sou · GVB384 · 2008-01-01 00:00:00 — Deras utveckling kan dock ses i figur A.1. Vi kan dock snabbt konstatera att de alla har hållit en relativt 6TP PT De länder där det gäller är , , , , , , och . Medan har samma nivå som har och till och med ökat sitt deltagande med . Först ut är det fåtal länder där ingen tydlig nedgång i valdel- tagande kan ses. Utvecklingen i de sju länder där valdeltagande minskat med sedan mitten av 1960- talet kan ses i figur 2 nedan. Figur 2 Länder med en minskning av valdeltagandet på högst är undantaget i figur 2 och uppvisar i själva verket ett stigande valdeltagande med . och uppvisar en relativt jämn utveckling och ligger fortfarande på . Med undantag för en tillfällig sänka 1990 då deltagandet stannade på i Dan- mark, pendlar nivån vanligen mellan 85 och , dock var deltagandet generellt något högre även i och . I och är däremot utvecklingen mindre stabil . uppvisar en tämligen hackig utveckling, men har ändå ungefär samma nivå som 1977. hade till en början en svagt positiv utveckling med stigande valdeltagande fram Aktuella trender i valdeltagande Valdeltagandet i har dock sett en tydlig nedgång de senaste tre valen och är nu kännbart lägre än det var fram tills mitten av då det sjönk drastiskt (6 procent- enheter ). Trots det stannar nedgången sedan den här studerade periodens början vid måttliga . och valdeltagande befinner sig på en relativt låg nivå. I finns ingen tydlig trend ännu, medan valdel- tagande nu har minskat i tre val i följd. Trots detta är nivån fortfa- rande lägre än vid tidsseriens start . Nästa steg är att ta oss an de länder som erfarit en tydlig men relativt sett måttlig minskning . I figur 3 visas de länder där valdeltagandet har minskat med mellan . Figur 3 Länder med en minskning av valdeltagandet på mellan I , , och kan en likartad utveckling ses. I denna grupp har en gradvis minskning av valdeltagandet ägt rum under så gott som hela perioden. Minskningen är dock tydligast . Dessa länder har gradvis gått från att för några decennier sedan ha ett deltagande på till att nu uppleva nivåer istället. ligger dock ständigt ett par procentenheter lägre än de andra tre länderna. I de nyare demokratierna , och är utvecklingen inte lika jämn. Emellertid har även de sett ett klart minskat deltagande redan efter ett fåtal demokratiska val.TPF7FPT Figur 4 Länder med en minskning av valdeltagandet på mellan tio och femton procentenheter I figur 4 ovan visas de länder i urvalet vars långsiktiga trend visar på en nedgång på mellan tio och femton procentenheter i de nationella parlamentsvalen. Högt upp bland dessa länder ser vi Neder- länderna. Den höga nivån vid tidsseriens början och den efter- följande nedgången är inte förvånande då landet hade röstplikt . Efter röstpliktens avskaffande har deltagandet gradvis minskat, som i många andra länder. Efter slutet av har dock trenden vänt och valdeltagandet istället ökat till att åter nå . På och i sker en nedgång som följer ungefär samma mönster. De båda länderna startar dock på en lägre nivå än . 7TP PT Det är även värt att påpeka att just när det gäller och så är skillnaden mellan röstande bland de registrerade och röstande bland befolkningen i röstberättigad ålder mycket stor. För blir siffran oftast lägre om vi istället räknar röstande bland befolkningen i röstberättigad ålder. I varierar differensen mellan . Aktuella trender i valdeltagande vidtar en gradvis nedgång , medan Storbri- tannien istället har ett något mer fluktuerande valdeltagande över- lag och upplever en senare, men brantare, nedgång. I påbörjas egentligen inte färden nedåt förrän . I däremot kan en ganska snabb nedgång på ses trots den korta perioden av demokratiska val. Det iögonfallande zick-zackmönstret i figur 4 visar den tydliga tendensen till lägre valdeltagande i val till kongressen de år det inte hålls ett presidentval, de så kallade mellanvalen (midterm elections).TPF8FPT Mellanvalen har i allmänhet ett valdeltagande som ligger mellan femton och tjugo procentenheter lägre än de val som ligger med presidentval. För del kommer nedgången i valdeltagande ganska tidigt, i 70-talets början.TPF9FPT Figur 5 Länder med en minskning av valdeltagandet på mer än femton procentenheter 8TP PT I just detta fall innebär detta inget problem för beräkningen av den långsiktiga trenden i eftersom både det senaste valet (2006) och det första valet (1966) var s.k. mellanval. I annat fall skulle trendberäkningen bli gravt missvisande. 9TP PT Enligt den amerikanske forskaren har valdeltagandet i egentligen inte minskat alls om vi räknar på rätt sätt, dvs. andel röstande bland den röstberättigade befolkningen (se beskrivningen av problemet med över- och undertäckning hos valdeltagandemått baserade på befolkningen i röstberättigad ålder (VAP) på sidan 3). Istället påpekar han att det är andelen icke-röstberättigade invånare i röstberättigad ålder som har ökad kraftigt (McDonald & Popkin 2001). Om vi nu börjar undersöka de länder där den tydligaste minsk- ningen (mer än femton procentenheter) i valdeltagande har ägt rum finner vi både mer etablerade demo- kratierna som , , och som senare demokratiserade länder som , och . När det gäller de tre förstnämnda länderna: , och finner vi där generellt sett ett gradvis sjunkande val- deltagande. Vissa skillnader finns dock mellan de tre. , som har den lägsta nivån av de tre och upplevde en skarpare ned- gång i början av tidsperioden, har fått se trenden stanna av och vända svagt uppåt igen. däremot, som upprätthöll sitt höga valdeltagande på ända tills mitten av 1980- talet trots att den obligatoriska röstningen övergavs i nästan hela landet 1979, har istället sett en skarp nedgång . minskade valdeltagandet i med . har gått från ett 80 procentigt valdel- tagande till en nivå på 2002. började på mycket hög nivå med ett deltagande på . Det började dock sjunka och fortsatte ned till . I de två senaste valen, 2002 och 2005, har dock trenden vänt och en svag uppgång på ett par procentenheter kan ses. I och är dock en snabb trend mot lägre deltagandenivåer sedan demokratiseringen tydlig. och hade först en mycket hög deltagandenivå på , men i bådaTPF10FPT länderna har valdeltagande nu sjunkit med 20–även efter det första demokratiska valet. Nedgången har även gått något snabbare i och efter demokratiseringen än tidigare i exempelvis som upplevde en mer gradvis nedgång. En minst lika kraftig nedgång som den som ägde rum i under 25–kan nu ses i och . 10TP PT De två första valen hölls som . Aktuella trender i valdeltagande När det gäller undersökningen av valdeltagandet i lokala val är urvalet något mindre än urvalet till studien av de nationella valen då uppgifter om lokalval i allmänhet är mer svårtillgängliga. Som tidigare nämnts är urvalet av länder här därför begränsat till , , , , , , , , , och . Mål- sättningen har varit att undersöka en politisk nivå som är så jäm- förbar som möjligt med våra svenska kommunfullmäktigeval. Statistiken när det gäller deltagandet i lokalval är i allmänhet avsevärt mer tidskrävande att samla in och mer otillförlitlig än upp- gifter rörande valdeltagande i de nationella parlamentsvalen. Denna utredning behandlar främst deltagandet i lokalvalen på aggregerad nivå – landsnivå – snarare än deltagandet i enskilda lokalval. I vissa fall har till exempel genomsnitt för hela länder inte funnits sammanställda i offentliga källor, då har ett genomsnitt räknats fram från tillgängliga uppgifter då så varit möjligt. I vissa länder förekommer även rullande scheman där alla lokalval inte hålls , vilket ibland försämrar jämförbarheten inom länderna. När det gäller jämförbarheten mellan länder är även denna behäftat med fler problem när vi undersöker den lokala nivån eftersom de lokala politiska förtroendevalda församlingarna uppvisar stora skillnader. Den lokala politiska nivåns befogenheter, betydelse och synlighet varierar mycket mellan olika länder. De nationella parlamenten har åtminstone det gemensamt att de alla är någon form av lagstiftande församling, även om deras förhållande till och beroende av andra politiska institutioner kan se olika ut i olika länder. När vi undersöker det lokala politiska deltagandet är det alltså viktigare att betrakta detta som en fingervisning om hur trenderna ser ut i stort, snarare än att fokusera på exakta nivåer eller skillnader mellan olika länder. FigurT 6 Valdeltagande i lokala val, del 1T I figur 6 visas länder med viss förändring åt något håll i valdel- tagandet mellan de två senaste lokalvalen. De länder som har en förändring i valdeltagandet på ingår i figur 6 ovan. För dessa sex länder har jag dessutom endast tillgång till statistik från som längst 1990-talets början.TPF11FPT Den tydligaste förändringen i det lokala deltagandet står för. lokala deltagande har legat på . ökade det däremot till , vilket var lägre än i det samtidiga nationella parlamentsvalet. I de efterföljande lokalvalen 2005 föll dock det lokala deltagandet tillbaka till , trots att det nationella deltagandet enbart backade omkring två och en halv procentenhet. Den enkla förklaringen här är att kommunvalen hölls som valen till 2001, men att det var ett undantag. Den stora – och tillfälliga – ökningen av det lokala val- deltagande 2001 i är alltså en utmärkt illustration till att samtidiga val höjer deltagandet i lokalval.TPF12FPT Det land vars lokala deltagande minskar näst mest (åtta procent- enheter) är . Dessa siffror kan dock inte betraktas som PT För information om de exakta siffror som figur 6 baseras på återfinns i tabell A.1 och A.2. PT För fylligare resonemang kring denna effekt, se (2001). Aktuella trender i valdeltagande säkra indikatorer på en allmän neråtgående trend i landet ifråga eftersom är ett av de länder där lokalvalen inte hålls i hela landet. Nedgången bygger alltså inte på valdeltagandesiffror från samma geografiska område i . Den tydligaste ökningen står istället för. Efter att ha haft ett svagt sjunkande deltagande ökade det . Även på och i syns märkbara uppgångar . Trenden i dessa båda länder har dock som vi ser av figur 6 varit relativt stabil . har ett deltagande som ligger på en lägre nivå än andra länder i denna figur och har även erfarit en kännbar nedgång på i valen som hölls 2006. Generellt sett tycks dock valdeltagande i lokalvalen relativt stabilt med undantag för och . Figur 7 Valdeltagande i lokala val, del 2 Länderna i figur 7 har alla ett stabilt valdeltagande (mindre än tre procentenheters förändring) mellan de två senaste lokala valen. De exakta siffror som kurvorna i figur 7 bygger på återfinns i tabell A.1 Även om samtliga dessa sex länder har ett stabilt del- tagande mellan de två senaste lokalvalen syns likväl en tydlig neråt- gående trend över en längre tidsperiod. För dessa sex länder har jag tillgång till statistik från , i vissa fall ändå , vilket naturligtvis gör det lättare att se den lång- siktiga neråtgående trenden jämfört med figur 6. Även på kort sikt, mellan de två senaste valen kan i vissa länder, som exempelvis , en svag uppgång ses (från 77,9 till 79,4). Så är även ännu tydligare fallet i (från 55,9 till 58,6), fast från en lägre utgångsnivå. I ses istället en svag nedgång (från 60,4 till 59,0). Allmänna val till har hållits regelbundet . Antalet medlemsländer i det som är Europeiska Unionen har successivt utökats; därmed även antalet länder med val till . I tabell 1 visas utvecklingen av valdeltagandet i samtliga länder där val har hållits. För att möjlig- göra en mer rättvis jämförelse av det generella valdel- tagandet i unionen har det genomsnittliga valdeltagandet även beräknats separat utan de tio nya medlemsländerna då unionen utökades från 15 till 25 medlemsländer. Dessa tio nya medlemmar deltog i europaparlamentsvalet . Aktuella trender i valdeltagande Tabell 1 Valdeltagande i europaparlamentsvalen 1979–2004 72,4* 68,9* 67,7* 57,6* 41,6* Kommentar: De första europaparlamentsvalen i nya medlemsländer har hållits än vad som framgår av tabellen ovan. Detta gäller och (1987), (1995) samt och (1996). Dessa tillfällen markeras med en asterix (*). Länder markerade med ** har röstplikt. Källan till uppgifterna i tabellen är webbsida (). Av genomsnitten längst ned i tabellen ser vi att valdeltagandet successivt har sjunkit . Initialt låg deltagandet på för att sedan gradvis sjunka ned till i det senast valet. Ser vi enbart till genomsnittet för de 15 länder som utgjorde unionen då , och blev medlemmar var deltagandet istället 2004, vilket är samma nivå som i föregående val 1999. Jämför vi istället genom- snittet för de länder som inte har röstplikt (alla utom , och ) blir minskningen i stort sett lika stor, från . Allt som allt innebär dock utvecklingen att deltagandenivån har minskat med under , det vill säga nästan en procentenhet . Det finns uppenbarligen stora skillnader mellan olika medlems- länder även när det gäller valdeltagandenivån i europaparlaments- valen. Det enda land utan röstplikt som har ett valdeltagande i nivå med svenska riksdagsval är dock . Det föreligger en oerhörd skillnad mellan mycket låga och höga eller röstpliktsländerna och mycket höga 90–. Det finns även skillnader när det gäller själva trenderna. Vissa länder har ett deltagande som är relativt . Till exempel har deltagandet i ständigt varit i närheten av , medan andra länder som till exempel uppvisar en starkt sjunkande utveckling från jämförelsevis höga 1989 till relativt sett låga i det senaste valet . 2.4Valdeltagande på olika politiska nivåer Här inkluderas bara de länder som ingår i det mindre urvalet för lokalvalen eftersom analysen annars enbart skulle kunna inbegripa den nationella nivån och europaparlamentsvalen. analyseras istället om trenderna i olika länder tenderar att gå åt samma håll när det gäller valdeltagande på olika politiska nivåer eller om trenderna är specifika för de olika nivåerna. Naturligtvis skulle många olika tidsperspektiv kunna analyseras. Här kommer analysen att begränsas till två olika tidsperspektiv. Dels analyseras den senaste utvecklingen, förändringen i deltagandenivå mellan de två senaste valen på de olika politiska nivåerna och dels analyseras den långsiktiga trendens utveckling på de olika nivåerna. När det gäller den långsiktiga trenden kan den Aktuella trender i valdeltagande inte definieras på ett identiskt sätt för alla inblandade länder då till- gängliga data inte täcker samma tidsperioder för samtliga fall. När det gäller lokalvalen går vissa länders tidsserier tillbaka till medan andra startar först . För exakta uppgifter om tidsseriernas längd hänvisas till tabell A.1 och A.2. Analysen i detta avsnitt har även begränsats till de tolv länder som ingår i undersökningen av de lokala trenderna i föregående avsnitt. När det gäller europaparlamentsvalen har av naturliga skäl dock fått uteslutas. Jag har även avstått från att behandla långsiktiga trender i europarlamentsvalen för länder som inträtt i Europeiska Unionen 1994 eller senare då dessa enbart har deltagit i högst tre val. I det följande genomförs en enkel deskriptiv undersökning av huruvida trenderna går åt samma håll. Förändringarnas storlek – hur mycket valdeltagandet minskar eller ökar – tas alltså i denna analys ingen hänsyn till. Jag har valt att undersöka två saker: 1) i hur stor utsträckning överensstämmer trendernas riktning i alla tre typerna av val när det gäller såväl kort- som långsiktiga trender? 2) i hur stor utsträckning överensstämmer trendernas riktning i de nationella och de lokala valen när det gäller såväl kort- som lång- siktiga trender? Låt oss börja med att se om trenderna i alla tre typerna av val överensstämmer. Går utvecklingen åt samma håll i lokalval, natio- nella val och europaval? Om vi börjar med den kortsiktiga trenden, hur deltagandet har förändrats mellan de två senaste valen, så kan vi snabbt konstatera att så inte är fallet i en majoritet av länderna. I fem av de elva länder denna analys omfattar () går trenderna på alla tre nivåerna inte åt samma håll. Exempelvis är det i den starkt positiva utvecklingen i de senaste lokalvalen som avviker från en i övrigt neråtgående trend. I , och är det istället europaparlamentsvalen som avviker med en negativ utveckling mot en i övrigt positiv trend. När det gäller de länder som uppvisar en likriktad utveckling finner vi en blandad kompott. I , och kan en konsistent negativ trend noteras, medan och istället har en viss positiv utveckling. I är dock föränd- ringen när det gäller de nationella valen och lokalvalen högst marginell: en respektive två tiondelars ökning. Ser vi istället på de långsiktiga trenderna så blir överensstämmel- sen än sämre. I de åtta fall som då återstår uppvisar endast tre (37,) en konsistent utveckling: , och I samtliga länder syns en relativt kraftig negativ utveckling. I övrigt ser vi i , och en viss uppåtgående långsiktig trend på den lokala nivån som bryter av mot en på andra nivåer långsiktig neråtgående trend. Vi bör dock komma ihåg att vi här jämför olika tidsperioder. I inget av dessa tre länder sträcker sig våra uppgifter om valdeltagande i lokalval längre bak än till 1991, vilket försämrar validiteten i jämförelsen av de långsiktiga trenderna på olika nivåer. När vi går över till att undersöka överensstämmelsen mellan lokal och nationell utveckling förändras dock bilden något. Överensstämmelsen mellan utvecklingen på de olika nivåerna är betydligt större om vi bara ser till de lokala och de nationella valen. När det gäller de kortsiktiga trenderna går de åt samma håll i åtta av tolv länder (66,) och när det gäller de långsiktiga trenderna i nio av tolv (). och har båda fått se en positiv utveckling av det lokala deltagandet, såväl på kort som på lång sikt, och har därför inte en konsistent utveckling på de båda nivåerna. I bryts istället den allmänt nedåtgående trenden av en ökning i nationellt valdeltagande i det senaste valet. Samma mönster finner vi även i . I kan dock vad som i det närmaste kan betecknas som motsatsen konstateras: en i övrigt positiv trend bryts av en svagt negativ långsiktig utveck- ling i europaparlamentsvalen. Sammantaget ser vi dock att trenderna i en klar majoritet av fallen går åt samma håll både i de lokala valen och i de nationella. 2.5Sammanfattning av trenderna – ett sjunkande valdeltagande Sett på syns en tydlig nedgång i valen till de nationella parlamenten i de flesta av de 29 länder som inkluderas i denna utredning, endast ett fåtal uppvisar ett stabilt eller till och med något ökat valdeltagande när vi ser tillbaka i tiden. Ned- gången är särskilt tydlig och snabb i flera demokratiserade länder. I många äldre västliga demokratier däremot kan ett trend- brott skönjas där ett drygt tiotal västeuropeiska länder (i sällskap av och ) i varierande utsträckning har ökat sitt val- deltagande i det senaste parlamentsvalet, i många fall dock endast en måttlig ökning. Aktuella trender i valdeltagande Även i de lokala valen ser vi på en tydlig tendens till sjunkande valdeltagande i vårt mindre urval om tolv länder där även lokalt deltagande undersöks. Den allra senaste utvecklingen av val- deltagandet är dock mindre entydig. Läget är då betydligt jämnare både för nationella och lokala val: under hälften (fem av tolv) i det mindre urvalet uppvisar ett sjunkande valdeltagande mellan de två senaste valen. Valdeltagandet i europaparlamentsvalen har sjunkit sedan starten . Om de senaste tio medlems- länderna utesluts stannar minskningen vid . Det finns dock stora skillnader mellan olika medlemsländer. Detta gäller även i de nationella parlamentsvalen – stora skillnader kan ses mellan olika länder både när det gäller nivån på valdeltagandet och när det gäller den senaste utvecklingen. När trenderna på olika nivåer inom samma land jämförs kan konstateras att dessa inte alltid går år samma håll. När enbart lokala och nationella val analyseras tenderar dock trenderna i en klar majoritet av fallen att gå åt samma håll både i de lokala valen och i de nationella. Om europaparlamentsvalen inkluderas i analysen blir resultatet emellertid annorlunda. Endast i en minoritet av de under- söka fallen går trenderna inom samma land åt samma håll på alla tre valnivåerna. 3 Diskussionen om valdeltagande 3.1Vad säger forskningen om förklaringar till valdeltagande? Det råder ingen brist på teoretiska förklaringar till variationer i politiskt deltagande. Forskningen om förklaringar till valdeltagande och variationer i valdeltagande är omfattande. Behovet är därför stort att sortera in de många förklaringarna i kategorier. Förslagen från tidigare forskning är många. gör en indelning i tre huvudkategorier i boken (och 2004). De tre huvudkategorierna är: (i) institutionella förklaringar, som besvarar frågor om varför valdeltagandenivåer skiljer sig åt mellan olika politiska system, (ii) kontextuella för- klaringar som ger besked om varför valdeltagandenivåer skiljer sig åt mellan olika geografiska områden eller sociala miljöer (social kontext) och mellan olika val inom samma system till exempel (politisk kontext), och (iii) individförklaringar som ger svar på varför vissa medborgare väljer att rösta medan andra inte gör det.TPF1FPT Dessa tre är de viktigaste huvudtyperna av förklaringar inom forskningen om valdeltagande. I tabell 2 nedan listas ett antal exempel på institutionella, kontextuella och indi- vidförklaringar hämtade från forskningsdiskursen om valdel- tagande. 1TP PT nämner även en fjärde kategori – de historisk-kulturella förklaringarna. Han påpekar dock att de sällan tillför särskilt stark förklaringskraft till jämförande studier. Ett exempel på en sådan förklaring till det ökade valdeltagandet i är att folkrörelserna och de starka fackföreningarna har fostrat politiskt deltagande i allmänhet och valdeltagande i synnerhet (och 2004 s. 21). Tabell 2 En kategorisering av förklaringar till variationer i valdeltagande Exempel på faktorer som nella valsystem; gemensam valdag för lokala och natio- nella val; söndagsval; vårval och höstval; låga spärrar; ordning på röstlängder; post- röstningssystem; val relativt viktiga och spännande val; hög ideologisk polarisering; politiska alternativ; engage- rande valkampanjer; hög grad Högt deltagande, stora poli- tiska resurser och hög grad av motivation i individens nära Hög social status (med avse- (tid, pengar, med- ende på t.ex. kön, klass, yrke, utbildning, inkomst); Stark social integration (ålder, gift/sammanboende, stort socialt nätverk, förvärvs- arbetande); politisk kunskap intresse; konsumtion av poli- tiska nyheter; ideologisk extre- Kommentar: Tabellen är hämtad från och 2004:22. För en så fullständig förklaring av valdeltagande och valdel- tagandets utveckling som möjligt är det viktigt att analysera alla tre förklaringsnivåerna . Vägen till en rikare förståelse av val- deltagandets mekanismer är sannolikt att studera hur institutio- nella, kontextuella och individförklaringar samspelar med varandra. Två medborgare som delar exakt samma individegenskaper kan mycket väl ha olika stor sannolikhet att delta beroende på karaktären på den pågående valkampen (kontextuell förklaring) eller vilket valsystem de lever under (institutionell förklaring). Denna insikt är helt nödvändig inte enbart för forskare utan även för de många demokratipolitiker som vill utforma strategier för att höja valdeltagandet (och 2004). Individförklaringar är de i särklass vanligast förekommande i traditionella studier av politiskt deltagande. Att studera skillnader i olika gruppers deltagande är relativt lätt och tacksamt. Studiet av valdeltagandet i olika grupper är betydelsefullt för att utvärdera konsekvenserna av lågt eller sjunkande valdeltagande och för att försäkra sig om att väljare och soffliggare inte skiljer sig alltför mycket åt. Trots ett fallande valdeltagande har sådana jämförelser ofta visat att skillnaderna mellan soffliggare och röstare när det gäller politiska preferenser är relativt små (se bl.a. Bennulf & 1999; , 2001). Individför- klaringar kan i sin tur indelas i motivationsförklaringar och resurs- förklaringar.