sou · GVB332 · 2008-01-01 00:00:00 — Om det som spenderats av besökarna stannar i ekonomin så kan man räkna med en s.k. multiplikatoreffekt, vilket innebär att ekonomin tycks växa ytterligare. De olika multiplikatorerna som kan appliceras för att räkna ut effekten av ett evenemang på sam- hället redovisas mer ingående nedan, men först illustreras de bak- omliggande faktorerna. Figur 5: Input-outputmodellens huvudbegrepp Besökares utgifter samt t.ex. statliga bidrag Direkta effekter är finansiella flöden in i den lokala ekonomin i samband med evenemanget som allokeras inom olika sektorer beroende på evenemangets natur. Indirekta effekter inträffar då de affärsverksamheter, där t.ex. besökarna spenderat sina pengar, köper varor och tjänster från andra företag inom den lokala ekonomin vilka i sin tur köper varor från andra företag osv. Inducerade effekter inträffar när de lokalt anställda spenderar sina ökade disponibla inkomster på varor och tjänster inom den lokala ekonomin. Indirekta och inducerade effekter bildar multiplikatoreffekten men reduceras av läckage ut ur ekonomin när anställda eller företag importerar varor eller på annat sätt spenderar sina inkomster utan- för den lokala ekonomin. (Mules & Dwyer, 2005) Multiplikatorerna appliceras ofta när man använder en Input- output modell för att räkna ut de ekonomiska effekterna av ett spe- cifikt evenemang (se t.ex. Herrerro, Sanz, Devesa, Bedate & del Barrio, 2006). Det finns, som redan nämnts, ett antal olika multi- plikatorer som kan användas vid dessa beräkningar. De är följande (jfr , 2004): Visar hur mycket varje extra spenderad turistkrona genererar i mervärde för området där ett evenemang arrangerats. Eftersom mervärdet endast gäller för den berörda regionen måste läckage räknas bort. Beräknas genom att multiplicera upp de direkta effekterna i termer av ökad omsättning. Detta för att beskriva att pengar cirkulerar runt i en ekonomi. Man bör vara försiktig med detta mått för att inte göra dubbelräkningar som överskattar turisters ekonomiska effekter på regionen. Beskriver antal jobb som skapas baserat på de ökade lönekost- nader som ökade turistinkomster genererar Det finns en uppsjö av andra multiplikatorer för att räkna ut hur olika industrier påverkas av turisters utgifter Det finns flera variationer och flera olika tolkningar av multiplika- torer beroende på vilket syfte de tjänar (, 2004). Kritik mot Input- Output modellen 1.Avsaknaden av ett alternativkostnadsresonemang är inte nödvändigt när Input-Output modellen används, men tyvärr alltför vanligt. Om man inte beräknar nettoeffekter kan man inte heller uttala sig om effektivitet utan endast om effekter. Man kan då göra jämförelser mot andra eve- nemang men svårligen gentemot andra delar av ekonomin. 2.Särskilt omöjligt blir det om man använder omsättningsmultiplikatorer för att blåsa upp värdena. Eftersom man normalt inte gör detta när man analyserar andra satsningar, så kommer evenemangskalkyler i en egen seriedivision där jämförelser mot andra samhällssats- ningar blir meningslösa. 3.Input-output modellen kritiseras också för att ej vara dyna- misk utan utgå från att ekonomin utvecklas linjärt. Denna kritik är mest relevant beträffande analyser av mycket stora projekt som mega evenemang men mindre relevant i andra fall. 3.2 CGE (Computable General ) Man kan beskriva CGE modellen som en Input-Output modell där man mycket noggrant analyserar och utvecklar alternativkostna- den. För alla resurser som används i ett projekt beräknar man vad dessa resurser annars (om projektet ej ägt rum) hade producerat. Modellen är också dynamisk på så sätt att den tar hänsyn till kapa- citetsbegränsningar och om ett projekt kräver en knapp resurs, så kommer priset på denna resurs att öka. Enligt och , (1996) saknar en vanlig input-out- put modell vissa elementära beståndsdelar. Till följd av detta utvecklades CGE modellerna som består av flera olika sorters modeller. Dessa är konstruerade för att kunna använda aktuell eko- nomisk data till att uppskatta hur en ekonomi reagerar på föränd- ringar. Det kan gälla förändringar av regler och förordningar, tek- nologi och även förändringar av andra externa faktorer, t.ex. vid arrangemang av evenemang (). Fokus sätts på de branscher som direkt påverkas och de relationer som dessa bran- scher har till andra delar av ekonomin (, 1996). Modellen i olika variationer har använts bl.a. till att göra studier på handelsliberaliseringar, strukturella förändringar, jord- bruksprogram, teknologiska förändringar, avregleringar av finansi- ella marknader, ändringar av skattesatser, utbyggnad av infra- struktur och den industriella sektorn (Dwyer, Forsyth & Spurr, 2004). har den inte använts speciellt mycket inom turism- studier, men det finns forskning som förespråkar mer användning inom detta område (Dwyer et al, 2004). Det är en ganska komplex struktur som konstruerats för CGE- modellen men i grund och botten bygger den på en vanlig input- output modell. Därtill läggs marknadsmodeller för varor och tjänster. Man försöker alltså i största möjliga mån avbilda samhäl- lets olika marknader för att kunna återkoppla de ekonomiska effekterna i samhället till en specifik källa. Det är också vitalt i detta sammanhang att räkna med resursbegränsningar. Konsu- menter och stat/kommun har inte obegränsat med resurser utan måste välja var pengarna ska investeras. Staten måste t.ex. ta in skattepengar för att kunna investera och om staten skulle höja skatten har konsumenter och företag lägre disponibla inkomster. Detta illustrerar hur marknader och aktörer är förbundna sins- emellan och att en ekonomi inte är flera isolerade delar utan ett sammanhängande system. (Dwyer et al, 2004) Ett antal bra exempel, som illustrerar sammanlänkade markna- der, kommer också från Dwyer et al (2004); När konsumenter spenderar pengar på ett speciellt evenemang, t.ex. ett stort sport- evenemang som hålls i regionen, så dirigeras utgifterna om från andra varor och tjänster, vilket medför lägre produktion för dessa branscher och högre efterfrågan och ökade priser för va- ror som är kopplade till evenemanget. Om evenemanget attraherar utländska besökare ökar efterfrågan på valutan, vilket i sin tur kan påverka växelkursen vilket kan leda till ökande priser och mins- kande möjligheter för andra branscher att exportera varor. Resul- tatet av en CGE-analys består av data som visar påverkan på BNP, arbetsmarknaden, individuella branscher och på import/export. Kritik mot CGE modellen 1.Modellen bygger på antaganden om att alla resurser har en alternativ användning dvs. att all resursanvändning tränger undan annan användning. 2.Modellen utgår ifrån att ekonomin snabbt omfördelar resurser och anpassar strukturer vilket är mest troligt för långa projekt men mindre troligt för korta enstaka evene- mang. Eftersom en CGE analys mäter makroekonomiska effekter, påverkan på arbetsmarknaden och crowding out effects från evenemanget och händelser så lämpar den sig mindre bra för lokala mindre evenemang eftersom det kan vara svårt att se några långtgående strukturella förändringar på samhället av ett sådant arrangemang (et al, 2005). 3.Modellen kräver en existerande CGE modell för regionen / landet samt kunskap både hur man använder modellen och hur man tolkar resultaten I denna modell inkluderas finansiella effekter såväl som välfärdsef- fekter. Dessutom görs en jämförelse mellan Cost and Benefit vilket gör den annorlunda i jämförelse med Input-output modellen. Cost- Benefit analys (CBA) ger därför en bild av samhällsekonomisk effektivitet. Modellen ger också en bild av var i samhället nyttan av ett evenemang uppkommer (and , 1993). Det krävs en relativt omfattande värdering där information och data behövs från samtliga områden i samhället där finansiella effekter och välfärdseffekter uppkommer. Därför kan det, enligt t.ex. et al (2005), vara svårt att uppbringa all nödvändig information för att generera en pålitlig cost-benefit analys. En av svårigheterna med att göra en samhällsekonomisk analys, där alla aspekter av ett evenemangs inverkan belyses, är att identifiera och uppskatta alla immateriella och icke-ekonomiska kostnader för samhället (, 2004). Förutom att identifiera dem så måste ett användbart instrument användas för att mäta dessa kostnader och intäkter. I tabell 4 ges exempel på vad som kan uppfattas som immateriella intäkter respektive kostnader (jfr (2001), (2004): Tabell 4: Exempel på immateriella effekter till följd av ett evenemang. Ökad intresse att investera Attitydförändring gentemot lokala affärer, Stolthet för den egna regionen Man strävar efter att monetärt värdera de immateriella posterna genom uppskattning av vad t.ex. ökade trafikstockningar under ett evenemang kostar medborgarna i form av tidsförluster. Flera olika studier använder sig av en metod där man frågar besökare om deras willingness-to-pay (WTP) vad gäller fördelar (immateriella intäk- ter) eller willingness-to-accept (WTA) immateriella kostnader som en följd av ett evenemang mot en ersättning (se t.ex. Anders- son, 1985; , 2001; , , Dellaert, 2001; , 1993). På så sätt ber man besö- karna att uppskatta värdet av sina evenemangsupplevelse i en mät- bar enhet. Vilket av dessa två mått som bör användas bestäms till stor del av vilken offentlig nyttighet eller typ av evenemang som undersöks. De kan ge vitt skilda resultat. (, 1993; , , , 2004). Den här metoden är sprungen ur den s.k. Contingent Valuation Method (CVM) som har till syfte att i första hand uppskatta värdet på offentliga varor (public goods) såsom t.ex. naturreservat (Mit- chell & , 1993). Ett flertal undersökningar har även applice- rat denna metod på ekonomiska utvärderingar av festivaler och evenemang (, 1995; Armbrecht & , 2006; Noonan, 2003). Inom kulturella evenemang har det genomförts över 130 studier där CVM använts vilket visar på dess aktualitet och acceptans (Noonan, 2003). I undersökningar av det här slaget, applicerade på evenemang, så ber man således den intervjuade att uppskatta den upplevelse man haft och värdera upplevelsen i pengavärde - ett monetärt värde. Det överskott gentemot vad man verkligen spenderat renderar ett kon- sumentöverskott för besökaren vilket betyder att hon/han har spenderat mindre på evenemanget än det var värt. Detta är ett eko- nomiskt mått på något de flesta arrangörer strävar efter i första hand, nämligen nöjda besökare som upplever mer än de förväntade sig. Enligt Baker och Crompton (2000) skapar detta konsument- överskott en högre tolerans för priset de betalat, ett förbättrat rykte och ökad kundlojalitet hos konsumenten. Från ett makroper- spektiv nämns att evenemanget skapar social välfärd genom att överträffa besökarnas förväntningar och ett konsumentöverskott hos lokalbefolkningen ökar livskvalitén hos boende i regionen där evenemanget hålls vilket ger ett samhällsekonomiskt värde för regionen. Kritik mot CBA modellen 1.Modellen kräver en värdering både av upplevelsen förknip- pad med evenemanget och av alternativvärdet av utnyttjade resurser. Båda dessa värderingar kan göras men kräver ett antal antaganden, särskilt för att definiera alternativvärdet. 2.Värderingar i termer av betalningsvilja har en pedagogisk nackdel när beslutsfattare skall ställa dessa värderingar emot finansiella effekter. Få beslutsfattare lever redan nu i upplevelsesamhället där en upplevelse jämställs med en till- verkad verkstadsprodukt. 3.Värderingar av samhällsekonomiska kostnader kan bli tek- niskt komplicerade och svåra att utföra om man saknar goda statistiska kunskaper. 3.4 Tre fallstudier som exempel på tre olika metoder Ett exempel på en Input-output analys från: A framework for assessing direct economic impacts of tourist events: Distinguishing ori- gins, destinations, and causes of expenditures. By Tyrrell, T., & , R. Tyrrell & presenterar en analys baserad på som arrangerades i , . Studiens mål var att uppskatta den eko- nomiska effekten för staden , men även effekten för staten beräknades. Data samlades in för att mäta hur mycket besökarna i spenderade i anslutning till festivalen och som festi- valen varade. Festivalen hade 11416 besökare, varav från de närliggande områdena , men även besökare från , och . Bruttoutgifterna (000) inkluderar det som spenderats både i och utanför och och det vore, enligt artikelförfattarna, fel att räkna på dessa siffror eftersom de inte påverkar den lokala ekonomin i eller är direkta effekter av . Nettoutgifterna ($ 954 000) inkluderar därför endast det som spenderats av turister och lokalbefolkning (som skulle ha spenderat sina pengar någon annanstans om det inte vore för festivalen) i regionen och i direkt relation till festivalen minus vad som spenderats utanför regionen för att producera eve- nemanget (läckage). $ 1 944 000 Totala utgifter (brutto) $ 2 031 000 Totala utgifter (netto) Tyrrell & (2001) har även använt sig av två multiplikato- rer för att visa hur mycket det som besökarna spenderat genererar i den lokala ekonomin som direkt följd av arrangemanget. De använder sig av en mervärdesmultiplikator (0.7) och en omsätt- ningsmultiplikator (1.36) för att beräkna den totala effekten av det som spenderas och sedan återinvesteras i den lokala ekonomin. Storleken på multiplikatorn härrör från tidigare turiststudier gjorda i . Detta ger således en total sales impact på $ 1 298 000 ($ 954 000 x 1.36). Författarna betonar vikten av att inte göra beräkningar med de totala bruttouppgifterna som bas eftersom det ger uppblåsta och felaktiga summor. Detta är dock ett vanligt misstag som görs i stu- dier av ekonomiska effekter. I fall skulle det bli extremt missvisande siffror eftersom bruttoutgifterna uppgick till $ 2 031 000 vilket är mer än den egentliga ekonomiska effekten. Ett exempel på en CGE analys från: Economic and Fiscal Impacts of : A General by Madden, J.R. Madden (2006) har, genom att applicera CGE-metoden, mätt de ekonomiska och finansiella effekterna av i . Den konstruerade modellen omfattar ett tidsspann ; före och efter själva evenemanget, för att kunna se effekterna på lång sikt. Därför menar (2006) att är CGE-metoden det självklara valet eftersom både de finansiella kostnaderna och intäk- terna ryms inom samma modell och tar hänsyn till begränsningarna inom ekonomin (alternativkostnaden) eftersom hushåll, företag och även regeringen har en begränsad mängd resurser. Om man väljer att spendera dessa resurser inom ramen för arrangemanget kommer man att dra undan resurser från att användas i andra delar av ekonomin. I modellen som Madden konstruerade ingår 15 industrier, hus- hållen, import, export och lokala/nationella regeringar för 8 olika regioner. uppskattas ,4 miljarder (Australiensiska dollar) vara utgifter direkt länkade till de olym- piska spelen och aktiviteterna runtomkring, varav merparten spen- derades under förberedandet och i samband med arrangemanget av (se figur 6). Figur 6: Direkta effekter till följd av i . Källa: Madden (2006). De makroekonomiska effekterna för (där Syd- ney ligger) är relativt stora som leder upp till eve- nemanget (c:a ,4 miljarder/år) medan resten av landet endast fick ett tillskott på ,3 miljarder. Efterföljande år fanns en kvar- dröjande effekt av ökad internationell turism, men enligt Madden utraderas denna effekt av att (NSW) betalar av lån för konstruktionen av nödvändig infrastruktur. Antal jobbtillfällen relaterade till var i snitt c:a 5 300/år under den uppmätta 12-års perioden med som mest c:a 15 600 jobb inför spelen. Trots ökade utgifter relaterade till spelen och ökad inkommande turism så menar att ett evenemang som detta inte påverkar den nationella eller regionala ekonomin märkvärt. Ett exempel på detta från studien är att hushållens konsumtion ökade med i genomsnitt som uppmätts. Endast av den ökningen kan relateras till . Ökningen är givetvis högre i NSW, men ändå relativt liten (relaterat till ). industrier åtnjöt ett uppsving p.g.a. , speciellt före och under spelen. Efter spelens genomförande upplevde många industrier en nedåtgående trend. Konstruktions- och byggbran- schen var de som fick störst uppsving med en ökning på i NSW. Under själva evenemangsåret (2000) gynnas transport- och kommunikationssektorn och uthyrningssektorn (av personal) mest med en tvåprocentig ökning relaterad till spelen. Dessa två bran- scher har en positiv utvecklig under alla uppmätta faser eftersom dom är länkade till turismindustrin. De enda industrier som inte påverkas positivt åren innan är jordbruksindustrin (utanför NSW) och gruvindustrin. Turismindu- strin och andra industrier närmare produktionen av har dragit resurser från dessa industrier. Sammanfattningsvis menar (vilket nämns ovan) att mega evenemang, såsom i , inte kan förväntas skapa stora positiva ekonomiska effekter och tillför inte speciellt stora fördelar för ekonomin som helhet. Regionen som arrangerar eve- nemanget åtnjuter inte heller speciellt stora ökningar i ekonomiska intäkter. medförde en ekonomisk effekt på c:a ,1 miljarder för NSW vilket uppgår till en genomsnittlig ökning av BSP (Bruttostatsprodukt) på . Han påpekar dock att effekterna kan skilja beroende på hur ett lands jobbmarknad är konstruerad och på hur stor turismindustrin är. Ett land som redan har en stor fungerande turistindustri påver- kas bara nämnvärt enligt författaren. Ett exempel på en Cost-Benefit analys från: Vad hände när var i stan? Av , T. D., (1985) Ett av huvudsyftena med studien var att beskriva samhällseko- nomiska intäkter och kostnader såväl som fördelningseffekter av detta specifika evenemang baserat på 1 600 enkätintervjuer under konserter på . Besökarna tillfrågades om hur mycket de hade spenderat i sam- band med sin resa till evenemanget och andra kostnader i samband med sitt konsertbesök. De tillfrågades också om sin betalningsvilja (willingness-to-pay) för hela upplevelsen. Detta för att kunna mäta ett eventuellt välfärdstillskott. Genom att inkludera detta mått kunde immateriella kostnader och intäkter medräknas inte bara för själva konserten utan för hela upplevelsen i samband med resan och vistelsen i . Även göteborgare som ej var på tillfrå- gades för att mäta om det fanns immateriella kostnader eller intäk- ter för lokalbefolkningen. I figur 7 presenteras en sammanställning av undersökningens resultat. Det ekonomiska flödet illustrerar hur de som berördes av evenemanget, inklusive besökare och göteborgare som inte besökte konserterna och näringsliv, upplevde evenemanget. Även effekter på turistnäringen, löner, bruttoöverskott för ägare och skatter belyses. Publikens uppskattning av hur mycket dom skulle vilja betala för hela upplevelsen inklusive resor och allt () är baserad på intervjuer efter att konserterna var genomförda. (Samma fråga ställdes före konserten och värderingen var då ). En orsak att värderingen var mycket högre efter konserten än före () torde vara att det var en fantastisk konsert som överträffade publikens förväntningar. Detta värde skall jämföras mot de direkta kostnader () som besökarna hade i samband med sitt besök. Fördelningen av dessa kostnader redovi- sas i figuren. Undersökningen av övriga göteborgare (som ej gick på konserten) visade att de flesta () var indifferenta, var positiva och var negativa. Även betalningsviljan mättes och indifferent innebar då +0 kr. Nettot av positiva och negativa värderingar var + . Skillnaden mellan (=157+6,5) och de direkta kostnaderna (78,) dvs. utgör det s.k. konsumentöverskottet som publiken och götebor- garna behåller inom sig i sina hjärtan. Konsumentöverskottet är den del av det samhällsekonomiska överskottet som kommer publiken och göteborgarna till godo. De kostnader som publiken haft kommer i första led näringen till godo men allt eftersom ekonomins hjul snurrar kommer allt mer, undan för undan, av dessa utbetalningar stat, kommun, underleverantörer, anställda och ägare till godo. SOU 2007:32 Bilaga 4 Totala ekonomiska flöden av konserterna 1985 – en Publikens totala kostnader = Källa: (1985). 3.5 En syntes av olika modeller I ett arbete för 1995 i samband med i friid- rott användes en modell (, 1995, 1999) som sedan utvecklats. Modellen är uppbyggd ask i ask (eller som ryska dockor) så att man kan välja ambitionsnivå och sedan utnyttja modellen helt och fullt eller enbart vissa delar av den. Samhällsekonomisk analys (CBA analys) omfattar alla andra nivåer. Publikens och lokalbefolkningens värdering av evenemanget bildar utgångspunkt och alternativvärdet bildar en referenspunkt. Den samhällsekonomiska nivån illustreras med ovaler i figur 8. Denna analysnivå kallas den primära nivån. Den näringsekonomiska nivån ligger som en ask innanför och baseras på en undersökning av hur mycket och inom vilka bran- scher besökarna spenderar utgifter. Denna nivå kan (om så önskas) bearbetas med alla metoder som en input-output analys eller en CGE analys omfattar eller kan alternativt enbart beskriva direkta effekter. Effekterna för ortens näringsliv kallas sekundära effekter. Den tredje asken (eller ryska dockan) är nationalekonomisk. Som ett alternativ till multiplikatorer används liknande matema- tiska metoder men för att bryta ned de direkta näringsekonomiska effekterna till fyra nationalekonomiska mervärden: löner, skatter, bruttoöverskott och import vilket också kallas tertiära effekter. Summan av dessa fyra värden är lika med den totala direkta när- ingsekonomiska effekten. Figur 8: En modell för både en företagsekonomisk och en samhällsekonomisk analys. Samhällsekonomiska intäkter i form av nytta effekter och nöje för samhällets medlemmar Företagsekonomiska intäkter i form av betalningar från samhällets medlemmar Företagsekonomiska kostnader i form av betalningar för resurser Skatt & Avg. Samhällsekonomiska kostnader i form av alternativutnyttjandevärde för resurser Denna syntesmodell lägger stor vikt vid att beakta ett relevant alternativutnyttjande av resurser. För övrigt går alla tekniker från till exempel input-output analys eller CGE analys att integrera i modellen. Fokus beträffande slutliga effekter på läggs på en mervärde- analys vilket möjliggör jämförelser mot andra satsningar i samhället som t.ex. industriella projekt. Ekonomiska effekter av evenemang – empiriska resultat Enligt (2004) kan destinationer (även ett land kan ses som en destination) analysera sin portfölj av evenemang med hjälp av figur 9. då och då (kanske vart 10:e eller vart ) behöver man ett mega evenemang som skapar ett bestående intryck över världen. Exempel på mega evenemang är världsutställningar, och i stora sporter. evenemang har ofta en politisk dimension eftersom de kostar mycket, kräver mycket planering men också fungerar som en imageskapare. (1999) visar dock i sin studie av i friidrott 1995 i att besökare inte uppfattade som en evene- mangsstad i högre grad efter genomförandet av detta mega- evenemang än de gjorde innan evenemanget. De som intervjuades i denna studie var utländska besökare som inte tagit del av evene- manget ifråga. Imagen av tycks inte ha ändrats påtagligt till följd av evenemanget. Detta kan också visa trögheten i att för- ändra en image. Det krävs troligen många evenemang för att för- ändra bilden av en stad. Man behöver också återkommande märkesevenemang (hall- mark events) som nöter in orten i folks medvetande. Exempel på märkesevenemang är , Göteborgsvarvet och (var) internationellt sett . Stora kända märkesevenemang tilldrar sig ofta stor publicitet i media och många besökare. Det är emellertid alla regionala och lokala evenemang som gör evenemangsnäringen lönsam om destinationen, med hjälp av mega evenemang och märkesevenemang, lyckas skaffa sig ett gott rykte som en evenemangsdestination. Erfarenhet från stora evenemang skapar ett kunnande inom besöksnäringen på destinationen som väger tungt när man önskar stå värd för stora kongresser och mäs- sor som genererar stora ekonomiska effekter.