sou · GWB3126 · 2008-12-16 00:00:00 — Enligt flera studier är utbildning den enskilt största kvalitetshöjande faktorn i verksamheten. I undersökningar av effekten av utbildning har det framkommit att utbildning ger ökad kompetens att utföra arbetet och höjer yrkets status. Omvårdnadspersonalen har blivit mer motiverad att lyckas i sitt arbete och det arbete som utförts har varit av högre kvalitet.11 Andra anser att kunskapen om utbild- ningens effekter fortfarande brister (se avsnitt Forskning). Vi anser att det finns ett behov av nationellt likvärdiga vidareut- bildningar inom ett antal kunskapsområden med inriktning mot arbete för äldre, både för att höja kvaliteten för de äldre och för att skapa tydligare karriärvägar för Äldreassistenter. Nuvarande utbud av vidareutbildning med inriktning mot äldre är begränsat och om- fattningen av den utbildning som erbjuds är mycket varierande. Det finns anledning att tydliggöra för olika utbildningsanordnare vilka särskilda behov av specialisering som finns för den mycket stora personalgrupp som omsorgspersonalen utgör. Att ta till vara Äldreassistenternas kunskaper och erfarenheter och ge möjlighet för dem att skaffa sig fördjupad kompetens innebär ytterligare möjlighet att utveckla verksamheten och höja kvaliteten inom omsorg och vård för äldre. Vi finner således ett behov av att skapa nationellt likvärdig specialistkompetens och därmed nationellt likvärdiga vidareutbild- ningar för att säkerställa hög kvalitet och säkerhet i omsorg och vård för äldre. 11 Vård- och omsorgsassistenters kompetens – en litteraturgenomgång. Nationella kriterier för specialistkompetens Vi föreslår att specialiseringar inrättas inom några ämnesområden och att nationella kriterier för specialistkompetens formuleras för dessa, dvs. på motsvarande sätt som för de nationella yrkeskraven. Vidareutbildningarna blir då nationellt likvärdiga. För den äldre ger det ökad kvalitet och trygghet. För arbetsgivaren blir det lättare att bedöma vilken kompetens en person har och därmed vilka förvänt- ningar man kan ha på vilka arbetsuppgifter en specialiserad Äldre- assistent kan utföra. För den enskilde Äldreassistenten innebär det en tydlig karriärväg inom yrket och ökad möjlighet till rörlighet i landet och mellan arbetsgivare. Vi har här avstått från att ange nivån på specialistkompetens. Mot bakgrund av att vi har föreslagit att ska få i uppdrag att precisera de nationella yrkeskraven för Äldreassistent anser vi att denna nivå måste fastställas först innan nivån för kompetensen fastställs inom varje specialisering. Vi föreslår därför att ska ges i uppdrag att tillsammans med branschens parter och , i det fall den inrättas, utforma nivån för specialistkompetens. Varje specialisering bör, liksom yrkeskraven, beskrivas med utgångspunkt i Bolognadekla- rationens begrepp förhållningssätt och värderingsförmåga, kunskap och förståelse respektive färdighet och förmåga. Vilken specialistkompetens behövs? De specialiseringar som väljs bör motsvara behov hos de äldre och verksamheten. Dessa behov ska bedömas vara relativt stabila under en fem- till tioårsperiod. Specialiseringarna bör också vara sådana att kompetensen kan antas behövas inom omsorg och vård för äldre i hela landet oavsett kommunstorlek. En indikation på vilka behov av vidareutbildning av omsorgs- personalen som verksamheten själv identifierat , även om den främst varit på gymnasial nivå, kan fås genom arbetet med Kompetensstegen. De vanligaste kunskapsområden som ett stort antal kommuner arbetat med är, som tidigare nämnts, bemötande/etik/värdegrund, demenssjukdom, rehabilitering, vård i livets slut och måltid/nutrition. De prioriteringar som gjorts i dessa satsningar stämmer i huvudsak överens med de prioriteringar som framkommit i våra samtal med chefer och omsorgspersonal, olika experter och före- trädare för olika intresseorganisationer. De har framförallt lyft fram att omsorgspersonalen behöver fördjupad kompetens när det gäller att ge omsorg och vård till äldre med demenssjukdom eller psykisk sjukdom, omsorg och vård i livets slut samt det sociala innehållet. De specialiseringar vi väljer bör, utöver att svara mot de behov som verksamheten har, också enligt vår bedömning bygga vidare på de nationella yrkeskraven för Äldreassistent, bl.a. för att skapa ökad tydlighet i möjliga karriärvägar. Vi har emellertid inte funnit att specialiseringarna måste kunna knyta an till ett högskoleyrke. Vår bedömning är att Äldreassistentens arbete kräver kompetens som kan härledas från många discipliner och att det är detta som är ett av yrkets kännetecken. Den som väljer att gå vidare från en specialisering till att utbilda sig på högskolenivå bör dock genom validering kunna tillgodoräkna sig sin reella kompetens. Vi föreslår följande fyra specialiseringar: 1.Demens- och psykisk sjukdom. 2.Omsorg och vård i livets slut. 3.Funktionsbevarande omsorg (emotionell, social och fysisk för- måga). 4.Måltid, kost och näring. Med ökad livslängd kommer antalet äldre med demenssjukdom att öka. Att ge omsorg och vård för äldre med demenssjukdom respektive psykiskt sjuka äldre kräver särskild kompetens. Omsorg och vård i livets slut innebär ofta svåra påfrestningar, både för den äldre och dennes anhöriga, som kan kräva specialistkompetens. Vi ser därutöver ett behov av att viss personal ska kunna fördjupa sig inom funktionsbevarande omsorg, som omfattar såväl emotionell och social som fysisk förmåga eftersom bl.a. aktivitet bidrar till att fördröja demenssjukdomar och minskar risken för ohälsa pga. ensamhet. Samtliga av dessa förslag till specialiseringar har i till- synsrapporter och liknande identifierats som bristområden. Det- samma gäller Måltid, kost och näring. En Äldreassistent med specialisering i demens- och psykisk sjukdom kan exempelvis ha fördjupad kunskap om vanligt före- kommande demenssjukdomar och psykiska sjukdomar, hur de yttrar sig samt behandlingsmetoder. Stor vikt bör också läggas vid kunskap om bemötande och kommunikation med äldre som är för- virrade, har minnesstörningar, är utåtagerande eller brister i verk- lighetsuppfattning. Specialisering inom funktionsbevarande omsorg kan handla om kunskap om fler metoder, i förhållande till grundnivån, för att stödja den äldre till aktivitet. Det kan också handla om att uppnå fördjupad kunskap om bland äldre vanligt förekommande sjukdomar och komplikationer och hur de påverkar den äldre fysiskt, psykiskt och socialt. Vi har övervägt om värdegrund, förhållningssätt och värde- ringsförmåga bör vara en nationell specialisering eftersom det är ett område där många kommuner sett behov av kompetensutveckling. Vår bedömning är emellertid att detta inte är lämpligt. Värde- grundsfrågor berör all personal och kräver kontinuerlig reflektion och vi anser att det ytterst är arbetsledningen som måste ansvara för kompetensutveckling i dessa frågor. Vi har också övervägt om handledning bör vara en specialisering, eftersom kommunerna själva ofta satsat på olika former av handledning. Begreppet handledning har sitt ursprung i olika traditioner och används därmed i olika betydelser. Enligt terapitraditionen ligger tyngdpunkten på känslor och känslomäs- siga relationer hos den som blir handledd och handlednings- samtalen sker ofta enskilt. Enligt hantverkstraditionen får lärlingar handledning av en mäster som i det praktiska vardagsarbetet visar hur något bör utföras. Pedagogisk handledning syftar till att hjälpa yrkesutövare att bli medvetna om sina egna yrkeskunskaper för att kunna förändra och utveckla dessa. Pedagogisk handledning utgår från ett strukturerat lärande.12 Vi anser att förmåga att handleda studerande, nyanställda och kollegor både genom pedagogisk handledning och enligt hantverkstraditionen bör ingå i samtliga specialiseringar. Enligt vår bedömning är behoven av ökad kompetens inom de ämnesområden vi föreslår stora. Det är därför viktigt att den specialiserade Äldreassistenten kan förmedla och ge stöd inom sitt specialiseringsområde till sina kollegor. Därutöver bör förmåga att leda en grupp liksom att genomföra systematiskt kvalitetsarbete ingå i specialistkompetensen. Kunskaper i systematiskt kvalitetsarbete är nödvändiga för att Äldreassistenten ska kunna bidra till evidensbaserad omsorg och vård. Den Äldreassistent som specialiserat sig i ett ämnesområde ser vi som en person som både kan ge omsorg och vård till äldre som har mer komplexa och/eller kvalificerade behov och kan stödja sina 12 Att lära nära. Stöd till kommuner för verksamhetsnära kompetensutveckling inom omsorg och vård av äldre. kollegor i deras arbete. Därutöver kan Äldreassistent med specialistkompetens medverka i och/eller leda studiecirklar, reflek- tionsgrupper och liknande samt medverka vid introduktion av nyanställda. Vi ser ett behov av ett mycket nära samarbete mellan den specialiserade Äldreassistenten och högskoleutbildad personal. Högskoleutbildad personal såsom socionomer, pedagoger, sjuk- sköterskor, arbetsterapeuter, sjukgymnaster och dietister kommer att ha en viktig roll som mentorer, handledare och kvalitetssäkrare för att den specialiserade Äldreassistenten ska få stöd att klara sina arbetsuppgifter. Tanken är inte att den specialiserade Äldreassi- stenten ska ersätta dessa personalgrupper utan att yrkesgrupperna ska komplettera varandra för att bättre stödja den äldre och öka kvaliteten i insatserna. De karriärvägar som vi pekar ut är tänkta att komplettera lokalt utformade system för karriärvägar. De förslag vi lämnar om nationella yrkeskrav för Äldreassistenter är utformade för att långsiktigt tillgodose de äldres och verksam- hetens grundläggande kompetensbehov. Vi ser det därför som möjligt att reglera dem i lag och förordning. När det gäller verk- samhetens behov av fördjupad kompetens, bedömer vi emellertid att det kan finnas anledning att vara mer flexibel. Nya medicinska rön, nya tekniska lösningar, behandlingsmetoder m.m. kan göra att de behov av specialistkompetens vi ser inte nödvändigtvis är morgondagens. Det finns därför anledning att skapa ett mer flexibelt system som innebär kontinuerliga bedömningar av behovet av specialistkompetens och kontinuerlig justering av de nationella kriterierna för specialistkompetens för specialiseringar. Vårt förslag är att detta sker i en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (se vidare avsnitt 10.1 En överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting). Hur ska specialistkompetensen uppnås? Vi föreslår att en möjlighet att uppnå kompetens inom respektive specialisering bör erbjudas via det formella utbildningssystemet på eftergymnasial nivå. Om inrättas, enligt regeringens förslag i propositionen Yrkeshögskolan13, bör utbild- ning för specialistkompetens kunna erbjudas inom ramen för . Om inte förslagen genomförs, bör utbildningar för specialistkompetens kunna utvecklas inom kvalificerad yrkes- utbildning. Utbildningarna föreslås motsvara en eller två terminers heltidsstudier. erbjuds vidareutbildning på denna nivå och omfattning inom t.ex. demensvård. Vi föreslår att det framför- allt under den andra terminen ges möjligheter till arbetsplatsförlagd utbildning, med t.ex. handledning av relevanta yrkesgrupper och reflekterande samtal. Genom att ta fram nationella kriterier för specialistkompetens får utbildningsanordnare ett bra underlag för att utforma specia- listutbildningarna. Utbildningarna kan givetvis vara något olika till sin uppläggning, men målen för utbildningen bör utgå från de nationella kriterierna. I syfte att åstadkomma ett utbud av nationellt likvärdiga utbild- ningar inom de fyra specialiseringarna föreslår vi att staten tillför medel till Myndigheten för som kan sökas av utbildningsanordnare. Vi föreslåt att bidraget ska ingå i ovan nämnda överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting. finns ett antal nationella kursplaner inom på- byggnadsutbildning inom den kommunala vuxenutbildningen för tandsköterskor, elevassistent m.m. För dessa utbildningar finns statliga bidrag att söka14. Yrkeshögskoleutbildningar kommer vanligtvis att direkt bygga vidare på yrkesinriktade utbildningar i gymnasieskolan eller på annat sätt inhämtade kunskaper. Regeringen har i propositionen om betonat vikten av att reell kompetens tas till- vara och att behörighetsreglerna därför bör vara generösa.15 Kompetenser motsvarande de kriterier för specialistkompetens som finns för respektive specialisering kan liksom de nationella yrkeskraven för Äldreassistent ha uppnåtts genom yrkeserfarenhet och annan utbildning. Möjlighet att bedöma en persons befintliga 2008/09:68 . 142005:676 Förordning om statsbidrag till viss påbyggnadsutbildning. 2008/09:68 . kompetens genom validering mot de kriterier för specialist- kompetens som ska utformas för respektive specialisering bör erbjudas samt kompletterande utbildning i de fall det behövs. Utbildningen bör utformas så att den är tillgänglig för omsorgs- personal i hela landet. Det betyder att möjlighet till distansutbild- ning och arbetsplatsförlagt lärande bör vara viktiga kriterier i bedömning av utbildningsanordnare. För Äldreassistenten kan det vara viktigt att kompetens som uppnåtts genom vidareutbildning kan tillgodoräknas vid ansökan till vidare studier. Studier på yrkeshögskolenivå dokumenterade i poäng och examina kan inte direkt jämföras med högskoleutbild- ning eftersom de har olika syften och inriktning. Vi förutsätter dock att högskolan alltmer är beredd att ta hänsyn till reell kompetens och ge sökande möjlighet att validera kompetens som inhämtats även genom och genom yrkeserfarenhet. Vi har i uppdrag att se över behovet av vidareutbildning kopplad till utvecklings- och karriärvägar. De fyra specialiseringar som vi före- slår syftar till att höja kvaliteten inom några angelägna områden och ge möjlighet till en nationellt likvärdig kompetens. Vid sidan av dessa specialiseringar kommer kompetensutveck- ling av omsorgspersonal fortlöpande att behövas inom hela det arbetsfält som omfattas av yrkeskraven för Äldreassistent för att upprätthålla och utveckla en god kompetens och kvalitet i verk- samheten. Nya forskningsrön, nya behandlingsmetoder och nya hjälpmedel är några exempel på faktorer som leder till behov av kompetensutveckling. Gymnasieskolans karaktärsämneskurser, främst i vuxenutbild- ningen, kan ge möjlighet till breddning och fördjupning av kompetens även för Äldreassistenter och en möjlighet att få betyg på sin dokumenterade kunskap. Vuxenutbildning, liksom utbild- ningsföretag och organisationer, kan anlitas för uppdragsutbildning där mer specifik utbildning kan skräddarsys efter verksamhetens behov. Det breda utbud av olika kortare utbildningar som har exemplifierats under avsnitt 7.2 kommer sannolikt att behövas även fortsättningsvis. Allt fler kommuner försöker att ta vara på egen intern kompetens i form av högskoleutbildad personal och omsorgs- personal med spetskompetens genom att nyttja dessa som interna lärare, handledare och samtalsledare. Som tidigare nämnts kan detta vara naturliga uppdrag för Äldreassistenter med specialistkompe- tens. I Kompetensstegens betänkande förs ett resonemang om vikten av att intern och extern kompetens samverkar för att stimulera till verksamhetsutveckling16. Vi har också tidigare i betänkandet tagit upp behovet av yrkeslärare med en bakgrund i socialt omsorgsarbete. En ytterligare karriärväg för en erfaren Äldreassistent kan vara att utbilda sig till yrkeslärare. 16 Att lära nära. Stöd till kommuner för verksamhetsnära kompetensutveckling inom omsorg och vård av äldre. Vårt förslag: ska utöva tillsyn över den nya lagen om kompetens hos personal som arbetar med stöd och hjälp för äldre m.m. Vi föreslår att får i uppdrag att utöva tillsyn över den verksamhet som vi föreslår. har även tillsynsansvar när det gäller granskning av att kommunerna uppfyller de krav som framgår av den av oss föreslagna lagen och till lagen knutna förordningar, myndighets- föreskrifter samt villkor som har meddelats med stöd av sådana. Tillsynen innebär således kontroll av att gällande rätt enligt lag, förordningar och föreskrifter följs. Även villkor som meddelats med stöd av lagen och föreskrifter som t.ex. ges vid tillsyn om att avhjälpa brister omfattas. Tillsynen sker då som verksamhetstillsyn. I uppgifter ingår att lämna råd och vägledning i tillsynen, att följa upp att brister åtgärdas, att förmedla kunskap och erfarenhet som erhålls genom tillsynen samt att informera och ge råd till allmänheten. Dessa uppgifter är inte att se som tillsyns- uppgifter i egentlig mening utan som komplement till tillsynen så att denna kan fungera på ett ändamålsenligt sätt. I den mån allmän- heten vänder sig till om den verksamhet som omfattas av våra förslag och som kan bli föremål för tillsyn är den vägledning och rådgivning som förmedlar en del i myndighetens tillsynsroll. Även rådgivning till kommunernas socialnämnd och till dem som utför socialtjänstinsatser i enskild verksamhet ingår därmed i tillsynsrollen om den har samband med tillsynen. 9Forskning om omsorg och vård för äldre Vår bedömning: Större forskningsresurser bör riktas till området omsorg och vård för äldre. Generellt sett kan man konstatera att svensk forskning om den åldrande människan och omsorg och vård för äldre hävdar sig väl inom flera områden och är underförsörjd inom andra. När det gäller medicinsk forskning om sjukdomar som drabbar framför allt äldre personer finns ett betydande kunskapsunderlag även om större satsningar behöver göras för att uppnå de vetenskapliga genombrott som eftersträvas för att t.ex. kunna bota eller kraftfullt hejda alzheimers sjukdom och andra demenstillstånd. Omvård- nadsforskningen har också uppnått betydande resultat också inom omsorg och vård för äldre inte minst genom de strategiska satsningar som gjorts bl.a. från sida genom sats- ningen på och speciella forskningsplattformar som rör äldre. Men när det gäller organisering av omsorg och vård för äldre och optimala strukturer för denna organisering så behövs betydande resurstillskott för att utveckla viktiga forskningsfrågor som kan bidra till ny kunskap som förbättrar kunskapsläget (och därmed förutsättningarna att utveckla stöd och hjälp till den äldre). Detta gäller också metoder och arbetssätt inom omsorg och vård för äldre. Det finns inte så mycket s.k. evidensbaserad kun- skap där man med kontrollgruppsbaserade metoder (eller på andra systematiska sätt) undersökt själva utfallet, resultatet av de insatser som görs. Detta uttrycks på följande sätt i den senaste av statliga Forskning om omsorg och vård för äldre utredningar som behandlat frågan om en förstärkt kunskapsut- veckling inom : Kunskapsbasen för insatserna inom är outvecklad. Arbetet bedrivs i huvudsak på grundval av professionella erfarenheter i kombination med lagstiftning och riktlinjer för ärendehandläggning. I för liten utsträckning bedrivs utifrån kunskap om effekten av olika insatser, arbetssätt och metoder.1 Detta avsnitt ska trots, eller just mot bakgrund av, det bristande kunskapsunderlaget generellt säga något om kunskapsbehoven inom de kärnområden för det nya yrke som vi föreslår och vad vi forskningsmässigt vet om utbildningsinsatsers betydelse för kvali- tetsutveckling av omsorg och vård för äldre. Utbildningsinsatsers betydelse för arbetsinnehållets utveckling inom omsorg och vård för äldre Fler studier behöver initieras som beskriver kunskapsläget och som kan identifiera både positiva erfarenheter av lovande och potentiellt effektiva arbetsmetoder. Erfarenheterna från Kompetensstegen håller i skrivande stund på att utvärderas och det finns en hel del preliminära erfarenheter att dra nytta av från ett särskilt utvärde- ringsprojekt i Umeå.2 Inte överraskande visar resultaten på att ledarskapet inom omsorg och vård för äldre har stor betydelse bl.a. för det lärandeklimat som utvecklas lokalt. hölls en nationell konferens i regi av IMS vid där lokala och regionala FoU-miljöer med äldrein- riktning bjudits in för att inventera kunskapsläget när det gäller kunskapsbehov inom omsorg och vård för äldre.3 I en ännu ej färdigställd kunskapsöversikt presenterar några preliminära resultat som handlar om vilken betydelse utbildning kan tänkas ha för kvalitetsutveckling i omsorg och vård för äldre. Där konstateras bl.a. att relativt få studier har hittats, även i ett internationellt perspektiv, som studerar effekterna av utbildning. kan man konstatera att tilltron till att utbildning kan göra skillnad är relativt stor. 1Evidensbaserad praktik inom – till nytta för brukaren. 2Kompetensstegen utvärderas av tillsammans med – utvecklings och fältforskningsenheten i . Kontaktperson , , . 3Länk till IMS hemsida på webbplats MS_konferens_kunskapsbehovet_inom_aldreomsorgen.htm Forskning om omsorg och vård för äldre Behoven av kunskapsutveckling inom några av de elva yrkeskraven För det första kan vi konstatera att i betänkande Värdigt liv i äldreomsorgen behandlas i ett särskilt underlag en kvalificerad filosofisk-etisk grundanalys av värdighets- begreppet och vari en värdegrund för äldreomsorgen kan tänkas bestå.4 har också ett studiematerial kommit ut på svenska som sammanfattar erfarenheter från ett europeiskt forsknings- projekt, Dignity and Older Europeans (), vars huvudfokus varit att belysa begreppet värdighet och äldre i ett europeiskt perspektiv.5 Här finns således relevant forskningsbaserat material att beakta. Inom områdena funktionsbevarande omsorg, emotionell och social omsorg, kroppsnära omsorg, måltid, kost och näring samt omsorg och vård i livets slut finns en hel del forskning även om det generellt sett finns en begränsad mängd effektstudier med fokus på sociala frågor. Inom området funktionsbevarande omsorg finns t.ex. en aktuell kunskapsöversikt om systematiskt arbete för äldres säkerhet som också tar upp det viktiga området fallskadeprevention.6 Den sär- skilda forskning som finns när det gäller sjukgymnastik och äldre och arbetsterapi och äldre är naturligtvis också viktig att uppmärk- samma här. Alldeles särskilt när Äldreassistenten förutsätts arbeta nära både sjukgymnaster och arbetsterapeuter. Kunskapsunderlag finns men inga bredare översikter. Inom områdena emotionell och social omsorg, kroppsnära omsorg och omsorg och vård i livets slut finns forskning som anknyter till omvårdnadsforskningen och vårdvetenskap liksom också till senare forskning i socialt arbete. Här finns ännu så länge inga bredare kunskapsöversikter men inom mer avgränsade områden finns sammanställda kunskapsunderlag, t.ex. inom demensområdet 7och inom området vård i livets slut.8 De yrkeskrav vi anger för en Äldreassistent är breda kunskaps- fält och bitvis svåra att överblicka. Generellt saknas kunskaps- översikter inom många områden och här finns stora forskningsbe- 4Värdigt liv i äldreomsorgen. 5Värdig vård och omsorg om de äldre. En arbetsbok utgiven av Äldrecentrum och FoU , Omsorg och Socialt Arbete, 2008. 6Systematiskt arbete för äldres säkerhet. Om fall, trafikolyckor och bränder. En systematisk litteraturöversikt. 8God vård i livets slut. En kunskapsöversikt om vård och omsorg om äldre. Forskning om omsorg och vård för äldre Ett prioriterat område bör vara att initiera och genomföra sådana kunskapsöversikter. Särskilda områden som behöver mer forskning är organisering, strukturer, organisationsformer, ledarskap m.fl. Områden som, givet att kunskapsläget förbättras kan ge nya möjligheter att utveckla de kompetensområden som vi föreslår. Regeringen aviserar i forskningspropositionen som lades fram satsningar av betydande belopp på vårdforskning. Här blir det viktigt att uppmärksamma och prioritera forskning som anknyter till omsorgsbehov hos äldre i enlighet med de områden som identifierats i yrkeskraven. Vidare är det viktigt att bevaka att resultaten från betänkandet av utredningen för en kunskapsbaserad socialtjänst även innefattar kunskapsbehov inom omsorg och vård för äldre i eventuellt kommande struktursatsningar på en mer systematisk kunskaps- uppbyggnad inom olika delar av .