1 500 undersköterskor och 1 900 lastbilsförare och av dem fick arbete. Relationen mellan bristyrke och placeringsgrad tycks dock stämma bättre överens när det gäller ett yrkesområde som CNC-operatör. Figur 5.6 Länsvisa relationer mellan placeringsgrad efter utbildning och bristindex i tre olika yrken. Den vänstra y-axeln visar brist- index och den högra y-axeln visar placeringsgraden. Bristindex och andel i arbete fördelat på län AB C D E F G H K M N O S T U W X Y Z AC BD Ri SOU 2007:18 Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer Bristindex och andel i arbete fördelat på län AB C D E F G H K M N O S T U W X Y Z AC BD Ri Bristindex och andel i arbete fördelat på län AB C D E F G H K M N O S T U W X Y Z AC BD Ri Källa: Egna bearbetningar av länsarbetsnämndernas yrkesbarometrar och . Det finns flera parallellt verkande orsaker som förklarar det svaga sambandet mellan placeringsgrad och efterfrågan på arbetskraft. En orsak bottnar i att flera arbetsmarknadsutbildningar bedrivs på relativt kvalificerad nivå. Alla arbetssökande som påbörjar dessa utbildningar har inte tillräckliga förkunskaper för att tillgodogöra sig innehållet, vilket i vissa fall leder till att de inte examineras med Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer godkända resultat eller ens slutför utbildningen. I arbetsgivarnas ögon kan dessa personer framstå som mindre attraktiva, vilket leder till att placeringsgraden efter kvalificerade utbildningar sjunker. I andra sammanhang förekommer det att länsarbetsnämnden beslutar om upphandling av utbildning inom ett yrkesområde där prognoserna bedömer att det kommer att råda överskott på arbetskraft. Dessa beslut är motiverade om det finns arbetsgivare som utlovar anställning, vilket medför att deltagare som genomgått yrkesutbildningar mot överskottsyrken ändå får arbete.TPF16FPT Sannolikt har AMS operationella verksamhetsmål, dvs. att av utbildningsdeltagarna ska ha arbete , ett stort inflytande vad gäller beslut om yrkesinriktning och urval av deltagare. Då måluppfyllelsen prioriteras försöker Arbetsför- medlingen att maximera andelen deltagare i arbete. Det innebär inte nödvändigtvis att utbildningarna riktas mot just bristyrken, utan snarare de yrken där de arbetssökande efter sin förmåga bedöms ha störst chans att få arbete. Faktorer som prognosbedömningar av bristyrken riskerar därmed att bli nedprioriterade. Den teoretiska utgångspunkten att det borde finnas ett samband mellan place- ringsgrad och bristindex blir därmed ointressant och är när allt kommer omkring egentligen inte ens eftersträvansvärd. I de fall Arbetsförmedling, utbildningsanordnare och utbildningsdeltagare investerar i en arbetsmarknadsutbildning förväntar sig rimligtvis samtliga att utbildningen leder till arbete, oavsett yrkesinriktning och bristindex. (2003)TPF17FPT konstaterar att arbetsmarknadsutbildningens volym inom olika yrkesområden varierar påtagligt och att den varken tycks relatera till marknadens storlek eller behov. Sedan 70 procents målets införande har arbetsmarknadsutbildningen i allt högre utsträckning koncentrerats mot yrken där det varit relativt enkelt att sysselsätta deltagare på kort sikt. Författaren ser en risk att omfattande utbildningsinsatser inom begränsade yrkesområden leder till störningar som försätter marknaden ur spel. Därmed går man miste om de signaler som marknaden skulle ge. 16TP PT Var finns jobben ?, Ura 2006:1, AMS. 17TP PT Mycket snack och fel verkstad?, , 2003. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer kommer det i studien att flera yrkesområden som arbetsmarknads- utbildningen koncentrerats till är föremål för dåliga arbetsmiljöför- hållanden och svag löneutveckling. Arbetsmarknadsutbildningen skulle således bidra till att bibehålla ofördelaktiga yrkesförhållan- den. Utan de arbetsmarknadspolitiska utbildningsinsatserna är det möjligt att arbetsgivarna inom dessa yrkesområden skulle tvingas att förbättra arbetsmiljö eller höja lönenivån för att göra yrket mer attraktivt. Slutsatsen i rapporten är att 70 procents målet tar fasta på kortsiktiga effekter vilket inte garanterar en effektiv långsiktig arbetsmarknadspolitik. Rapporten tar upp flera intressanta aspekter som i de flesta avseenden är relevanta. Koncentrationen av utbild- ningar till yrken med hög omsättning på arbetskraft är intakt och arbetsförmedlingarnas fokusering på måluppfyllelse är alltjämt stark. Att intensiv målstyrning får bieffekter gäller dock inte bara för arbetsmarknadspolitiken. Utredningen kommer att studera 70 procents målets effekter på verksamheten i en separat studie. Slutsatserna presenteras i samband med utredningens slutbetänkan- de . 5.3.4Prioriteringar av olika politikområden Som den tidigare analysen visar råder det knappast något tvivel om att AMS har prioriterat regeringens uppdrag att av deltagarna ska ha arbete . Utformningen av målet riskerar dock att äventyra de strategiska målen. Följden kan bli att strävan efter måluppfyllelse åsidosätter fördelningspolitiska och stabiliseringspolitiska ambitioner. Enligt AMS årsrapporter erhåller utsatta grupperTPF18FPT alltjämt sin andel av arbetsmarknadsutbildningen i jämförelse med deras andel av arbetslösheten. Då majoriteten av dessa grupper även får arbete fyller arbetsmarknadsutbildningen de fördelningspolitiska ambi- tionerna. Det bör dock påpekas att dessa grupper inte nödvän- digtvis har en svag ställning på arbetsmarknaden bara för de tillhör en utsatt grupp. Graden av funktionshinder är mycket vid och sysselsättningsintensiteten för personer som är födda i eller respektive eller varierar påtagligt. 18TP PT Med utsatta grupper avses vanligtvis funktionshindrade, utrikes födda, ungdomar och långtidsinskrivna. Kompetenshöjande insatser för ungdomar behandlas utförligt i delbetän- kandets andra del, kapitel 3. Analyser av marknadsanpassning, resultat och volymer En närmare granskning av dessa resultat ligger dock utanför denna rapports avgränsning. Däremot finns det fog för att hävda att de stabiliseringspolitiska ambitionerna har nedprioriterats. De minskade deltagarantalen ger ingen antydan om arbetsmarknadsutbild- ningen har använts som medel för att bedriva kontracyklisk stabiliseringspolitik och förekomsten av utbildningar i överskotts- yrken gör att verksamheten som helhet knappast kan påstås ha varit konjunkturanpassad. Figur 5.7 Antalet nyanmälda platser och antalet nya deltagare i arbets- marknadsutbildning 2006 (1 000-tal) Källa: Focusdatabasen, . Om man använder vakanser som en konjunkturindikator framgår det tydligt av figur 5.7 att arbetsmarknadsutbildningen har varierat procykliskt med konjunkturen. Den klassiska stabiliseringspoli- tiska funktionen att utjämna effekterna av konjunktursvängningar med exempelvis arbetsmarknadsutbildning har därmed åsidosatts, vilket innebär att arbetssökande är upptagna i arbetsmarknads- utbildning när de efterfrågas på arbetsmarknaden. Det är troligt att dessa utbildningsinsatser hade varit mer effektiva om de hade inträffat under lågkonjunkturåren då alternativkostnaden för de arbetslösas deltagande var lägre. Arbetsmarknadsutbildningens syfte har flera dimensioner och förväntas fungera såväl tillväxt-, stabiliserings- och fördelnings- politiskt. Direktiven till denna utredning fokuserar framförallt på det tillväxtpolitiska målet, dvs. att genom utbildningsinsatser före- bygga att det uppstår brist på arbetskraft. Analysen i del- betänkandet visar att arbetsmarknadsutbildningen i huvudsak är anpassad till efterfrågan på arbetsmarknaden, men att den präglas av kortsiktiga måluppfyllelser vilket inte leder till en koncentration av utbildningsinsatser till just de yrken där arbets- kraftsefterfrågan är som störst. Inom vissa bristyrken är utbild- ningsmöjligheterna dessutom begränsade på grund av låg tillgång på lärlingsplatser och lärare. Omfattningen på utbildningsinsatser- na är alltför blygsamma för att bristen på arbetskraft ska elimineras med arbetsmarknadsutbildning. En strikt tillämpning av principen att endast utbilda till brist- yrken leder inte nödvändigtvis till att många arbetssökande blir sysselsatta eller att flaskhalsarna på arbetsmarknaden minskar. Många deltagare i arbetsmarknadsutbildning får arbete även om de utbildas till yrken där det enligt prognoserna inte existerar någon påtaglig brist. En orsak till detta är att det är förhållandevis lätt att utbilda till yrkesområden inom transport-, industri- samt vård- sektorn och uppnå goda placeringsresultat. I generell bemärkelse är regelverk och resurser inte tillräckligt generöst tilltagna för att arbetsmarknadsutbildningen ska förhindra att arbetskraftsbrist uppstår. Med hänsyn till sysselsättnings- effekter och fördelningspolitiska aspekter är det kanske trots allt mest prioriterat att de arbetssökande börjar arbeta, även om det inte är i ett bristyrke. Prognoser för den framtida arbetsmarknaden är bedömningar som kräver ett gediget informationsunderlag för att bli träffsäkert. Ju längre tidshorisonten är i en prognos, desto mer användbar är den för en person som planerar att investera i en längre utbildning. Osäkerheten i prognosen ökar dock med tidshorisonten. De mest frekventa prognoserna sträcker sig därför endast ett till . Det finns även felkällor i prognosunderlagen som ger anledning att vara vaksam på den metod som prognosbedömaren har använt sig av. Bilden av efterfrågan i vissa yrken kan störas av att mindre företag är dåligt representerade i förfrågningsunderlagen. Vakans- statistiken lider av att Arbetsförmedlingen har låga marknads- andelar, och att dessa andelar varierar påtagligt mellan olika branschområden. Det finns även risk för att arbetsgivare överdriver kvalifikationsbehoven, vilket kan leda till överutbildning. Prognos- erna har ibland svårt att fånga in rörelser inom olika branscher som leder till hög omsättning på arbetskraft. På utbudssidan finns det anledning att skilja på kvalitativ och kvantitativ brist. Kompetensen hos arbetssökande inom ett visst yrkesområde motsvarar inte alltid arbetsgivarnas krav, även om den numerära tillgången på arbets- kraft inom samma yrkesområde är tillräcklig för att förhindra uppkomsten av flaskhalsar. Om kompetensen hos de arbetssökan- de inte är korrekt beskriven kan det ge upphov till en överskattning av utbudet på erfaren eller utbildad arbetskraft. På regional nivå kan utbudet förändras på grund av flyttning och varsel. Dessa aspekter bör således beaktas när man dimensionerar utbildningsinsatserna. Med dessa reservationer i minne, utgör prognoserna ett nödvän- digt underlag för vilka utbildningsinsatser som bör prioriteras. När medelstilldelning till minskar blir det ännu viktigare att prognoserna används som ett riktmärke för vilka utbildningsområden som ska prioriteras.