sou · GWB321 · 2008-03-04 00:00:00 — I forskningen är arbets- inkomsten en faktor som ofta studeras i studier kring friställningens kostnader. I detta avsnitt jämförs arbetsinkomsten för olika grupper. Framställningen är deskriptiv och jämför medianinkomsten av arbete mellan grupper. Inkomsten mäts som sammanlagd arbets- inkomst, och denna är proportionell mot graden av sysselsättning , vilket innebär att arbetsinkomsten alltså inte speglar löneutvecklingen. En person som har varit arbetslös eller utanför arbetskraften (till exempel studerande eller föräldraledig) kommer att ha lägre inkomst än en individ som arbetat . Den totala arbetsinkomsten efter neddragningen mäter alltså i någon mån effekter av att vara anställd på ett arbetsställe som dragit ned, men separerar inte effekten av minskad sysselsättning från effekter Bilaga 7 till LU 2008 Friställningar och omställningar på individnivå på (tim-)lönen.TPF144FPT På lång sikt förväntas inkomsterna däremot öka till följd av strukturomvandling och strukturrationalisering. (2006) finner dock att det kvarstår skillnader i total inkomst efter en neddragning. Huttunen (2005) finner små eller inga skillnader i inkomst efter en neddragning.TPF145FPT Tabell 6.9 Deskriptiv statistik, medianinkomst fördelad på arbetsställets neddragningsstatus 2003/2004 Neddraget (ej nedlagt) Löneinkomst 2005 (ALLA) 1P P Denna situation kan uppkomma när företag slås samman eller delas upp. Anm.: Medianinkomst avser inkomst av arbete. Källor: , RAMS, FAD (se Appendix D.1), egna bearbetningar. I Tabell 6.9 redovisas medianinkomsten 2005 fördelade på det arbetsstället på vilket individen arbetade och om arbets- stället gjorde en neddragning eller nedläggning . I Tabell 6.10 presenteras inkomsttillväxten i olika grupper fördelade på om arbetsstället gjorde en neddragning 2004 eller inte. Median- inkomsten bland friställda är ca lägre än för dem som inte blev friställda och medianen för inkomsttillväxten är lägre bland friställda än bland icke friställda. 144TP PT Detta mått på neddragningarnas kostnader diskuteras i kapitel 8. 145TP PT Med tanke på att (2006) studerar perioden – 1999 är det möjligt att vi ser effekten av upprepade behandlingar, dvs. att risken att bli ofrivilligt arbetslös ökar till följd av den första neddragningen. Resultaten i denna rapport tyder på att det förekommer upprepade behandlingar. Friställningar och omställningar på individnivå Bilaga 7 till LU 2008 kort och skillnader i sysselsättningsfrekvens till följd av ned- dragningen kvarstår, är detta resultat inte oväntat. Tabell 6.10 Deskriptiv statistik, inkomsttillväxt 2004/2005 fördelad på arbetsställets neddragningsstatus, median Bytt arbetsställe i samma företag Källor: , RAMS, FAD, (se appedix D.1), egna bearbetningar. De angivna beloppen är rena gruppmedianer, och inte betingat på till exempel om individerna är sysselsatta eller inte. Redovisningen tar inte hänsyn till hur sammansättningen av dem som var sysselsatta på arbetsställen skiljer sig från dem som inte arbetade på arbetsställen som inte gjort neddragningar, vare sig vad gäller individfaktorer som påverkar löneinkomsten, eller bransch- sammansättning i neddragningarna, vilka påverkar median- inkomsten. Det är därför intressant att jämföra medianinkomsten för andra gruppindelningar. De största skillnaderna i inkomst mellan de som arbetat på arbetsställen som inte gjort en ned- dragning och arbetsställen som gjort en neddragning finns bland individer med förgymnasial utbildning och utlandsfödda. Sysselsättningsintensiteten i dessa grupper sjunker också mer efter neddragningen än bland andra grupper, (se t.ex. Tabell 6.5), vilken är en förklaring till de stora skillnaderna i medianinkomst. I allmänhet är inkomsttillväxten högre för dem som arbetade på arbetsställen som inte gjorde en neddragning, förmodligen orsakat av den betydligt lägre förekomsten av arbetslöshet i denna grupp. Den enda grupp där inkomsttillväxten är lika oavsett om Bilaga 7 till LU 2008 Friställningar och omställningar på individnivå arbetsstället gjort en neddragning eller inte är för dem som bytt arbetsställe inom samma företag. De som arbetat på arbetsställen som inte gör en neddragning, men byter företag har betydligt lägre inkomster än de som stannar kvar. Detta kan till exempel bero på att de som väljer att byta arbete inte är representativa för alla anställda, utan att de i allmänhet har lägre inkomster än de som väljer att stanna. Bland dem som bytt företag har de som arbetade på arbetsställen som gjorde neddragningar högre inkomst än de som arbetade på arbetsställen som inte gjorde neddragningen. Detta kan bland annat bero på att sammansättningen hos dem som byter arbete skiljer sig mellan grupperna.TPF146FPT Den som byter arbetsställe inom samma företag – oavsett om arbetsstället gör en neddragning eller inte, har en högre medelinkomst än den som stannar på arbetsstället. Det finns ett antal problem förknippade med att göra individuella prediktioner på grundval av jämförelser av inkomster mellan dem som var anställda på arbetsställen som gjort neddragningar och övriga sysselsatta. Ett problem är att sammansättningen av grupperna inte med nödvändighet är lika. Vi såg t.ex. tidigare i kapitlet att sannolikheten att arbeta på ett arbetsställe som gör en neddragning är större bland kvinnor, utlandsfödda och individer som varit arbetslösa eller utanför arbetskraften året före neddragningen. var sannolikheten för friställning högre bland män, lågutbildade och individer som innan neddragningen varit arbetslösa eller utanför arbetskraften. För att uppskatta den totala effekten av en friställning på in- komsten på individnivå, måste sådana skillnader beaktas. Detta innebär att kontrollera för faktorer på individnivå, sammansättningen av branscher där de friställda arbetade och risken för arbetslöshet på individnivå. Detta skapar vissa metodproblem som diskuteras närmare i kapitel 9, där vi även diskuterar områden av särskilt intresse för vidare studier på individnivå. 146TP PT Gibbons, R. & , L. [1991], Widerstedt, B. [1998] för svenska förhållanden. Friställningar och omställningar på individnivå Bilaga 7 till LU 2008 I detta kapitel beskrivs situationen på individnivå till följd av de neddragningar och nedläggningar som studeras i kapitel 5. Uppföljningen är kortsiktig och avser året för neddragningen (2004), samt året efter neddragningen (2005). Det finns skillnader mellan grupper både i risken att vara anställd på ett arbetsställe som drar ned och i vilken mån de olika grupperna byter arbetsgivare och hittar nytt arbete. Eftersom dessa fenomen inte med nödvändighet hänger ihop, blir det viktigt att särskilja risken att arbeta på ett arbetsställe som drar ned från risken att friställas från sitt arbete och risken för att inte hitta ett nytt arbete om man förlorat sitt tidigare arbete. I detta kapitel har vi studerat vilka som är anställda på arbetsställen som drar ned, sannolikheten för olika grupper att vara i arbete både neddragningsåret och året efter neddragningen. Vi finner att kvinnor, utlandsfödda och individer med enbart förgymnasial utbildning har större sannolikhet att vara anställda på arbetsställen som gör neddragningar, men att dessa grupper också har högre sannolikhet att stanna kvar i det företag som gjorde neddragningen. Risken är något högre för män som varit anställda på arbetsställen som gör neddragningar att inte vara sysselsatta 2004 eller 2005. Utlandsfödda har högre sannolikhet att inte vara sysselsatta direkt efter neddragningen under än svenskfödda. Individer som varit arbetslösa har större sannolikhet att vara anställda på arbetsställen som gör neddragningar. Risken för att vissa individer upprepade gånger drabbas av arbetslöshet är högre om det är en grupp som utsätts för ned- dragningar. Eftersom tidigare arbetslösa också är bland de senast anställda på sina nya arbeten, kan denna grupp riskera att hamna i en cykel av upprepade neddragningar. Förekomsten av arbetslöshet är högre för individer som var sysselsatta på arbetsställen som gjorde en neddragning både före och efter neddragningen. Arbetslöshetsperiodens längd visar sig också vara längre i jämförelse med de som var anställda på arbetsställen som inte gjort neddragningar. De som var sysselsatta på arbetsställen som gjorde ned- dragningar är i betydligt mindre utsträckning sysselsatta 2004 och 2005. I viss mån beror detta på sammansättningen av arbetskraften på arbetsstället, men även efter kontroll av en del individuella faktorer som påverkar sannolikheten att vara i arbete kvarstår skillnader mellan de som varit anställda på Bilaga 7 till LU 2008 Friställningar och omställningar på individnivå arbetsställen och företag som gjort neddragningar och de som varit anställda på företag som inte gjort neddragningar. Det är inte några större skillnader mellan män och kvinnor, eller olika utbildnings- grupper med avseende på sysselsättningssituation strax efter ned- dragningen efter att man kontrollerar för bransch, region och ålder. Den största skillnaden är mellan svenskfödda och utlandsfödda, då utlandsfödda är i betydligt högre utsträckning är icke sysselsatta i slutet av neddragningsåret. Det är allmänt inga stora skillnader i arbetsinkomst mellan de som varit sysselsatta på arbetsställen som gör neddragningar och nedläggningar efter neddragningen. Skillnaden är dock stor för individer med enbart förgymnasial utbildning och för utlands- födda, som i stor utsträckning beror på skillnader i sysselsättnings- intensitet mellan dessa grupper och övriga. De som har bytt arbete har i allmänhet lägre inkomster än de som inte byter arbete, vilket kan bero på högre förekomst av arbetslöshet, men också att låg- avlönade byter arbete i högre utsträckning. Detta beror förmodligen på att de som byter arbete inte är representativa för arbetskraften som helhet, och att byte av arbetsgivare av andra skäl än neddragning är vanligare bland individer med låga inkomster.TPF147FPT Det är också intressant att studera inkomstutvecklingen för individer som blir friställda. I framställningen här studeras inte detta, då det finns problem med att separera effekten av friställningen från andra faktorer som påverkar inkomst och inkomstutveckling. Vi har inte kontrollerat för bakgrundsfaktorer som är av betydelse för inkomsten som utbildning, ålder och erfarenhet eller inom vilken bransch individen arbetar. Dessutom är det okänt i vilken mån vi jämför liknande grupper. I nästa kapitel kommer vi att behandla tidigare studier på området som beaktat de metodproblem det innebär att försöka undersöka neddragningar och nedläggningars effekter på löner och arbetslöshet. 147TP PT Se till exempel , A. m.fl. [2006] och Widerstedt, B. [1998]. 7Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden Hög rörlighet på arbetsmarknaden är en viktig förutsättning för en smidig strukturomvandling till låga ekonomiska och sociala kostnader. Om arbetskraften har hög rörlighet, såväl yrkesmässigt som geografiskt, ökar flexibiliteten på arbetsmarknaden och om sker snabbar så att arbetslösheten minimeras. Nyttan med strukturomvandling och tillväxt tillfaller samhället i form av lägre priser och högre inkomster, medan kostnaderna faller på enskilda individer, som förlorar arbetet till följd av om- struktureringar i ekonomin. Sådana omstruktureringar utsätter den enskilda individen för ekonomiska kostnader i samband med omställningar av produktion. Dessa kostnader kan vara risk för arbetslöshet, kostnader för att söka ett nytt arbete, kostnader för utbildning och eventuella kostnader som kan uppkomma när individen byter arbete, till exempel om individen får lägre lön i det nya arbetet. Fördelningen av de kostnader som uppstår för att skapa högre inkomster är en central policyfråga. Om fördelningen av kostnaderna för strukturomvandling och globalisering uppfattas som sned och orättvis kan den politiska acceptansen för struktur- omvandling och globalisering minska.TPF148FPT I detta kapitel ges en kort översikt av trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden. Trygghetssystemen granskas i första hand utifrån individens mottagarperspektiv snarare än en system- eller betalarperspektiv. Fokus ligger på de system som syftar till att individen skall komma tillbaka i arbete efter en friställning till följd av en neddragning; sålunda kommer vi inte att beröra pensions- systemet, sjukförsäkringssystemet eller andra sociala stödsystem. Syftet är att ge läsaren en bild av de stödsystem som finns för de 148TP PT Denna koppling görs inte bara här, utan även av till exempel Agell, J. [2001] och Mörtvik, R. & Rautio, K. [2007]. Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden Bilaga 7 till LU 2008 individer som är anställda på arbetsställen som drar ned, som kan inverka på sannolikheten att hitta nytt arbete och att hålla kostnaden för strukturomvandlingen relativt låg för individen. Trygghetssystemen är avsedda att i någon mån dela kostnaderna för omstruktureringar mellan de tre aktörerna företag, samhälle och individ. Trygghetssystemen kompenserar de som berörs av neddragningar och delar kostnaderna som uppstår till följd av neddragningen. Systemen bör utformas för att förkorta tiden i arbetslöshet, vilket balanseras mot en önskan om en rimlig kvalitet på matchningar mellan sökande och arbete.TPF149FPT Med detta menas att i vissa lägen är den förväntade avkastningen av ytterligare arbetssökande större än avkastningen av att ta ett erbjudet arbete. Statsfinansiellt kan det vara motiverat att alltid korta arbetslöshetstiden, men för individen och samhälls- ekonomiskt kan det vara motiverat att till exempel en yrkesutbildad rörmokare, en civilingenjör eller läkare, söker vidare eftersom värdet av deras kunskaper rätt använda är högre för samhället än i det alternativa arbetet, så länge som det finns en långsiktig efterfrågan på deras tjänster. Texten utgår från ett individ- perspektiv, eftersom det är på individnivå neddragningar berör individens kostnader för omställning. Kapitlet inleds med en översiktlig beskrivning av vad som här menas med trygghetssystem och de delar som ingår i trygghets- systemen. Därefter beskrivs delarna i trygghetssystemet – anställningstrygghet, omställningstrygghet och inkomsttrygghet och hur de allmänna och avtalade systemen passar samman i och sammantaget utgör det trygghetssystem på arbetsmarknaden som individen erbjuds. Trygghet på arbetsmarknaden kan delas in i tre delar: anställningstrygghet, omställningstygghet och inkomsttrygghet. Anställningstrygghet omfattar bland annat under vilka villkor en anställd kan sägas upp, och vilka villkor som gäller vid uppsägning, till exempel vad avser varselperiod och uppsägningstid. 149TP PT Ett stort antal studier berör aspekter på arbetslöshetsförsäkringens och anställningstrygghetens design. Se t.ex. , P. & , B. [2004] och [2004]. Bilaga 7 till LU 2008 Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden individen möjlighet att söka annan anställning eller på annat sätt förbereda sig för omställning. Trygghetssystemet kan sägas vara uppbyggt i flera lager; de allmänna systemen, de avtalade trygghetssystemen och privata lösningar. De allmänna systemen utgörs av lagar och offentliga åtaganden, som t.ex. Arbetsförmedlingen och arbetslöshets- försäkringen. Omställnings- eller trygghetsavtalen fungerar som ett komplement till de allmänna stödsystemen, både avseende skydd mot inkomstbortfall och hjälp med att hitta nytt arbete. har även en marknad för kompletterande tjänster på andra nivåer utvecklats, till exempel fackliga och individuella inkomst- försäkringar, privata arbetsförmedlingar och bemanningsföretag. Omställningstrygghet är den verksamhet som syftar till att underlätta individen att hitta nytt arbete genom att tillhandahålla rådgivningstjänster, arbetsförmedlingstjänster, arbetsmarknads- politiska åtgärder och utbildningar samt andra åtgärder avsedda att förbättra individens chanser att hitta ett nytt arbete. Omställnings- trygghet är avsett att sänka de transaktionskostnader som uppstår till följd av friställningar och strukturomvandlingar, i syfte att korta söktiderna och förbättra matchningen mellan arbetslösa och tillgängliga arbeten. Inkomsttrygghet består av den allmänna arbetslöshets- försäkringen (A-kassan) och kompletterande försäkringar mot inkomstbortfall. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställnings- försäkring som syftar till att jämna ut inkomstflödet. Inkomsttryggheten garanterar individen en viss inkomst även om hon är arbetslös, vilket gör att kortare perioder av arbetslöshet inte behöver inverka i större utsträckning på konsumtionsmöjlig- heterna, även om individens sparande är lågt. De förmåner som erbjuds för trygghet på arbetsmarknaden beror på från vilken situation individen kommer. En person som är ny på arbetsmarknaden har inte tillgång till samma förmåner som en person som tidigare haft ett arbete. En person som haft en tidsbegränsad anställning som upphör har inte samma förmåner som en person som har en fast anställning. Eftersom fokus i denna studie är omställningar till följd av strukturomvandling, kommer vi att betrakta trygghetssystemet utifrån en person som tidigare haft en anställning. Sibbmark (2006) är en översikt över arbets- marknadspolitik och omställningsstöd i de allmänna systemen, som även inkluderar nyinträdda på arbetsmarknaden. Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden Bilaga 7 till LU 2008 är en mer detaljerad översikt över trygghets- och omställnings- avtalen på den svenska arbetsmarknaden.TPF150FPT Källa: Egen sammanställning. Tabell 7.1 ger en översiktlig bild av trygghetssystemet och de aktörer som finns inom trygghetssystemet. De allmänna systemen omfattar alla, även om de förmåner individen kan få varierar. Exempel på detta är att i Lagen om anställningsskydd varierar uppsägningstiden beroende på hur länge individen varit anställd vid uppsägningen. En del program och utbildningar som erbjuds från arbetsförmedlingen är betingade på individens situation. Vidare varierar ersättningen i arbetslöshetsförsäkringen beroende på om man uppfyller villkoren, men också beroende på tidigare inkomst och arbetslöshetstiden. De allmänna (generella) systemen kompletteras för vissa avtalsområden med omställningsavtal – hjälpsystem som kompletterar det allmänna grundskyddet. Omställningsavtalen kompletterar de generella systemen genom t.ex. förstärkt inkomsttrygghet och förstärkt förmedlingsverksamhet för medlemmarna. För en utförligare beskrivning av omställnings- avtalen, se (2007). Mellan de allmänna trygghets- och omställningssystemen och individnivån finns trygghets- eller omställningsavtalen. 150TP PT De delar i detta kapitel som behandlar omställningsavtalen är i huvudsak baserat på , H. [2007]. Bilaga 7 till LU 2008 Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden avtalen är förhandlade mellan arbetsgivare och fackföreningar om vilka förmåner som ges till personer som blir friställda till följd av arbetsbrist. De är utformade som komplement till de allmänna systemen och är utformade lite olika beroende på inom vilket avtalsområde avtalet slutits, vilket speglar de varierande behoven inom olika avtalsområden. I och med att trygghetsavtalen sluts inom respektive avtalsområde mellan arbetsmarknadens parter, är systemen inte enhetliga. Avtalen är dock avsedda att komplettera det generella trygghetssystemet, både avseende inkomsttrygghet och omställningstjänster. Avtalen täcker alltså både förstärkt passivt ekonomiskt stöd och aktiva tjänster för att underlätta omställning. Tabell 7.2 innehåller en sammanställning av om- ställningsavtalen på den svenska arbetsmarknaden. Tabell 7.2 Omställningsavtal på den svenska arbets- marknaden och antalet som omfattas av respektive avtal HTF, Ledarna, , CF/CR samt Fastigo – SIF, Ledarna, , Källa: , H. [2007] samt avtalen och förbundens hemsidor. Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden Bilaga 7 till LU 2008 För att få tillgång till trygghets- och omställningsavtalen krävs i allmänhet en fast anställning , ofta längre. Tids- begränsat anställda omfattas i allmänhet inte av trygghetsavtalen; åtminstone krävs en längre tids anställning än för fast anställda för att omfattas av avtalen. I vissa fall gäller avtalet bara vissa ålders- grupper, och exkluderar t.ex. anställda (särskilt gäller detta kompensationen för inkomstbortfall i avtalen). Trygghets- och omställningsavtalen omfattar alltså betydligt mindre och tydligare avgränsade grupper än de allmänna systemen. Den största gruppen på arbetsmarknaden för vilka omställnings- avtal saknas är kommunalanställda. Däremot finns avtal om avgångsförmåner inom den kommunala sektorn (AGF-KL), gällande finansiella förmåner och avgångsersättningar vid övertalighet i sektor. 7.2Trygghet på arbetsmarknaden – teoretisk diskussion Anställningstrygghet och arbetslöshetsförsäkring är två alternativa sätt att angripa problemet med inkomstrisker på arbetsmarknaden. Den institutionella kombinationen i avvägningen mellan an- ställningstrygghet och arbetslöshetsförsäkringen är ett resultat av politiska avvägningar och den politiska processen. Olika länder har i sin institutionella sammansättning valt olika kombinationer av anställningstrygghet och arbetslöshetsförsäkring.TPF151FPT Hur de institutionella systemen utformas beror bl.a. på förhandlings- styrkan hos olika grupper i ekonomin. Boeri m.fl (2003) finner t.ex. att äldre och lågutbildade som är anställda, dvs. inne i systemet (insiders) föredrar ett system med högt anställnings- skydd och låg ersättning i arbetslöshetsförsäkringen. Ett system med hög anställningstrygghet låter i hög grad arbetsgivarna bära kostnaden för otryggheten på arbetsmarknaden, eftersom uppsägningstider och avgångsersättningar kan ses som uppsägningskostnader, som ges som kompensation till individen. Ett system med arbetslöshetsförsäkring låter i högre grad individen och samhället bära risken. Det är mycket stora skillnader mellan trygghetssystemen i olika länder. Generellt kan man säga att länder 151TP PT För en översikt över anställningstrygghet i olika länder, se t.ex. [2004]. På EURES [2007] kan man läsa översikter över arbetsvillkor och arbetslöshetsförsäkringen i EU-länderna. Rönmar, M. [2005] gör en översikt av arbetslöshetsförsäkringen i några . Bilaga 7 till LU 2008 Trygghetssystemen på den svenska arbetsmarknaden i har en hög grad av anställningstrygghet, anglosaxiska länder har sämre anställningstrygghet med arbetslöshets- försäkringar med låga ersättningsnivåer och långa ersättnings- perioder, vissa utan bortre tidsgräns. De nordiska länderna kombinerar en hög ersättningsnivå i arbetslöshetsförsäkringen med relativt korta, tidsbegränsade försäkringsperioder och krav på aktivitet hos de arbetssökande.TPF152FPT Varför är trygghet på arbetsmarknaden ett offentligt åtagande? Det finns två huvudskäl att ha trygghetslagstiftning och offentligt finansierad arbetslöshetsförsäkring. För det första kan strukturomvandlingen ha konsekvenser för inkomstfördelningen, som innebär att en stor del av kostnaderna för struktur- omvandlingen bärs av en mindre grupp som får betala kostnaden för omställningen, medan nyttan tillfaller alla i form av högre inkomst och lägre priser. Ett offentligt finansierat trygghetssystem har större möjlighet att agera inkomstomfördelande än privata försäkringslösningar. Det andra skälet är att det finns marknadsmisslyckanden på försäkringsmarknaden som leder till att privata inkomstförsäkringar blir ofullständiga eller onödigt dyra för vissa grupper. Dels är de som är intresserade av en försäkring mot inkomstbortfall de som främst riskerar att bli arbetslösa. Genom marknadssegmentering kan kostnaden för försäkringen bli mycket hög för vissa grupper. Om vi antar att alla människor har ungefär samma behov av inkomstskydd, men att risken för att bli arbetslös skiljer sig kraftigt mellan yrkesgrupper, blir det svårt att tillhandahålla ett frivilligt försäkringsskydd för alla.