sou · GVB327 · 2008-01-01 00:00:00 — kare ställning i amerikanska domstolar. Ett ombud kan emellertid enligt gällande svensk rätt inte förlita sig på det starkare sekretess- skydd som gäller inför EPO. Det finns inga garantier för att sek- retesskyddet enligt EPC 2000 får genomslag i nationell rätt, och det kan därför ifrågasättas om skyddet är tillräckligt för att en ame- rikansk domstol skall godta det som grund för att undanta ett epi- ombud från upplysningsskyldighet (jfr Wellcome Co. mot , Inc., 143 F.R.D. 611, 621, District Court for the Eastern , 1992 om att schwei- ziska advokaters brev till ett epi-ombud omfattas av attorney-client privilege i ). Det finns visserligen inte ett särskilt krav att län- der som är EPC-anslutna skall lagstifta om ett sekretesskydd som motsvarar, och därmed underbygger, det skydd som ges i EPC 2000, men det är däremot naturligt att så sker. Patentfördrags- utredningens uppfattning var att en sådan anpassning var motiverad redan utifrån den generellt accepterade principen att harmonisering av svensk rätt med EPC bör ske i största möjliga mån (SOU 2003:66 s. 227 ff.). 8Begränsning i vittnesplikten för patentombud (jfr 36 kap. 5 § ) Utredningens förslag: De som i särskild ordning har blivit auktoriserade patentombud enligt utredningens förslag i avsnitt 9 och deras biträden får inte höras som vittnen i en domstol rörande sådant som avser patenträttsliga angelägenheter och som anförtrotts dem i deras yrkesutövning eller som de i sam- band därmed erfarit. Undantag från frågeförbudet skall gälla om det är föreskrivet i lag eller den till vars förmån tystnadsplikten gäller samtycker till det. Skälen för utredningens förslag: Den grundsyn som gäller i Sve- rige och som kommit till uttryck i 36 kap. 1 § är att var och en som blir kallad, och som inte är part eller ställföre- trädare för part, är skyldig att vittna i domstol. Ett vittne har också en straffsanktionerad plikt att tala sanning. Syftet med denna all- männa vittnesplikt är att alla uppgifter som har betydelse för ett mål skall komma fram så att domstolen kan få bästa möjliga underlag för sin prövning. Som beskrivits i avsnitt 3.3 är vittnes- plikten inte absolut och i bl.a. 36 kap. 5 § finns regler om förbud att höra vittnen om vissa särskilt angivna för- hållanden (frågeförbud). Det anges vidare i 38 kap. 2 § andra stycket vissa inskränkningar i editionsplikten, som bl.a. svarar mot frågeförbudet i 36 kap. 5 § (se avsnitt 3.4). Vittnesplikten är av grundläggande betydelse i ett rättsamhälle (se avsnitt 3.3.1). Ju mer vittnesplikten begränsas, exempelvis för att tillgodose intresset bakom en lagstadgad tystnadsplikt, desto mer minskar parternas möjligheter att föra bevisning och därmed även domstolarnas möjligheter att få ett fullgott underlag för sina avgöranden. Avvägningen mellan de intressen som ligger till grund för vittnesplikten och de intressen som kan motivera ett fråge- Begränsning i vittnesplikten för patentombud förbud i en domstolsprocess är således av central betydelse för rätt- säkerheten och för förtroendet för rättsskipningen. Som framgår av förarbetena till bör därför stor försiktighet iakttas vid en utvidgning av de yrkeskategorier som inte får höras som vittnen (se t.ex. SOU 1938:44 s. 392 och prop. 1987/88:89 s. 8). Det är med dessa hänsynstaganden som bakgrund som utred- ningen har att överväga om en tystnadsplikt i skilda situationer bör införas för dem som yrkesmässigt sysslar med patenträttslig råd- givning, här kallade patentombud (i avsnitt 9.1 redogörs för begreppet patentombud). Som ett led i sitt biträde tar patentombud i sin verksamhet del av viktig konfidentiell information om sin huvudmans verksamhet. Den rådgivning och annat biträde som lämnas av patentombud är ofta också av konfidentiell natur. Ombudets huvudman har således ett legitimt intresse av att både de uppgifter som lämnas i förtro- ende och ombudets rådgivning kan hållas skyddad i olika situa- tioner. Huvudmannens behov i detta avseende kan i de flesta situa- tioner tillgodoses genom en lagfäst tystnadsplikt för patentombud som de har att beakta i sin yrkesutövning. Utredningen föreslår också att auktoriserade patentombuds tystnadsplikt regleras i lag (se närmare avsnitt 9.5). En sådan lagfäst tystnadsplikt innebär i sig inte någon begränsning i möjligheten att höra ett patentombud i en rättegång och det finns enligt utredningens mening flera starka skäl att förstärka tystnadsplikten också i domstolsprocesser för patent- ombud. Dessa redogörs för i det följande. Anställda vid patentbyråer och företags patentavdelningar är – på samma sätt som advokater – huvudsakligen hänvisade till den information som huvudmannen tillhandahåller för fullgörande av en förelagd uppgift. Utan sådan information kan ett patentombud inte göra en fullständig och korrekt bedömning av sin huvudmans angelägenheter. Ett frågeförbud beträffande patentombud innebär att huvudmannen kan anförtro sig utan risk att känslig information blir tillgänglig för obehöriga ens om angelägenheten skulle komma att prövas av domstol. Härigenom säkerställs att patentombudet ges ett fullständigt underlag för sin bedömning vilket är en förut- sättning för en fullgod rådgivning. Detta skulle självfallet vara till fördel för huvudmännen, dvs. enskilda uppfinnare och företag, och i förlängningen förbättra innovationsklimatet i . Ett annat argument som talar för att svenska patentombud, som inte är advokater, skall omfattas av ett frågeförbud är att mot- svarande gäller i vissa andra länder. Så är fallet i bl.a. Begränsning i vittnesplikten för patentombud och (se avsnitten 6.3.1– 6.3.2). För att skall kunna behålla sin ställning som ett land som ligger i framkanten vad gäller forskning och utveckling är det av stor vikt att den innovativa verk- samhet som äger rum i ges samma skydd som i dessa län- der. Som framgår av utredningens direktiv gör sig problemet med ett bristande skydd för uppgifter som lämnas till de patentombud som inte är advokater särskilt gällande i förhållande till svenska bolag som är involverade i patenträttsliga processer i . Amerikanska domstolar tillämpar som regel sitt lands skyddsregler i förhållande till utländska patentombud i den mån skyddsreglerna i patent- ombudets hemland ger ett likartat skydd (se avsnitt 6.5). En sådan processuell obalans drabbar enligt utredningens uppfattning små och medelstora bolag hårt eftersom de inte har samma möjligheter att anlita utländska patentombud som större bolag har. Svenska och utländska bolag konkurrerar därför inte på lika villkor på den globala marknaden. Detta är till skada för svenska näringslivsintres- sen, men skulle enligt utredningens mening kunna undanröjas genom en utvidgning av frågeförbudet till att även omfatta patent- ombud. Avsaknaden av ett frågeförbud i en rättegång för svenska patent- ombud vid patentbyråer och företags patentavdelningar innebär också en nackdel i konkurrenshänseende i förhållande till bl.a. utländska patentombud och svenska advokater. finns ett starkt incitament för en potentiell huvudman att vända sig till ett utländskt patentombud eller en svensk advokat som har ett star- kare sekretesskydd i domstolsprocess än vad ett svenskt patent- ombud vid patentbyrå eller företags patentavdelning har. Patent- fördragsutredningen har ansett att en sådan nackdel i konkurrens- hänseende medför en risk för en försvagning av den kom- petens på patentombudsområdet som finns i med negativa effekter ur ett samhällsekonomiskt perspektiv som följd (SOU 2003:66 s. 227). delar denna bedöm- ning. Mot den bakgrunden är utredningens sammantagna bedömning att för patentombud, för att de skall kunna främja sina huvudmäns intressen, bör det i vissa särskilt angivna avseenden gälla begräns- ningar i vittnesplikten. Utredningen föreslår därför en ändring i som innebär att frågeförbudet i 36 kap. 5 § andra stycket utvidgas till att omfatta patentombud och deras biträden. Begränsning i vittnesplikten för patentombud Enligt utredningens mening måste emellertid den krets av patentombud som omfattas av frågeförbudet i rättegång lätt kunna identifieras. För dem som omfattas av ett sådant undantag måste det vidare krävas gedigen sakkunskap såväl som hög yrkesmoral. Inget tvivel får råda om att de som omfattas av frågeförbudet verk- ligen har de nödvändiga kvalifikationerna. För den skull behövs en ordning för auktorisation av patent- ombud. Genom avgränsning av personkretsen till auktoriserade patentombud säkerställs en klar och tydlig avgränsning av dem som omfattas av frågeförbudet. Utredningens förslag till lag om aukto- risation av patentombud, som behandlas närmare i avsnitt 9, säker- ställer dessutom att dessa ombud har att följa etiska regler, omfat- tas av en lagfäst tystnadsplikt samt kan drabbas av disciplinära åtgärder vid misskötsamhet. Ett sådant regelverk är enligt utred- ningens uppfattning en förutsättning för att en begränsning i vitt- nesplikten för auktoriserade patentombud skall kunna godtas. Utredningen anser alltså att de patentombud som har auktoriserats enligt den särskilda lag som utredningen föreslår bör omfattas av ett frågeförbud i rättegång. Motsvarande bör gälla för de auktori- serade patentombudens biträden i linje med systematiken i 36 kap. 5 § . Principen om allmän vittnesplikt motiverar också enligt utred- ningens uppfattning att det klargörs vilken typ av information som omfattas av det utvidgade frågeförbudet. All information som ett patentombud får del av bör rimligen inte vara skyddad i en dom- stolsprocess. Bland annat kan affärsmässiga förhållanden beträf- fande patent och den kommersiella användningen av dessa komma i konflikt med konkurrensrättsliga bestämmelser och utgöra över- trädelser av dessa. har slagit fast att i konkurrens- ärenden gäller ett viss sekretesskydd för kommunikationen mellan en advokat och en klient (se avsnitt 10.2). Om har ett mer vidsträckt sekretesskydd för auktoriserade patentombud än detta så skulle det komma i konflikt med EG-rätten. Av betydelse i detta sammanhang är regleringen i den europeiska patentkonventionen (European Patent Convention, EPC). Som beskrivits i avsnitt 7 omfattas numera europeiska patentombud (epi-ombud) av en tystnadsplikt och ett sekretesskydd vid för- faranden hos EPO. Detta sekretesskydd är tillämpligt enbart när en klient sökt biträde i en patenträttslig angelägenhet. Ett epi-ombuds sekretesskydd i patenträttsliga angelägenheter gäller emellertid bara förfaranden vid EPO. En svensk domstol har över huvud taget Begränsning i vittnesplikten för patentombud inget lagligt utrymme för att ge lättnader i epi-ombuds skyldighet att besvara frågor om känslig klientinformation. Patentfördrags- utredningen gjorde bedömningen att det är angeläget att den tyst- nadsplikt och det sekretesskydd som kommit till uttryck i EPC också genomförs i svensk lagstiftning. Det framhölls i betänkandet att det visserligen inte finns något direkt krav att länder som är EPC-anslutna skall lagstifta om sekretesskydd i patenträttsliga angelägenheter som motsvarar, och därmed underbygger, det skydd som ges i EPC, men att det är naturligt att så sker (SOU 2003:66 s. 228 f.). delar även denna bedömning. Mot den bakgrunden förefaller det mest naturligt att ett svenskt frågeförbud begränsas till att gälla enbart uppgifter som kan hän- föras till patenträttsliga angelägenheter. Utredningen redogör för detta begrepp i avsnitt 9.3. Sammanfattningsvis har utredningen kommit fram till att det finns starka skäl för att frågeförbudet i 36 kap. 5 § – trots den återhållsamhet som bör gälla i detta hänseende – skall utvidgas till att också omfatta auktoriserade patentombud och deras biträden (jfr 38 kap. 2 § ). Den utvidgning som föreslås skall dock endast avse uppgifter som kan hänföras till patenträttsliga angelägenheter. 9Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. 9.1Ny lag om auktorisation av patentombud Utredningens förslag: En ny lag om auktorisation och tillsyn av patentombud införs. I lagen tas det in grundläggande regler om vilka krav på kompetens som skall ställas och vilka förutsättningar som i övrigt skall gälla som villkor för auktorisation. En särskild myn- dighet inrättas med ansvar för auktorisation och tillsyn enligt lagen. Auktorisation enligt den nya lagen skall inte vara obligatorisk för rätten att verka som patentombud. Tystnadsplikt skall gälla för auktoriserade patentombud. Skälen för utredningens förslag: Som beskrivits i avsnitten 2.5–2.6 och 4.3 är patentombudsyrket inte ett s.k. reglerat yrke. Det finns således inte i några särskilda lagar eller andra författningar regler om utbildning, auktorisation och tillsyn av patentombud. För patentombud som också är advokater finns det däremot en särskild auktorisationsordning och dessa har att följa advokat- samfunds etiska regler. Vidare framgår av 8 kap. 4 § första stycket andra meningen att för advokater gäller en tyst- nadsplikt. Denna tystnadsplikt är straffsanktionerad enligt 20 kap. 3 § första stycket . Utredningen har i avsnitt 8 föreslagit att patentombud på visst sätt skall omfattas av frågeförbud i rättegång. Det går utan större svårighet att avgöra om en person tillhör någon av de yrkes- kategorier som enligt 36 kap. 5 § inte är skyldiga att i en rättegång uttala sig i vissa frågor. Någon motsvarande avgränsning av de personer som verkar som patentombud är dock inte möjlig. Det måste vara förhållandevis lätt för svenska och utländska domstolar att kunna konstatera om ett frå- Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. I utredningens direktiv har också framhållits att en begränsning i vittnesplikten måste vara grundat på fasta för- pliktelser om en allmän tystnadsplikt och på ett regelverk som utlöser disciplinförfarande i fall av misskötsamhet. Det skall vara förbehållet kvalificerade yrkesutövare. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att ett auktorisations- system införs för patentombud. Ett patentombuds huvudman och andra aktörer på marknaden bör kunna utgå från att ett patent- ombud har en hög kunskapsnivå inom sitt område och inte obe- hörigen röjer uppgifter som anförtrotts ombudet i tjänsten. Enligt utredningens bedömning kan detta åstadkommas genom en ny lag om auktorisation av patentombud. En lagreglering skapar också en grund för ömsesidigt erkännande av yrkeskvalifikationer (jfr direk- tiv 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer). Aukto- risationen bör dock vara frivillig eftersom utredningens avsikt inte är att införa ett monopol. I den nya lagen bör det finnas bestämmelser om villkor för auk- torisation, tystnadsplikt och etiska regler. Det bör finnas ett organ som utövar tillsyn över de auktoriserade patentombuden och som i förekommande fall har behörighet att besluta om disciplinära på- följder. En auktorisationsordning med dessa huvuddrag motiveras även av att en sådan ordning, enligt utredningens bedömning, är nödvändig för att begränsa vittnesplikten för patentombud (se avsnitt 8). De patentombud som har att följa den nya lagens paragrafer bör vara sådana som har auktoriserats och ger biträde i patenträttsliga angelägenheter (se avsnitt 9.3). Det bör av lagstiftningen framgå att auktoriserat patentombud får endast den kallas som har auktori- serats. För auktorisation bör det i lagen uppställas formella krav beträffande utbildning och praktik (se avsnitt 9.4). De patent- ombud som auktoriserats bör vidare omfattas av en tystnadsplikt som är straffsanktionerad (se avsnitt 9.5). Även om det av utred- ningen föreslagna frågeförbudet i rättegång inte förutsätter före- komsten av en lagfäst tystnadsplikt, har en sådan genomgående i tidigare lagstiftningsärenden ansetts vara en förutsättning för en begränsning i vittnesplikten (se t.ex. prop. 1987/88:89 s. 5). Utred- ningen delar denna uppfattning. För att en etisk och professionellt hög kvalitet skall kunna vidmakthållas inom yrkeskategorin bör vidare auktoriserade patentombuds verksamhet vara föremål för tillsyn och det bör finnas möjligheter att ingripa med disciplinära åtgärder (se avsnitt 9.6). Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. De patentombud som bör kunna söka auktorisation kan enligt utredningens uppfattning vara civilingenjörer (tekniker, natur- vetare, m.fl.) och jurister. En fråga som aktualiseras i samman- hanget är om både en fristående patentkonsult vid patent- eller advokatbyrå, och en person som är anställd vid ett företags patent- eller juristavdelning skall ha möjlighet att auktoriseras. Det argu- ment som kan föras fram till stöd för att företagsinterna patent- ombud, t.ex. en civilingenjör eller bolagsjurist, inte bör omfattas av utredningens föreslagna lagstadgade tystnadsplikt (avsnitt 9.5) och frågeförbudet för patenträttsliga angelägenheter i avsnitt 8, är att de står i ett helt annat beroendeförhållande till sin arbetsgivare än ett patentombud vid en patentbyrå eller advokatbyrå. Det kan argu- menteras att ett företagsinternt auktoriserat patentombud ytterst kan riskera sin anställning om han eller hon inte agerar i enlighet med arbetsgivarens instruktioner, och skulle därmed inte kunna neka till att utföra en viss uppgift på det sätt som arbetsgivaren och tillika huvudmannen begär även om detta t.ex. skulle innebära ett främjande av orätt. Detta är en skillnad i förhållande till vad som gäller för advokater eftersom dessa inte kan vara anställda inom industrin och därmed anses ha en mer oberoende ställning än t.ex. en bolagsjurist. Skillnaderna mellan fristående och företagsinterna patentombud skall dock inte överdrivas. Ett patentombud vid en patent- eller advokatbyrå kan också vara beroende av en eller ett fåtal klienter. I många länder, som t.ex. i och , uppställs inte heller något krav på oberoende ställning för auktorisation som patentombud (se avsnitten 6.3.1 och 6.4). Motsvarande gäller också för europeiska patentombud, s.k. epi-ombud (se avsnitt 7). Utredningens uppfattning är att man i fråga om auktorisation och vittnesplikt bör behandla patentombud som är anställda hos sin uppdragsgivare, bl.a. bolagsjurister, på samma sätt som patent- ombud som är fristående patentkonsulter. Det bör i den av utred- ningen föreslagna lagen om auktorisation av patentombud alltså inte finnas en begränsning om att auktoriserade ombud bara får vara anställda hos andra auktoriserade ombud, patentbyråer eller advokatbyråer. Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. 9.2Ny myndighet för auktorisation och tillsyn Utredningens förslag: En ny myndighet med namnet inrättas med ansvar för den examination, auktorisation och tillsyn som följer av den föreslagna lagen om auktorisation av patentombud. Skälen för utredningens förslag: En erkänd auktorisationsordning är en viktig förutsättning för införande av ett frågeförbud i rätte- gång för svenska patentombud. En auktorisationsordning för patentombud bör som redan nämnts innefatta vissa element som tillsyn, disciplinär ordning och upphävande av auktorisation. De åtgärder som krävs för att administrera en sådan auktorisations- ordning har starka inslag av myndighetsutövning. Det kan dock argumenteras för att detta inte skall betraktas som en myndighets- uppgift utan i stället bör åvila branschorganisationerna och att en privat organisation kan auktorisera och utöva tillsyn över patent- ombuden. Enligt utredningens uppfattning överväger emellertid fördelarna med statlig tillsyn. Ett tungt vägande skäl är tilltron till systemet eftersom tillsynsorganisationen bör kunna handha myn- dighetsutövning och eventuellt också normgivning. Det statliga huvudansvaret för en auktorisationsordning kan uppnås på olika sätt. Uppgiften att meddela auktorisation m.m. kan läggas på en statlig myndighet (jfr och ). Ett betydande statligt inflytande på en auk- torisationsordning skulle också kunna nås med en ideell förening eller en stiftelse (jfr ). Det är enligt utredning- ens uppfattning av stor vikt att tillsynsorganisationen kan uppträda konkurrensneutralt och rättssäkert. Utredningen anser att detta bäst uppnås om prövning och tillsyn av auktoriserade patentombud ligger hos en statlig myndighet. En helstatlig auktorisationsordning kan även öka ett patentombuds förmåga att hävda sin ställning mot en uppdragsgivare. En myndighets verksamhet för auktorisation av patentombud kan antingen inordnas i en redan befintlig myndighet, t.ex. (), eller uppdras åt en ny myndighet. En effektiv och oberoende prövning och tillsyn av patentombud ställer särskilda krav på både integritet och kompetens hos tillsyns- organet. Utredningen anser att prövning och tillsyn av patent- ombud är en verksamhet som bör stå fri från annan statlig verk- samhet och föreslår att en ny myndighet bildas. Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. myndigheten mycket väl samverka med andra myndigheter admi- nistrativt. Den nya myndigheten kan lämpligen ges namnet . Huvuduppgiften för bör vara att tillse att auktoriserade patentombud har en hög nivå vad gäller etik och kunskap. För att säkerställa en hög kvalitet inom yrket bör ansvara för auktorisation av patentombud, anordna examina och prov, föra register över aukto- riserade patentombud samt utöva tillsyn genom att utreda och avgöra disciplinärenden. bör i sin verksam- het ansvara för att god patentombudssed inom branschen utvecklas på ett ändamålsenligt sätt. God patentombudssed bör främst syfta på att nämnden utvecklar normer för såväl patentombuds yrkes- mässiga uppträdande som för hur patentombuds uppdrag bör utfö- ras. Myndigheten kan utveckla god sed genom auktorisation, till- syn och beslut i disciplinärenden, rekommendationer samt uttalan- den i övrigt. Beträffande Patentombudsnämndens sammansättning bör ord- föranden vara jurist med domarerfarenhet. Övriga ledamöter kan vara personer med skiftande erfarenhet av verksamhet som berörs av patenträtten, från t.ex. näringsliv eller myndigheter. Det är enligt utredningens uppfattning viktigt att leda- möter har olika erfarenhet eftersom nämnden får ha hand om viktiga frågor, ibland principiella, som kräver en bred överblick, t.ex. auktorisationsfrågor, avgiftsfrågor, utbildningsfrågor, regler om jäv och ansvarsförsäkring. Utredningens uppfattning är vidare att några av ledamöterna i bör vara erfarna patentombud. Skälet är framförallt att det kan förväntas att det kommer att krävas ingå- ende kunskaper om det praktiska patentombudsarbetet i nämnden. Det är därför befogat att också erfarna patentombud bidrar med sina erfarenheter och kunskaper i arbete. Nya regler om tystnadsplikt och auktorisation m.m. Utredningens förslag: Endast de som i sin yrkesutövning biträ- der i patenträttsliga angelägenheter kan auktoriseras och verka som auktoriserade patentombud. Med patenträttsliga angelägenheter avses bedömandet av en uppfinnings patenterbarhet, förberedelser inför och ansökan om patent samt andra förfaranden inför en myndighet eller orga- nisation, bedömandet av ett patents eller en patentansökans gil- tighet och skyddsomfång, intrång i patent och äganderätt till ett patent eller en patentansökan, förberedelser och uppträdande inför domstol i patenträttsliga mål och ärenden, samt rådgivning i liknande angelägenheter. Skälen för utredningens förslag: Det är en skild grupp av patent- ombud som yrkesmässigt sysslar med patenträttslig och annan immaterialrättslig rådgivning. Det kan vara såväl civilingenjörer och jurister på patentbyråer och advokatbyråer, som anställda vid före- tags patent- och juristavdelningar. Normalt är det jurister som är specialiserade på immaterialrätt och som har god teknisk förståelse, och civilingenjörer som har goda kunskaper inom immaterialrätt, särskilt patenträtt. Ofta handlar det om ett samarbete mellan dessa yrkesutövare. Av utredningens direktiv framgår dock att utred- ningens uppdrag är begränsat, och skall avgränsas till patenträttslig rådgivning.