sou · GVB345 · 2008-01-01 00:00:00 — struktur för alla myndigheter, utan otydliga begrepp och andra onödiga hinder för önskvärd utveckling. Även från integritets- skyddssynpunkt medför den bristande strukturen i författningarna och den oklara begreppsbildningen tillämpningssvårigheter som innebär ökade risker för oacceptabla intrång i den personliga integriteten. I detta sammanhang bör framhållas att har förklarat att dess analys av området för registerförfattningar visar att skyddet för den personliga integriteten väsentligt skulle förbättras om regelverket utformades enhetligare, tydligare och mer i överensstämmelse med bestämmel- serna i framför allt SekrL (SOU 2007:22 del 1 s. 466). Vi anser därför att det är högst angeläget att det sker en allmän översyn av gällande registerförfattningar och av begrepps- bildningen på området för att komma till rätta med de problem som nuvarande reglering innebär. Vi har översiktligt beskrivit dessa problem i avsnitt 5. För en mer ingående redovisning hänvisas till Integritetsskyddskommitténs nämnda betänkande. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1, utgiftsområde 2, bilaga 1, s. 10) aviserat att den avser att stärka styrningen av utvecklingen på området och att bl.a. frågan om informationsutbyte mellan myndigheter skall prioriteras. I linje med detta har regeringen uppdragit åt Verva att samordna arbetet med dels automatisering av viss ärendehantering, dels för- enkling av tillgången till information ur statliga register samt att följa upp arbetet med att utveckla elektronisk förvaltning (Fi2007/1399). Regeringen har också beslutat att det inom skall tillsättas en statssekreterargrupp med uppgift att stärka samordningen inom myndigheten av frågor som är av strategisk betydelse för utvecklingen av elektronisk förvaltning. Enligt beslutet skall även en interdepartemental arbetsgrupp tillsättas med uppgift att bistå statssekreterargruppen. Arbetet skall pågå fram . Som en av få utredningar har vi haft i uppdrag att överväga nya bestämmelser för att möjliggöra elektroniskt informationsutbyte mellan olika verksamheter som regleras i skilda registerför- fattningar. Regelverkens bristande enhetlighet, de skiftande defini- tionerna av enskilda begrepp samt de olika avvägningar som kommit till stånd mellan effektivitet och hänsyn till den personliga integriteten, har lett till problem vid fullföljandet av uppdraget, och i vissa fall har vi tvingats att föreslå lösningar som inte är kon- sekventa eller optimala. Utifrån de erfarenheter vi har vunnit i vår utredning, är det vår övertygelse att ett samordnat regelverk med en enhetlig struktur är den enskilt viktigaste frågan av strategisk betydelse för att möjliggöra önskad elektronisk förvaltning. 19Konsekvenser av våra förslag m.m. De ekonomiska konsekvenserna av ett utökat informationsutbyte kan bedömas endast mot bakgrund av de uppskattningar varje myndighet gör om besparingar, kostnader etc. Som vi har angett i avsnitt 9.1 har det visat sig mycket svårt att få fram närmare underlag i fråga om ekonomiska konsekvenser av våra förslag. Berörda myndigheter har förklarat att det saknas förutsättningar att närmare beräkna vinster av och kostnader för de förslag om utökade informationsutbyten som vi lämnar i detta betänkande. Det underlag som myndigheterna har kunnat bidra med bygger i regel enbart på grova uppskattningar och myndig- heterna har betonat att lämnade uppgifter är ytterst preliminära. I vissa delar saknar vi i det närmaste helt underlag i fråga om ekono- miska konsekvenser. I avsnittet redogör vi för det underlag som under utrednings- tiden varit möjligt att få från berörda myndigheter samt redovisar, utifrån detta samt övrigt tillgängligt underlag, vår bedömning i fråga om förslagens ekonomiska konsekvenser. 19.1.1Underlag från berörda myndigheter I fråga om vårt förslag om utökat elektroniskt informationsutbyte mellan och har uppskattat att det förhållandet att rutiner skulle ersättas av ett automatiserat uppgiftshämtande enbart i minskad handlägg- ningstid skulle innebära årliga besparingar för myndigheten med . Enligt kassan är det omöjligt att uttala sig om kostnaderna för ett ökat informationsutbyte med Konsekvenser av våra förslag m.m. SOU 2007:45 Myndigheten måste först göra förstudier på aktuella områden och förmåner, studier som avser att beskriva kostnader för både verksamhet och IT. har beräknat systemutvecklingskostnaden för det föreslagna informationsutbytet med till . Beträffande informationsutbytet med har uppskattat att kassan handlägger ungefär 100 000 ärenden där det finns behov av att inhämta uppgifter från verket. har presenterat en preliminär kalkyl avseende den tidsbesparing ett elektroniskt informationsutbyte skulle innebära för kassan jämfört med dagens förfråg- ningar. Enligt beräkningarna skulle det enbart i fråga om minskad handläggningstid uppkomma besparingar motsvarande , exklusive de s.k. pensionsremisserna (jfr avsnitt 11.4.2). saknar möjlighet att besvara samtliga pensionsremisser enbart genom elektroniskt lagrade uppgifter. Om även pensionsremisserna fullt ut skulle kunna besvaras elektroniskt skulle, enligt beräkningar, besparingen för kassan motsvara . När det gäller vilka kostnader ett elektroniskt informa- tionsutbyte med skulle innebära för Försäkrings- kassan har kassan angett att kostnaderna för systemutveckling i detta fall kan uppskattas till . har uppgett att myndigheten besvarar ungefär 16 000 s.k. pensionsremisser från . Tids- besparingen för verket vid elektronisk informationsöverföring skulle motsvara mindre än en årsarbetskraft med hänsyn bl.a. till att en stor del av remisserna måste besvaras manuellt framöver. Utöver pensionsremisserna handlägger ungefär 80 000 skriftliga eller muntliga förfrågningar från . Dessa förfrågningar avser i allt väsentligt sådana uppgifter som, enligt våra förslag, skall kunna överföras elektro- niskt. har preliminärt uppskattat systemutvecklings- kostnaderna för det föreslagna informationsutbytet med till . Konsekvenser av våra förslag m.m. IAF har förklarat att för arbetslöshetskassornas del består vinsterna med ett elektroniskt informationsutbyte i en förbättrad effektivitet i ärendehandläggningen. Effektiviteten ökar genom att information som behövs i ett ärende kan inhämtas direkt och genom en utökad möjlighet till kontroll för att förhindra eller upptäcka felaktiga utbetalningar av arbetslöshetsersättning. För enskilda ersättnings- tagare innebär det i allmänhet en förbättrad service avseende handläggningen och kortare handläggningstider. Den ersättnings- sökande behöver inte själv lämna in intyg till arbetslöshetskassan för att styrka vissa uppgifter. Beslut om ersättningsrätten grundas på ett korrekt underlag från början och rättssäkerheten stärks. IAF har framhållit att det ligger en stor samhällelig vinst i att rätt ersätt- ning utbetalas till personer som har rätt till ersättning bl.a. genom att legitimiteten för trygghetssystemen stärks. Enligt IAF är det inte möjligt att göra beloppsberäkningar avseende de tidsbespa- ringar ett elektroniskt informationsutbyte skulle innebära för arbetslöshetskassorna. Genom IAF har vi fått uppgifter om att arbetslöshetskassornas systemutvecklingskostnader när det gäller informationsutbyte med kan uppskattas till . har i fråga om kostnader för systemutveckling för vårt förslag om elektroniskt informationsutbyte mellan verket och arbetslöshetskassorna angett att uppgifterna till kassorna hämtas från tre olika tekniska system. Detta fördyrar systemutvecklingen. Kostnaderna för att arbetslöshetskassorna skall få direktåtkomst till ifrågavarande uppgifter från beräknas därför till . SPV har bedömt att dess systemutvecklingskostnader för ett informationsutbyte med i enlighet med våra förslag grovt räknat skulle uppgå till . Där- utöver räknar SPV med tillkommande kostnader för att informera om kontrollen, internt administrera kontrollerna, ta kontakt med förmånstagarna och reda ut inkomstförhållanden i de fall kontrollen pekar på avvikelser och för att återkräva för mycket utbetalda belopp. Konsekvenser av våra förslag m.m. har angett att utifrån grova kostnadsberäkningar kan dess kostnader för ett elektroniskt informationsutbyte med SPV, där information utbyts via filöverföringar, beräknas till unge- fär . uppskattar att kostnaderna torde bli begränsade, eftersom det finns tekniska lösningar för den typ av uppgiftsutlämnande som SPV efterfrågar. KFM har angett att behovet inom den exekutiva verksamheten av uppgifter från arbetslöshetskassorna och AMS är stort samt att ett elektroniskt informationsutbyte med dessa skulle effektivisera KFM:s verksamhet. gör KFM drygt 30 000 skriftliga förfrågningar till arbetslöshetskassorna och lika många till AMS (avsnitt 14.3). KFM har, förutom för vinster i form av minskade portokostnader (), inte presenterat några beloppsuppskattningar i fråga om vinster eller kostnader för de utökade elektroniska informationsutbyten som vi föreslår och som berör KFM. Enligt IAF kan arbetslöshetskassornas systemutvecklingskostna- der för ett elektroniskt informationsutbyte med KFM beräknas till . har beräknat kostnaderna för att anpassa system för ett elektroniskt informationsutbyte med socialnämnderna till unge- fär . IAF har förklarat att arbetslöshetskassornas kostnader för sys- temutveckling i anledning av ett elektroniskt informationsutbyte med socialnämnder kan beräknas till . Övrigt om ekonomiska konsekvenser Som framgår av det anförda har IAF grovt uppskattat att arbetslös- hetskassornas systemutvecklingskostnader för att möjliggöra de föreslagna elektroniska informationsutbytena med , KFM och socialnämnderna skulle uppgå till sammanlagt 4,5 mil- joner kr. Enligt IAF tillkommer förvaltningskostnader för kassorna Konsekvenser av våra förslag m.m. vilka beräknas uppgå till (nuvarande informationsutbyte kostar arbetslöshetskassorna knappt 1 mil- jon kr i förvaltning). Det har framhållits att det för arbetslöshetskassorna är av stort intresse hur kostnaderna för ett utökat informationsutbyte skall finansieras. Bland annat IAF har hänvisat till att arbetslöshets- kassorna inte är anslagsfinansierade som berörda myndigheter utan att deras verksamheter är finansierade genom medlems- avgifter. Enligt arbetslöshetskassorna förefaller det inte rimligt om medlemmarna i arbetslöshetskassorna enskilt ska bära kostnaderna för utvecklingen av system som även syftar till att främja myndig- heters effektiviseringar och kontroller. I de utökade elektroniska informationsutbyten som vi föreslår är endast utlämnare av uppgifter. Enligt verket går det inte att beloppsmässigt uppskatta de vinster som de föreslagna informationsutbytena skulle innebära för myndigheten. Verket be- dömer att de vinster som kan påräknas främst finns på servicesidan och t.ex. består i att informationsutbytet blir enklare, snabbare men även säkrare genom att inslag i hanteringen försvinner. Vid underhandskontakter som vi har haft med AMS har tjänste- män där angett att ett förverkligande av förslagen om utökade möjligheter till elektroniska informationsutbyten mellan och respektive socialnämnder skulle spara mycket tid hos Arbetsförmedlingen. Vår bedömning: Våra förslag kan inledningsvis leda till vissa kostnadsökningar hos myndigheterna. Dessa ökningar är dock begränsade och kommer att kompenseras av betydande vinster i form av främst effektivare ärendehandläggning och minskade utgifter för felaktiga utbetalningar. Någon ytterligare resurs- tilldelning på grund av förslagen är inte nödvändig. Förslag om utökade möjligheter till elektroniska informationsutbyten Genomförandet av våra förslag kommer att leda till kostnader främst i fråga om anpassningar av myndigheternas datasystem. Vidare kan det antas att de ökade kontrollmöjligheterna kommer Konsekvenser av våra förslag m.m. att generera visst merarbete hos de mottagande myndigheterna genom att de i fler ärenden än kommer att få impulser om att ytterligare utredning behövs. Som framgår av redovisningen ovan är det underlag som myndig- heterna har kunnat presentera om de ekonomiska konsekvenserna av våra förslag långt ifrån heltäckande. Tillgängligt underlag tyder dock på att myndigheternas kostnader för att anpassa datasystem för att möjliggöra föreslagna informationsutbyten är tämligen begränsade samt att enbart den effektivisering av ärendehand- läggningen som kan ske genom att inslag försvinner innebär årliga kostnadsbesparingar som, i vart fall för de mot- tagande myndigheterna, är betydande. De utvärderingar m.m. som har gjorts av reform visar att de elektroniska informationsutbyten som möjliggjordes genom denna reform fungerar väl. Systemet har förebyggt och minskat fusket, ökat servicen åt enskilda och förbättrat berörda myndig- heters beslutsunderlag. Det har även inneburit att effektiviteten vid myndigheterna har förbättrats. Vi anser att det saknas anledning anta annat än att de utökade möjligheter till elektroniska informa- tionsutbyten som vi nu föreslår kommer att få motsvarande effekter. Sammantaget bedömer vi att de kostnader som våra förslag kan antas medföra inte är större än att de ryms inom berörda myndig- heters ekonomiska ramar samt att de mer än väl kommer att kompenseras av de besparingar till följd av effektivitetsvinster och minskade felaktiga utbetalningar som förslagen kommer att innebära (jfr avsnitten 2.3 och 6.1). Det har inte varit möjligt att få fram något närmare underlag i fråga om förslagens ekonomiska konse- kvenser för kommunerna. Anledningen till detta är det stora antalet kommuner, de olika förhållanden som råder i landets kommuner samt den omständigheten att det saknas en samlad överblick över hur arbetet bedrivs och hur den tekniska prestandan ser ut i kommunernas verksamhet med ärenden om ekonomiskt bistånd. Det finns emellertid all anledning anta att den bedömning vi redovisat i fråga om förslagens ekonomiska konsekvenser gäller även för kommunerna. Det är visserligen troligt att det bland landets kommuner finns sådana som inte anser det ekonomiskt försvarbart att på egen hand utveckla de tekniska system som förutsätts för att våra förslag skall kunna genomföras fullt ut. En utveckling där var och en av landets kommuner tar fram Konsekvenser av våra förslag m.m. egna och unika tekniska lösningar för att elektroniskt utbyta information med myndigheter är dock knappast vare sig realistisk eller önskvärd. Det kan nämnas att det inom en särskild försöks- verksamhet, inom projektet ekonomiskt bistånd som drivs av Sambruk (se avsnitt 15.5.2), har omkring tio kommuner tillsam- mans tagit fram en teknik för ett elektroniskt informationsutbyte med CSN. Dessa kommuner använder verksamhetssystem som levereras av externa systemleverantörer och leverantörerna har gjort anpassningar i sina respektive system för att den tekniska lösningen skall kunna användas av samtliga berörda kommuner. Våra förslag i fråga om underrättelseskyldighet enligt 2 § folkbok- föringsförordningen och om en obligatorisk anmälningsskyldighet vid felaktiga utbetalningar innebär visst merarbete för berörda myndigheter. Det är enligt vår mening inte möjligt att utifrån det underlag som finns göra några säkra bedömningar av hur omfattande det tillkommande arbetet kommer att bli. Kostnaderna för detta arbete torde i vart fall inte vara större än att det ryms inom berörda myndigheters ekonomiska ramar. När det gäller anmälningsskyldigheten vid felaktiga utbetal- ningar är, som vi angett i avsnitt 17, en förutsättning för att skyldigheten skall få avsedd effekt att den i praktiken får en väl avvägd omfattning. Genom samverkan bör berörda myndigheter kunna utarbeta rutiner som garanterar detta. De kostnader för merarbete som förslaget om anmälningsskyldighet innebär kom- mer att kompenseras av att felaktiga utbetalningar från de aktuella myndigheterna minskar. Våra förslag kan innebära bättre möjligheter att förebygga men även att i efterhand upptäcka s.k. bidragsbrott. Vetskapen om att de uppgifter som lämnas i ett ärende kommer att kontrolleras mot andra myndigheter torde ha en avhållande effekt på enskilda när det gäller att lämna felaktiga uppgifter till berörda myndigheter. Genom att myndigheterna ges bättre möjligheter att kontrollera lämnade uppgifter i verksamheten med utbetalningar till enskilda av Konsekvenser av våra förslag m.m. medel från trygghetssystemen kan även antalet tillfällen till brott förväntas minska. Vi har i tidigare sammanhang betonat att det från integritets- synpunkt är en förutsättning att de registrerade blir tydligt infor- merade om att informationsutbyte med t.ex. andra myndigheter sker. Information till de registrerade fyller emellertid ett dubbelt syfte. Även för att de nu föreslagna utökade informationsutbytena skall få ovan nämnda förebyggande effekt är det angeläget att de registrerade informeras om att informationsutbyten äger rum. Utöver vad som redovisats i detta avsnitt bedöms våra förslag inte få några sådana konsekvenser som enligt 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474) skall anges särskilt. Vårt förslag: De föreslagna bestämmelserna träder i kraft . Några övergångsbestämmelser införs inte. De föreslagna bestämmelserna är angelägna och bör träda i kraft . Samtliga bestämmelser bör kunna träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser är inte nödvändiga. 20.1Förslaget till lag om anmälningsskyldighet vid felaktiga utbetalningar Skälen för den nya lagen har utvecklats i avsnitt 17.2. I paragrafen anges vilka myndigheter som omfattas av anmälnings- skyldighet enligt lagen. Paragrafen innehåller en bestämning av vilka antagna felaktigheter om beviljade förmåner och om utbetalningar som kan ge upphov till en anmälningsskyldighet. De olika former av stöd som avses är sådana som beviljas eller betalas ut av de myndigheter – bortsett från KFM och – som anges i 1 § med tillägg av kommunerna. Om det t.ex. kan antas att en socialnämnd felaktigt betalat ut försörjningsstöd enligt 4 kap. SoL omfattas alltså denna utbetalning av skyldigheten. Det utbetalda stödet skall avse personligt ändamål. Härigenom utesluts från tillämpningsområdet stöd som i och för sig kan betalas ut till enskilda personer men som har andra ändamål, exempelvis att främja närings- eller föreningsverksamhet. I paragrafen regleras närmare under vilka förutsättningar anmälningsskyldighet för berörda myndigheter föreligger. En förutsättning för anmälningsskyldigheten är enligt första stycket att det finns anledning anta att stöd som avses i 2 § har beviljats eller betalats ut med för högt belopp eller annars felaktigt. undantag får göras framgår av andra stycket, t.ex. om det är fråga om mindre belopp. 20.2Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 7 kap. 7 § Den nya meningen i första stycket är ett komplement till regle- ringen i paragrafen. Skälen till tillägget utvecklas närmare i avsnitt 11.4.10. Sekretess enligt den nya meningen skall gälla i Försäkrings- kassans verksamhet avseende registrering av enskild i fråga om underlag för att bedöma eller fastställa förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild. Sekretess skall då gälla för uppgifter om någons hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden med ett rakt skaderekvisit. 7 kap. 14 § I andra stycket i paragrafen har en ny mening lagts till. Den nya bestämmelsen i andra stycket har behandlats i avsnitt 11.4.10. Bestämmelsen innebär att uppgifterna i databasen omfattas av särskilt sekretesskydd när de finns i databasen, men att det skyddet upphör när ett utdrag görs från databasen. En myndighet som har direktåtkomst till databas hos får alltså, vid sidan av andra sekretessbestämmelser som är tillämpliga hos den egna myndigheten, åberopa den i den aktuella bestämmelsen särskilda sekretessen gentemot enskilda som vill få information ur data- basen. Om myndigheten däremot har gjort ett utdrag från data- basen för att det skall tillföras en akt i ett ärende, gäller samma sekretessbestämmelser för uppgifterna i utdraget som för andra uppgifter i ärendet. Utformningen av bestämmelsen bygger på Utlänningsdatautred- ningens förslag till en ny registerlag (SOU 2003:40). En alternativ utformning av bestämmelsen, baserad på nuvarande reglering, redovisas i författningsförslag nr 22. 9 kap. 28 a § Paragrafen är ny. Den har motiverats i avsnitt 13.4.3. En snarlik reglering finns i 9 kap. 28 §. Syftet med paragrafen är att skapa sekretesskydd hos SPV i sådana ärenden där SPV kan ha anledning att ta del av uppgifter om enskilda i samband med handläggningen av de ärenden om ersätt- ningar, pensioner och andra förmåner som anges i första stycket. Bestämmelserna gäller endast hos den angivna myndigheten, dvs. SPV, och har därmed en snävare räckvidd än bestämmelserna i 9 kap. 28 §, som inte är knutna till någon viss myndighet. De ärendegrupper som avses redovisas närmare i avsnitt 13.1. Utformningen av bestämmelsen i första stycket avser att täcka in också de ärenden om motsvarande förmåner m.m. som kan komma att ersätta de nuvarande eller ges andra benämningar. Sekretessen gäller med ett rakt skaderekvisit. Uppgifter i beslut skall vara undantagna från sekretess. Sekretessen gäller i högst . 20.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter I lagen har en ny paragraf, 13 kap. 24 a §, tagits in. Den innehåller en uppgiftsskyldighet för gentemot SPV. Bestäm- melsen har behandlats i avsnitt 13.4.4. Av 2 kap. lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension framgår vilka uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheten. 20.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:304) om arvode m.m. till företrädare i Lagen har tillförts en ny paragraf, 9 kap. 20 a §. Se i övrigt författningskommentaren i föregående avsnitt (20.3). 20.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring I en ny paragraf, 48 f §, har tagits in en uppgiftsskyldighet för gentemot arbetslöshetskassorna. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.6.3. Enligt 48 i § meddelar regeringen ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas ut enligt vissa närmare uppräknade lagrum. Till dessa hör 48 f §. Vilka uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheten framgår av 25 b § i förslaget till förordning om ändring i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring (författningsförslag nr 15). 20.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet 1 kap. 5 § I punkt 3 har en mindre ändring gjorts. Den har kommenterats i avsnitt 13.4.6. Ändringen avser att klargöra att uppgifter får lämnas från beskattningsdatabasen till SPV också för beräkning av stöd. 2 kap. 8 a § Paragrafen är ny. Den har behandlats i avsnitt 11.3.3. I bestämmelserna regleras direktåtkomst till uppgifter i beskattningsdatabasen med hänsyn till att regleringen av andra fall av direktåtkomst också återfinns i denna lag. En tillämpning av bestämmelserna förutsätter en motsvarande upp- giftsskyldighet. Regler om detta finns i 7 § första stycket och 7 § andra stycket 6 skattedatabasförordningen, som innehåller bestäm- melser om skyldighet för att till i vissa fall lämna uppgifter om förmögenhet. Hänvisningen i den nya paragrafen till 2 kap. 3 § första stycket 1 och 4 denna lag gäller dels identifieringsuppgifter, dels uppgifter om bestämmande av skatter och avgifter. Genom andra meningen i den nya paragrafen klargörs att direktåtkomsten bara får avse uppgiften om ett hushålls sammanlagda förmögenhet överstiger en särskilt angiven belopps- gräns eller inte. 2 kap. 8 b § Paragrafen är ny. Den har behandlats i avsnitt 12.6.2 och 12.7.2. Enligt bestämmelserna får arbetslöshetskassorna ha direkt- åtkomst till vissa uppgifter i beskattningsdatabasen i ärenden om arbetslöshetsersättning. Föreskrifter om motsvarande uppgifts- skyldighet har tagits in som en ny paragraf, 48 f §, i författnings- förslag nr 5. En precisering av uppgiftsskyldigheten görs i ett förordningsförslag, författningsförslag nr 15.