sou · GWB390 · 2008-10-13 00:00:00 — För de kontinuerliga exportörerna gör vi dessutom en åtskillnad mellan företag som i genomsnitt exporterar mer eller av sin omsättning. Sammanlagt fanns 14 004 företag med i företagsstatistiken . Deras fördelning mellan de fyra olika grupperna visas i Tabell 3.14. Den största gruppen är hemmamarknadsföretagen, men det är anmärk- ningsvärt att företagen med temporär export utgör den näst största gruppen. Tabell 3.14 Hemmamarknadsföretag, temporära exportörer och kontinuerliga exportörer i tillverkningsindustrin 1997–2004 Andel (procent) Källa: SCB, 2008. Svensk export på företagsnivå Nästa fråga är hur de temporära exportörerna ser ut. Vi vet att de var representerade i alla de olika branschgrupperna i tillverknings- industrin. Som Tabell 3.15 visar fanns de flesta av dem i den arbetsintensiva och skalintensiva industrin – i synnerhet den arbetsintensiva industrin hade en generellt svag exportutveckling , vilket skulle kunna vara en förklaring – men även ett stort antal högteknologiska företag hörde till gruppen. Närmare en fjärdedel av företagen i den högteknologiska branschen var tem- porära exportörer. I genomsnitt var de temporära exportörerna klart mindre och hade en lägre humankapitalnivå än de kontinuer- liga exportörerna, vilket inte är överraskande. Däremot är skillna- den mellan temporära exportörer och hemmamarknadsföretag överraskande stor. De temporära exportörerna är i genomsnitt klart större än de företag som inte exporterar alls, och de har en högre humankapitalnivå i alla branschgrupper utom den skalintensiva. De uppvisar också en högre arbetsproduktivitet än hemmamarknadsfö- retagen, även om de fortfarande ligger långt från de etablerade exportörernas nivå (visas ej i tabellen). Skillnaderna i egenskaper antyder att det inte är en slump att den temporära exportören finns med i exportstatistiken. Snarare är företagets utlandsförsäljning en konsekvens av företagets tillväxt och utveckling: exporten är en del av tillväxtstrategin. Svensk export på företagsnivå SOU 2008:90 Tabell 3.15 Hemmamarknadsföretag, temporära exportörer och kontinuerliga exportörer, branschfördelning och egenskaper Källa: Utredningens beräkningar baserat på SCB:s företagsstatistik. Notera: siffrorna inom parentes är medianantalet anställda. De flesta av de temporära exportörerna var oberoende företag eller delar av svenska icke-multinationella koncerner, men ägdes av svenska eller utländska multinationella företag. Nära två tredjedelar av exporten från de temporära exportörerna kom dock från den minoritet av företag som ägs av multinationella bolag. Detta bekräftar att de allra flesta temporära exportörer är relativt små företag. Sammantaget utgjorde deras export en mycket liten andel av sammanlagda export. Tabell 3.16 visar hur expor- ten i de olika branschgrupperna fördelades mellan temporära och kontinuerliga exportörer. De temporära exportörerna hade av exporten i resursintensiv och arbetsintensiv industri, men mindre än en halv procent i de övriga tre branschgrupperna. Kontinuerliga exportörer med en genomsnittlig export understi- gande av omsättningen var viktiga i den arbetsintensiva Svensk export på företagsnivå industrin, men i övriga branschgrupper dominerade de mest exportintensiva företagen. Totalt levererades av den svenska exportens värde från de mest exportintensiva företagen . Andelar av exporten: temporära och kontinuerliga exportörer (genomsnitt 1997–2004) Källa: SCB. De temporära exportörerna var också mycket mer inriktade på de geografiskt närliggande marknaderna än de mera utvecklade exportföretagen. av exporten från de tempo- rära exportörerna levererades till EU och , medan kontinu- erliga exportörer hade betydande export även till och . Därmed är det geografiska mönstret för de temporära exportörerna likt det för helt nya exportörer: grannländerna är de första exportmarknaderna i en gradvis expansion av den internatio- nella verksamheten. I stora drag kan man betrakta de temporära exportörerna som företag som håller på att omvandlas från hemmamarknadsföretag till kontinuerlig exportör. Denna process är komplicerad och risk- fylld, och många företag misslyckas i sina första försök och blir tvungna att retirera till hemmamarknaden för att försöka igen . En konservativ slutsats är att insatser som är inriktade på att förstärka de temporära exportörernas situation skulle kunna vara mycket mer effektiva än åtgärder som riktas till företag som aldrig exporterat eller sådana som redan lyckats etablera en fast position på den internationella marknaden. I mot- sats till hemmamarknadsföretagen har de temporära exportörerna demonstrerat vilja att satsa resurser på internationalisering. Svensk export på företagsnivå grund av en mindre storlek och mer begränsad internationell erfarenhet har de svårare än etablerade exportörer att hantera de kostnader som krävs för att expandera på utländska marknader. Exportfrämjande insatser som reducerar dessa kostnader, i kombi- nation med en lokal och nationell företagsmiljö som stöder inno- vation och tillväxt, kan bidra till att antalet kontinuerliga exportö- rer ökar. Analysen av de svenska exportföretagen har resulterat i ett antal intressanta observationer om exportens bestämningsfaktorer. Föl- jande slutsatser är särskilt viktiga för diskussionen om näringspoli- tik och exportfrämjande i senare kapitel: Omkring en tredjedel av de drygt 25 000 företagen i den svenska tillverkningsindustrin är exportörer. Exporten är dock koncen- trerad till ett litet antal stora företag: de 72 företag som hade mer än 1 000 anställda stod för av exporten 2004, medan de 7 300 exporterande småföretagen endast svarade för av exporten. Branscherna med differentierade och högteknologiska varor är mest exportinriktade. I dessa bran- scher är exporten även viktig för småföretagen. Över lag är exportföretagen mera produktiva och betalar högre löner än de icke-exporterande företagen i den egna branschen. De flesta exporterande småföretag är mycket specialiserade och exporterar endast ett fåtal produkter till ett litet antal markna- der. I de allra flesta fall återfinns destinationsmarknaden i Sveri- ges grannskap – , och är de viktigaste marknaderna för små företag. Endast ett fåtal storföretag har hela världen som sin marknad. Analysen av exportens bestämningsfaktorer tyder på att småföretagens export begränsas av omfattande fasta export- kostnader, som ökar med antalet exportprodukter och antalet exportdestinationer. Kostnaderna är inte enbart relaterade till transporter, utan rör också den kunskap och information som är nödvändig för att agera effektivt på främmande marknader: högre avstånd för med sig större kostnader. Dessa exportkost- nader omfattar både svenska företags kunskaper om utländska Svensk export på företagsnivå marknader och potentiella utländska kunders kunskaper om svenska företag och produkter. Exportfrämjande som reducerar dessa inträdeshinder till exportmarknaderna kan förväntas ha betydande effekter på småföretagens exportutveckling. Det finns tydliga skillnader mellan svenska ursprungsregioner vad gäller exportutveckling och exportframgångar. uppvisar en särskilt gynnsam utveckling, även vad gäller småfö- retagens export. Detta förklaras delvis av närheten till stora utskeppningshamnar, men det är också möjligt att effektiv organisation och samordning av exportrådgivningen till småfö- retag i bidragit till framgångarna. En stor del av företagen i tillverkningsindustrin är så kallade temporära exportörer – företag som registrerar export vissa år, men inte kontinuerligt. Det är troligt att deras exportfram- gångar begränsas av de omfattande kostnaderna för att inför- skaffa kunskap och information om exportmarknaderna och för att förmedla kunskap om produkter och tjänster till potentiella utländska kunder. Denna grupp av företag har redan signalerat sin vilja att investera i export och kan därför vara särskilt mottagliga för exportfrämjande i form av kunskapsutveckling och kunskapsförmedling. 4Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Den kvantitativa analysen i de föregående kapitlen har lyft fram företagsklimatets och näringspolitikens betydelse för framgångsrik export och internationalisering. I Kapitel 1 noterades att minsk- ningen av exportmarknadsandelar inte enbart beror på att exporten riktats till länder vars import vuxit långsamt, eller att den koncentrerats till sektorer med långsam tillväxt i global efterfrågan. En del av förklaringen står istället att finna i en minskning av exportens konkurrenskraft, något som avgörs av företagsklimat och produktionsförutsättningar i . I Kapitel 2 diskuterades bland annat de multinationella företagens produktionsbeslut – en slutsats var att det svenska företagsklimatet avgör vilka verksam- heter multinationella företag väljer att lägga i och vilken produktion som läggs utomlands. Analysen av förändringar i bytesförhållandet betonade också företagsklimatets och i synnerhet innovationspolitikens betydelse för att stimulera utvecklingen av nya varor och tjänster i sektorer där konkurrensen från lågkost- nadsproducenter bidrar till fallande priser för mogna produkter. I Kapitel 3 framkom att hög produktivitet är en viktig förklarings- faktor för export på företagsnivå. De fasta kostnaderna för att exportera är höga och det krävs högre produktivitet för att nå utländska kunder än för att enbart konkurrera på den inhemska marknaden – detta i sin tur kräver goda inhemska produktionsför- utsättningar. En diskussion kring företagsklimat och näringspolitik är därmed en nödvändig del av en analys av långsiktiga exportutveck- ling. Genom att belysa företagsklimatets inverkan på exportföreta- gen ansluter sig utredningen till tidigare analyser av svensk export- utveckling som tagit fasta på brister i företagsklimatet som en vik- tig orsak till fallande marknadsandelar (, 2005). Det allmänna företagsklimatet formas av ett stort antal Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Tidigare studier har lyft fram skattesystemet, driv- krafterna för entreprenörskap, infrastrukturen, tillgången till risk- kapital, regleringar, arbetsmarknadens funktion och institutioner, utbildningssystemet, forskning och förekomsten av samordning mellan universitet och näringsliv som faktorer som påverkar före- tagsklimatet.TPF1FPT analyser av det svenska företagsklimatet har lyft fram förekomsten av en svensk paradox; att goda förmåga att generera forskning och innovationer inte bidragit till långsiktig till- växt i förväntad utsträckning (, och Henrekson, 2002; och , 2008). Utredningen kommer att få anledning att återkomma till detta förhållande. Analysen av företagsklimatet och näringspolitiken baseras på två utgångspunkter. För det första gör utredningen en avgränsning till områden som har central betydelse för svenska företags konkur- renskraft på utländska marknader; för det andra görs analysen utifrån en jämförande ansats. Utredningen ser det som relevant att undersöka hur står sig i förhållande till de länder där svenska företags konkurrenter har sin hemvist. Jämförelserna utgår från de referensländer som använts i föregående kapitel. Analysen är dessutom begränsad till att identifiera styrkor och svagheter i det svenska företagsklimatet; detaljerade näringspolitiska reformförslag ligger utanför utredningens direktiv och kapacitet. Det svenska företagsklimatet analyseras i följande steg. Först studeras och EU:s näringspolitik. Sedan analyseras inter- nationella jämförelser av företagsklimat för att identifiera svenska styrkor och svagheter. Ett följande avsnitt tar upp för företagskli- matet centrala områden och slutligen sammanfattas utredningens syn på önskvärda prioriteringar för att stärka företagskli- mat. Regeringens näringspolitik har som främsta målsättning att bryta utanförskapet på arbetsmarknaden, stärka den svenska konkur- renskraften och skapa förutsättningar för jobb i fler och växande företag (, 2008). 1TP PT För internationella studier av konkurrenskraft se Bosma m.fl., 2007; . 2006; , 2008. För studier av svensk konkurrenskraft se Henreksson, 2007; . 2007; Scocco, 2008; , 2006. Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft för tillväxt och sysselsättning 2006–2008 redovisar en del av de åtgärder som ska bidra till att uppnå de näringspolitiska målsätt- ningarna (Skr. 2005/07:23 och uppföljningsrapporten . 2007/08:23). Handlingsprogrammet konstaterar att den svenska konkurrensfördelen i en globaliserad ekonomi består i att produ- cera varor och tjänster med ett högt kunskapsinnehåll. För att uppnå detta menar regeringen att det behövs ett bättre företags- klimat; det måste bli mer lönsamt och mindre krångligt att vara företagare. Den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entrepre- nörskap och sysselsättning 2007–2013 ger en kompletterande bild av de näringspolitiska prioriteringarna (N2007/7152/RT). Strategin ska bidra till att stärka regioners och individers konkurrenskraft. Regeringen har valt att prioritera entreprenörskap, innovation och förnyelse, ökad tillgänglighet och samarbete över nationsgränser. Strategin är en såväl finansiell som strategisk satsning på att stärka de svenska regionernas konkurrenskraft. Prioriteringarna i strate- gin ska vara vägledande för det regionala utvecklingsarbetet. Nedan följer en fördjupad beskrivning av de fyra huvudområdena i reger- ingens nationella strategi för regional konkurrenskraft, entrepre- nörskap och sysselsättning: Innovation och förnyelse omfattar näringspolitiska åtgärder för att ta till vara innovativa förmåga. Innovativa miljöer är en grundförutsättning för att innovationer, innovationssystem och kluster ska komma till stånd, spridas och utvecklas. Innovativa miljöer är beroende av ett effektivt samspel mellan forskning, när- ingsliv, offentlig sektor och politiska miljöer. Strategin noterar även att en ökad grad av specialisering är nödvändig för att utveckla innovationsförmågan och därmed konkurrenskraften hos företag. En prioriterad uppgift för att öka innovationsförmågan i närings- livet är att öka företagens förmåga att utveckla nya attraktiva pro- dukter och tjänster med höga förädlingsvärden. Vidare noteras att på många områden redan har ett konkurrenskraftigt när- ingsliv. Företagsklimatet för små och medelstora företag kan dock förbättras. Här framhålls åtgärder relaterade till internationalisering och att den stora potential som ligger i företagens möjligheter på utländska marknader måste tas till vara. Ett näringsliv med starka positioner på utländska marknader ställer bland annat krav på ökad helhetssyn, där stödjande insatser i olika skeden i större utsträck- ning bör samverka. Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud berör politiken för kunskap och utbildning. Tillgången på arbetskraft med rätt kompetens är en förutsättning för att näringslivets tillväxt inte ska hämmas. Utbildningssystemet och tillgången till kompetensut- vecklande insatser är av avgörande betydelse för den ekonomiska tillväxten, produktiviteten, sysselsättningen och nyföretagandet. Det livslånga lärandet förutsätter en kontinuerlig samverkan mellan utbildningssystemet och det omgivande samhället, så att arbets- marknadens behov och individers efterfrågan kan matchas. Ökad tillgänglighet är betydelsefullt för konkurrenskraft, entre- prenörskap och sysselsättning. Regeringen lyfter fram regionför- storing och ett utvecklat informationssamhälle som särskilt viktiga insatsområden. Väl fungerande och hållbara gods- och person- transporter, som förbättrar tillgängligheten för medborgare och näringslivet, är en förutsättning för en stärkt konkurrenskraft. En ytterligare förutsättning för ökad tillgänglighet är ett utvecklat informationssamhälle. Strategiskt gränsöverskridande samarbete är viktigt för att stimu- lera regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning. Regeringen avser därför förstärka detta genom att utveckla strate- giska samarbeten inom och över nationsgränserna. Sammanfattningsvis visar regeringens näringspolitiska program en påtaglig bredd och täcker många områden av betydelse för företagsklimatet. enades europeiska ledare om målet att till 2010 göra till den mest konkurrenskraftiga, kunskapsbaserade eko- nomin. Den så kallade Lissabonstrategin är ett brett men samman- hållet reformprogram för att åstadkomma detta. Inom ramen för Lissabonstrategin har EU-länderna beslutat om en rad mål för att med gemensamma krafter stärka EU:s konkurrenskraft och tillväxt, öka sysselsättningen och den sociala sammanhåll- ningen samt säkra en hållbar utveckling. Det handlar om att: Förbereda EU för övergången till en ekonomi och ett samhälle som baserar sig på kunskap Främja IT, forskning och utveckling Fullborda den inre marknaden Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Genomföra reformer som gynnar konkurrenskraft och innova- tion Investera i människor och bekämpa social utslagning Stärka de offentliga finanserna i EU-länderna Säkra att ekonomisk tillväxt går hand i hand med hållbar utveck- ling Det mest uppmärksammade specifika målet i Lissabonstrategin är att medlemsländernas FoU-utgifter ska uppgå till av BNP . Flera av de politikområden som berörs är frågor som faller utanför gemenskapslagstiftningen i EU. Enligt denna får varje medlemsland själv välja hur den nationella politiken ska utformas för att målen ska uppnås. Genom att systematiskt jämföra sig med varandra och gentemot världsledande länder, ska medlemsländerna sporras till framsteg. Tyvärr har flera faktorer samverkat till att bromsa reformprocessen i många EU-länder, även om har nått relativt långt i processen (gruppen, 2004). Det faktum att Lissabonstrategin är gemensam för hela EU innebär naturligtvis att egna näringspolitiska mål och ambitioner år svåra att urskilja i handlingsplanen. I vissa fall är rikt- linjerna dessutom knappast relevanta för : till exempel upp- nådde treprocentsmålet för FoU-insatser nästan ett årti- onde innan Lissabonstrategin antogs. Efter att ha noterat att är högst rankat i EU:s innova- tionsindex och på god väg att uppnå målen i Lissabonstrategin pekar i en rapport (Europeiska kommissionen, 2006) på fyra utmaningar för den svenska näringspolitiken. För det första uppmärksammar EU den svenska paradoxen, med särskild betoning på att de senaste årens utveckling inte skapat tillräckligt många kunskapsintensiva arbetstillfällen. För det andra kritiserar EU gapet mellan näringslivet och universiteten: detta ses som sär- skilt allvarligt eftersom en så stor del av de offentliga forsknings- medlen riktas till universitet och högskolor snarare än näringsliv och industriforskningsinstitut. För det tredje noterar EU att Sve- rige saknar väl underbyggda strategier för internationellt samarbete med EU, och , liksom strategier för att fullt utnyttja de nätverk som skapats av svenska multinationella företag. Slutligen trycker kommissionens rapport på bristerna i samordningen av politiken. Näringspolitiken lider av att det saknas ett nationellt Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft ledarskap för politikområdet, att samordningen är svag och att ingen har ansvar för frågor som berör flera departement. Detta leder till att åtgärderna är fragmenterade och kortsiktiga. Just bris- terna i samordning av näringspolitiken och andra näraliggande politikområden är en utmaning som utredningen återkommer till i slutet av detta kapitel. 4.3Svenskt företagsklimat och konkurrenskraft i ett jämförande perspektiv Företagsklimatets betydelse för tillväxt och utveckling har upp- märksammats i de flesta utvecklade länder, och det finns en omfattande internationell debatt om hur ett väl fungerande när- ingsklimat bör vara uppbyggt. På detta område finns det emellertid ingen teoretisk modell som talar om hur den övergripande närings- politiken bör se ut, utan mycket av diskussionen bygger istället på benchmarking, det vill säga jämförelser mellan olika länder. Tanken är att det kan finnas möjligheter att lära av erfarenheterna och lös- ningarna som utvecklats i de länder som är mest framgångsrika på olika områden. Ett resultat är att det finns en uppsjö av jämförelser av olika aspekter av företagsklimat och näringsklimat. Detta avsnitt presenterar några sådana jämförelser som ser på produktivitet, till- växtförutsättningar, företagande och entreprenörskap. Syftet är att identifiera styrkor och svagheter i det svenska företagsklimatet.TPF2FPT Genom att utgå från internationella jämförelser lyfts perspektivet från den omedelbara näringspolitiska debatten i . ArbetsproduktivitetTPF3FPT är ett mått på det förädlingsvärde arbetskraf- ten i en ekonomi skapar. Produktiviteten kan förväntas vara högre i länder där arbetskraften har tillgång till en större kapitalstock. Detta kan omfatta både humankapital, det vill säga kunskap och erfarenhet, fysiskt kapital, som inkluderar maskiner, utrustning och infrastruktur, samt socialt kapital, som återspeglar kvaliteten på samhällets formella och informella institutioner (Knack & Keefer, 2TP PT Även här jämförs i huvudsak med de referensländer som användes i analysen av exportutvecklingen: , , , , , , , , , och . 3TP PT Arbetsproduktivitet är definierad som bruttonationalprodukten per arbetad timme. Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Därmed kan produktiviteten sägas vara ett aggregerat, kvantitativt mått på ekonomins effektivitet och utvecklingsnivå. Figur 4.1 nedan illustrerar svensk produktivitet i relation till jäm- förbara länder, med normaliserade värden där används som referensland. En omedelbar observation är att produktivi- tet ligger i nivå med jämförbara länder. Länder som , och uppvisar en något högre produktivitet än Sve- rige, och , och en aning lägre. Det kan vara värt att notera att noterar högre produktivitet än genomsnittet för både de utvecklade ekonomierna inom och Euroområdet. noterar en produktivitetsnivå som är betydligt högre än de andra länderna i jämförelsen, tack vare de höga inkomsterna från olje- och gasexploatering. Figur 4.1 Produktivitet i och referensländer, 2006 Källa: produktivitetsdatabas, 2008. Jämförelsen visar att svensk arbetskraft har ett värdeskapande som ligger i nivå med jämförbara länder. Den svenska produktiviteten, som är ett av de möjliga måtten på konkurrenskraft, skiljer sig med andra ord inte markant från vad som kan förväntas. Figur 5.2 visar hur den reala arbetsproduktiviteten förändrats i och några av referensländerna . Även här är position fram- stående. Produktiviteten har ökat snabbare än i de jämförbara län- Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft derna, och ligger i synnerhet klart över genomsnittet för EU. En utgångspunkt för jämförelserna av näringsförutsättningar är således att klarar sig ganska bra på det aggregerade pla- net, även om det kan finnas svagheter på enskilda områden. Det bör dock noteras att åren som täcks av Figur 4.2 kännetecknades av ovanligt snabb produktivitetstillväxt i , på samma gång som utvecklingen inom stora EU länder var långsammare än under tidi- gare perioder. Produktivitetstillväxt i och referensländer, 1995–2006 Källa: produktivitetsdatabas, 2008. Notera: Bruttonationalprodukten uttrycks i nationell valuta och i fasta priser, med basår 2000. BNP för landgrupper uttrycks i dollar, i fasta priser och fasta köpkraftspariteter, och med basår 2000. EU siffrorna omfattar EU-15 exklusive , , och . Ett aggregerat mått på de breda tillväxtförutsättningarna i olika länder har konstruerats av , världens största invest- mentbank och en betydelsefull rådgivare till företag och investerare (ONeill m.fl., 2005). Sammanställningen fokuserar på länders förmåga att nå sin tillväxtpotential och baseras på 13 index inom fem huvudområden: Företagsklimatet och internationell konkurrenskraft Varje dimension mäts på en skala från 0 till 10 och summeras i ett medeltal för varje land. Rankingen sammanfattas i tabell 4.1 nedan.