sou · GVB377 · 2008-01-01 00:00:00 — Försvarshälsan leds av Försvarsmedicincentrum efter strategisk inriktning från HKV. Vid hemrotationer, d.v.s. när utlandsstyrkans förband växlas, och när förbandets soldater efter insats möts vid s.k. återsamlingar (återträffar) behövs en större mängd samtalshandledare. Försvarsmakten använder här ett upparbetat nätverk av personer som arbetar med samtal i sitt dagliga arbete. Nätverket består av psykologer, psykoterapeuter, beteendevetare, socionomer, poliser, brandmän, präster och yrkesofficerare. Därutöver nyttjas personalkonsulenter från Försvarsmaktens organisation i så stor utsträckning som möjligt. Nätverket totalt består av ca 60 personer. När det gäller rehabiliterande åtgärder används privatpraktiserande psykologer. De flesta av de externa psykologerna används återkommande. Detta bidrar till kontinuiteten i verksamheten. Rekryteringen av personal till en internationell insats leds, som nämnts, av den operativa chefen. Det är också den operativa chefen som, i samråd med utsedda chefer inom utlandsstyrkan, beslutar om anställning av personal. Den operativa chefen beslutar vidare – även nu i samråd med andra ansvariga inom HKV – om befattningslöner och missionstillägg, d.v.s. lönen för de enskilda befattningarna i missionen respektive det lönetillägg som betalas ut med hänsyn till risker och operationsområde. Inom ramen för beslutad operationsplan och operationsorder beslutar chefen för taktisk stab om utbildning och bemanning inför insatsen. Chefen för taktisk stab kan därvid föreslå operativ chef förändringar i en individs anställningskontrakt. Chefen för taktisk stab kan också föreslå förändringar i organisationen under pågående insats. Under en pågående insats leder chefen för taktisk stab personaltjänsten med stöd av chefen för den operativa staben. Chefen för taktisk stab beslutar också om personalens tjänstgöringstid i insatsområdet och om antal hemresor. Under en pågående insats leder chefen för taktisk stab vidare rotation av personal, enheter och förband. I chefen för taktisk stabs personaltjänstansvar ligger frågor om krislednings- och krisstödsåtgärder. Denne leder vidare verksamheten vid olyckor, sjukdom och dödsfall. Ansvaret omfattar också beslut om befattningsbyte, omplacering och vakansrekrytering. Med stöd av operative chefen och juridiska staben vid HKV svarar chef för taktisk stab även för rättstjänstärenden. Utredningen vill i sammanhanget peka på att inom ramen för denna struktur och detta ansvar spelar Prehab en viktig roll. Prehab stödjer de taktiska staberna i frågor som rör personalen under pågående insats. Avdelningen stödjer vidare operative chefen och chef för taktisk stab när det gäller rekrytering, bemanning, anställning och avveckling av utlandsstyrkans personal. Efter en avslutad insats stödjer Prehab den operative chefens uppföljning av personal som tjänstgjort i utlandsstyrkan. I realiteten svarar Prehab för såväl den arbetslivsinriktade som den sociala rehabiliteringen. Utöver detta stödjer Prehab genom utbildning inom området personaltjänst, stress- och krishantering, stressprevention, avlastningssamtal, krisledning, personalhantering, värdegrundsfrågor samt frågor om villkor och försäkringar. Prehab stödjer också med personal chefen för taktiska stabens krisgrupp vid incidenter i utlandsstyrkan. Prehab kan också avdela personal för krisstöd om det behövs. Detta stöd gäller också stöd och information till anhöriga. På direktiv från chefen för taktisk stab genomförs merparten av soldatutbildningen för utlandsstyrkan av Livgardet i . 2.3.1 Omhändertagande före insats Principer för att rekrytera förband för internationell insats Personal som rekryteras till utlandsstyrkan måste vara svenska medborgare, och beredd undergå registerkontroll. Förbanden i utlandsstyrkan är i princip alltid tillfälligt sammansatta förband med tillfälliga chefer. Förbandet i varje mission omsätts som regel . Rekryteringen till förbanden sker i samband med en av två ansökningsperioder för personal som inte normalt är tillsvidareanställd i Försvarsmakten. De aktuella befattningarna annonseras på Försvarsmaktens hemsida (). Där skall den sökande fylla i en elektronisk ansökan och skicka in eventuella bilagor. På ansökan anges vilken insats samt vilken befattning som avses. Inkomna ansökningar snabbgranskas och den sökande kontrolleras mot misstanke- och belastningsregister. Ansökningar från yrkes- och reservofficerare skickas till utsedd förbandschef för uttagning. Ansökningar till specialistbefattningar skickas till Försvarsmaktens olika kompetenscentra för granskning och bedömning. Förbandschefen genomför sedan tillsammans med sina närmaste chefer (som han eller hon redan har tagit ut) en s.k. . går igenom ansökningarna samt de inkomna svaren från kompetenscentra. Man genomför under en telefonintervjuer med de sökande. Den personal man önskar ta ut redovisas för chef för berörd taktisk stab, liksom om man tvingas göra avsteg från beslutade inriktningar. Ett avsteg kan t.ex. röra någon som inte har tillräckligt goda vitsord, men som förbandet vill få anställd ändå. har dessutom vissa krav Som exempel kan nämnas fysisk prestationsförmåga eller språklig förmåga. Personal som antagits får ett uttagsbesked och kan tacka ja eller nej. Personal som accepterar säkerhetsklassas. Information och inryckningsorder skickas till den uttagne så att denne vet vilka villkor, förmåner m.m. som gäller. Vid uttagning av ordinarie försvarsmaktsanställd personal måste förfrågan gå till dennes ordinarie arbetsplats som får uttala sig om man kan avvara personen eller inte. När det gäller officerare från och med överstelöjtnant/kommendörkapten sköts uttagningsprocessen som nämnts ovan, under 2.2.1 Struktur, av personalstaben vid Försvarsmaktens högkvarter. Försvarsmakten tar inte ut några reserver. Detta innebär att rekrytering sker både före och under insats. Att ersätta personal som avbryter sin insats kan ta upp . Detta ökar belastningen på de som är kvar i insatsområdet. Dessutom binder det resurser hos de insatta förbandens personalenheter eftersom man under missionen, tillsammans med personalavdelningar i , måste eftersöka och intervjua möjliga ersättare. Ett tydligt krav för tjänstgöring i utlandsstyrkan är att man måste ha ett betyg om minst 10-7-7 från militär grundutbildning och eventuell utlandstjänstgöring eller krigsförbandsövning om man inte är anställd i Försvarsmakten. Det treställiga sifferbetyget står för ordning eller uppförande, lämplighet i befattning respektive kunskaper och färdighet. På den tiogradiga skalan är förutsätts 10 på uppförande medan 5 i de båda övriga är godkänt. Kravet för utlandsstyrkan har alltså i praktiken varit väl godkänt i lämplighet och kunskaper. kommer uppförandebetyget att ersättas med ett skriftligt utlåtande om vederbörande för närvarnade är lämplig för utlandstjänst; ja eller nej. Dessutom anpassas lämplighets- och kunskapskraven till vad som är godkänt för värnplikten. För att bli aktuell för utlandstjänst krävs således minst ett vitsord som lyder Ja-5-5. Personal som inte har gjort militär grundutbildning måste genomgå Grundläggande soldatutbildning för utlandsstyrkan. Kursdeltagarna är främst specialister, som till exempel sjukvårdspersonal och militärtolkar. Principer för att utbilda förband för internationell insats Före insats genomförs utbildning, företrädesvis på Livgardet. Där organiseras förbandet med chefer och stabsfunktioner. Samtliga uttagna blir föremål för värdering och genomgår läkarundersökning. Formerna för medbestämmande och arbetsmiljö överensstämmer i stor utsträckning med det regelverket för värnpliktiga. Det innebär att förtroendemän och skyddsassistenter väljs och kompaninämnder organiseras osv. Under utbildningen inför insatsen utvärderas soldater och officerare kontinuerligt. Uppföljning genomförs både av utbildarna vid Livgardet och förbandets egna chefer. Om den enskilde soldaten inte bedöms lämplig för uppgiften sägs denne upp (se vidare nedan under Socialt och arbetsrättsligt). Utbildningen omfattar personlig färdighet, befattningsutbildning, samträning av förbandet samt missionsspecifik obligatorisk utbildning. Den senare kan röra kulturell kunskap om insatsområdet, medvetenhet om minor, utbildning om att undvika vägbomber, sjukvårdstjänst, krishantering, stresshantering etc. Under utbildningen på Livgardet genomför operativa staben utbildning för befäl i värdegrund, stress- och krisreaktioner samt stressprevention, personalhantering samt hur man håller ett avlastningssamtal. Syftet med detta är att ge befälen verktyg så att de på ett bättre sätt kan hantera sin personal och i förlängningen bidra till färre rehabiliteringsärenden. Under utbildningen har soldaterna tillgång till Försvarshälsan precis som andra försvarsmaktsanställda. Då de fortfarande befinner sig i är det också möjligt för dem att söka vård inom . För läkarbesök ersätts den enskilde till viss del. Receptbelagda läkemedel ersätts med hela beloppet. Försvarsmakten har som arbetsgivare ansvaret för att formulera hur det medicinska omhändertagandet skall gå till inklusive kraven på inom vilken tid specifika åtgärder skall kunna insättas. Generalläkaren har tillsynsansvaret för att det medicinska omhändertagandet uppfyller krav enligt hälso- och sjukvårdslagstiftningen. I Försvarsmaktens interna föreskrifter anges att personal inför utlandstjänst skall läkarundersökas. Den som skall tjänstgöra i utlandsstyrkan får inte lida av allvarliga, kroniska sjukdomar eller ha annan hälsonedsättning. Vilka dessa sjukdomar eller nedsättningar har inte preciserats. Vidare anges att vid skada eller sjukdom under pågående tjänstgöring skall ny läkarundersökning ske. Efter insatsen skall soldaten lämna en särskild hälsodeklaration. gäller tre månaders uppsägningstid ömsesidigt mellan arbetstagare, som är särskilt anställda, och arbetsgivare, men Försvarsmakten kan bevilja kortare uppsägningstid. För uppsägning från arbetsgivarens sida måste saklig grund föreligga enligt lagen om anställningsskydd. Den enda instans som kan fatta beslut om uppsägning är . Försvarsmaktsanställd personal som inte tillgodogör sig utbildningen återgår till sin ordinarie arbetsplats i . , , har mindre än en handfull personer underkänts vid utbildning respektive blivit medicinskt underkända. Personal som har en tillsvidareanställning inom Försvarsmakten placeras under utbildningsperioden tidsbegränsat i Högkvarteret med tjänstgöringsort på Livgardet (eller annan utbildningsplattform). De behåller bl.a. sin vanliga löneinplacering, s.k. i-lön, och följer ordinarie avtal vad gäller t.ex. hemresor. I och med att försvarsmaktsanställd personal följer det ingångna kollektivavtalet också måste arbetstidsplaneras. Se vidare ovan under 2.1.2 Relevanta kollektivavtal m.m. samt bilaga 4. Personal som normalt inte tillhör Försvarsmakten får befattningslön redan under utbildningen. De har fri förläggning, fri kost och fria hemresor. Därtill utges ett lägre, skattepliktigt, tillägg per dag. Försvarsmakten bekostar även en tandläkarundersökning inklusive skäliga åtgärder. 2.3.2 Omhändertagande under insats Under genomförandet av en internationell insats lever personalen tillsammans dygnet runt. Möjligheterna att dra sig undan är begränsade vilket kan upplevas som påfrestande. Kännedomen om varandra kan å andra sidan bli mycket god. Vid insatser med styrkor över kompanis storlek finns normalt en personalsektion med personalchef, förbandspräst och medarbetare med annan kompetens. Även sjukvårdsenhet och läkare finns i anslutning till förbandet. Därmed finns kompetens för att omhänderta och stödja personal. Vid förbandsenheter som är mindre finns inte alltid detta stöd. I sådana fall finns andra internationella förband som stödjer det svenska förbandet. Detta kan innebära svårigheter vid kontakter och i dokumentationen. Varje chef har under genomförande av insats att väga riskerna mot vikten av den uppgift som ställts. Chefen bedömer detta utifrån förbandets förutsättningar och den kunskap som finns om hoten. Ett visst mått av risktagning finns alltid. Det får förutsättas att där militära förband har en uppgift finns ett hot som endast kan hanteras av militära förband. Förbandet måste vara berett att ta sådana risker som det avsetts för. De viktigaste faktorerna för att hantera riskerna är att förbandet är rätt utbildat och utrustat. Dessutom måste chefen ha reserver och handlingsfrihet med dessa för att kunna möta en oförutsedd händelseutveckling. Vid skadeutfall måste sjukvårdsresurser inklusive sjuktransportresurser kunna sättas in. Under pågående insats är personalen hänvisad till förbandsplatssjukvården. Denna består av läkare och sjuksköterskor. Vid behov kan denna resurs förstärkas med t.ex. sjukgymnast. Sjuksköterskorna har specialistutbildning inom t.ex. anestesi eller är distriktssköterskor. I provar Försvarsmakten ett nytt koncept kallat framskjuten kirurgisk förmåga. Det är ett försök att med sådana resurser komma närmare avlägsna enheter inom det svenska området. På grund av svårigheter med bland annat bemanning har denna förmåga ännu inte kunnat realiseras. I finns även sjuksköterskor i varje militärt observatörsteam för att snabbare kunna ge adekvat vård. Försvarsmakten har i interna föreskrifter ställt rekommendationer gällande medicinsk omhändertagande. I rekommendationerna beskrivs de två insatsförmågorna: förmåga att omhänderta skadade och förmåga att evakuera skadad personal, s.k. medicinsk evakuering. Som konkreta mål anges: tillhandahålla primär kirurgi , när detta inte är praktiskt möjligt, livräddande kirurgi och primär kirurgi . I militära sammanhang utomlands delas det medicinska omhändertagandet in i fyra nivåer. Inom Nato kallas de role och i FN level. Nivå 1 motsvarar Försvarshälsan eller en vårdcentral där man har tillgång till daglig sjukvård. Här skall man även kunna stabilisera läget akut inför avtransport till vårdinrättning på högre nivå. Nivå 2 motsvarar ett svenskt länssjukhus där man kan utföra operationer och där det t.ex. finns laboratorieresurser och röntgenutrustning. Nivå 3 motsvarar ett svenskt universitetssjukhus med avancerade utredningsmöjligheter och tillgång till neurokirurgi. Nivå 4 innebär att patienten skickas till sjukvården i hemlandet. har normalt ett omhändertagande motsvarande nivå 1 i egen regi. Nivå 2 och 3 kan bli tillgängligt genom avtal med annat land som förfogar över sådana resurser i operationsområdet. När man bedömer att individen inte kan vara kvar och tjänstgöra i utlandsstyrkan kontaktar medicinskt ansvarig officer vakthavande sjukvård i som fattar beslut om medicinsk repatriering, d.v.s. hemförlovning av medicinska skäl. Försvarsmakten har ingått avtal med norsk luftambulans som genomför sjukvårdstransport på beställning av vakthavande sjukvård. Norsk luftambulans har två flygplan som vardera tar två intensivvårdspatienter. Planen har förmåga att landa på de flesta flygplatser och skall kunna lyfta . Erfarenheten visar att det alltid har gått mycket snabbare än så. Medicinsk personal ombord på flygplanet skall vara den Försvarsmakten efterfrågar i det aktuella fallet. Flygplanet landar på den flygplats i som ligger närmast det sjukhus med vilket vakthavande har överenskommit att patienten skall omhändertas. Det finns även en nationell resurs benämnd Svensk nationellt ambulansflyg som kan användas vid större katastrofer nationellt eller internationellt. Resursen kan också nyttjas av Försvarsmakten vid masskadeutfall i utlandsstyrkan. Luftfartsstyrelsen ansvarar för upprättandet och beredskapen av ambulansflyget. Flygplanet som normalt används i vanlig trafik tar att bygga om. Planet kan transportera sex-sju intensivvårdspatienter och 23 sittande patienter. Normalförfarande är att sjuka eller skadade soldater reser med det ordinarie flyg som utför ledighetstransporter eller med reguljärflyg. De har då fått remiss till närmaste lämpliga vårdinrättning på hemorten. Under rehabiliteringen i erbjuds psykosocialt stöd i olika utsträckning beroende på skadans omfattning och individens mentala status. Ofta räcker det med telefonkontakt. kan det dock bli aktuellt med samtalsstöd via extern terapeut parallellt med somatiska vård. Det psykologiska omhändertagandet hanteras initialt på plats i insatsområdet enligt den s.k. krisstödstrappan. Enligt denna utnyttjas i första hand kamratstöd. Efter incidenter eller allvarliga händelser skall avlastningssamtal genomföras under ledning av befäl. Om detta upplevs som otillräckligt kan samtalsstöd erbjudas via personalvårdsbefäl eller Om individen uppvisar svåra symptom tas kontakt med förbandsplatssjukvården där läkaren får bedöma behovet av åtgärder. I vissa fall blir soldaten medicinskt repatrierad med remiss till den allmänna psykiatrin på hemorten. I dessa fall sker alltid uppföljning och kontakt från Försvarsmaktens sida. Det är dock ovanligt att individer blir medicinskt repatrierade på grund av psykiatriska skäl. Vanligare, men ändå sällan förekommande, är att soldater med mindre svåra symptom får stöd av psykolog från Försvarsmakten. Det kan t.ex. ske under ordinarie ledighet eller tjänstledighet, alternativt per telefon från insatsområdet. Syftet är att kunna behålla individen i tjänst. repatrierades ca 20 individer till p.g.a. av sjukdom eller skada. Tre av dessa hade psykiatrisk diagnos. Majoriteten av det totala antalet flögs inte hem akut. I ovanliga fall skickas stödpersonal från Försvarsmakten till insatsområdet. Detta skedde t.ex. i samband med jordbävningen i dit bl.a. präst och psykolog sändes. De tjänstgörande i var militärobservatörer och hade inte tillgång till den stora organisation med personalsektion, svensk sjukvårdspersonal och präst som normalt ingår i åtminstone större förband. är Försvarsmakten inbegripen i en avtalsförhandling med i . Det gäller ett avtal om mottagande av akuta intensivvårdspatienter och mindre akut skadade eller sjuka patienter. Sjukhuset skall kunna ställa en rad specialister till förfogande. Den arbetsrättsliga tryggheten skiljer sig inte från vad som gäller enligt lagen om anställningsskydd. Tre månaders uppsägningstid gäller ömsesidigt mellan arbetsgivare och arbetstagare med särskild anställning. Försvarsmakten kan emellertid bevilja kortare uppsägningstid när det gäller personal med särskild anställning. har till och med mitten av oktober ca 70 personer begärt entledigande från utlandsstyrkan. Orsaken är oftast hemmaförhållanden såsom att man har kommit in på en sökt utbildning eller fått ett nytt jobb. kan familjeproblem vara orsaken. Om Försvarsmakten skall säga upp någon måste det finnas saklig grund. Personal som t.ex. inte fungerar i sin befattning skall i första hand omplaceras inom förbandet. I andra hand kan personen omplaceras till . Vanligtvis försöker man bereda personen andra uppgifter inom ramen för Försvarsmaktens verksamhet. I sista hand kan den anställde sägas upp med eller utan skyldighet till tjänstgöring . till och med mitten av oktober har ett tiotal soldater omplacerats eller sagts upp i utlandsstyrkan. 2.3.3 Omhändertagande efter insats Som framkommit ovan, under gällande rätt, har Försvarsmakten ett subsidiärt arbetsgivaransvar, vilket innebär att de individer som har en ordinarie arbetsgivare i första hand skall rehabiliteras av denne. Försvarsmakten är enligt 6-9 §§ lagen om utlandsstyrkan bl.a. skyldig att utreda behovet av åtgärder för att den skadade skall återfå full arbetsförmåga. Försvarsmakten skall om möjligt ge den skadade tillgång till arbetsträning eller utbildning. Ansvaret kvarstår efter det att den första insatsen har kunnat sättas in med möjlig förlängning . De individer som uppmärksammats i uppföljningsprocessen som är i behov av åtgärder blir tilldelade en handläggare inom Prehabs organisation som skall samordna rehabiliteringen, utreda, ge stöd och köpa upp åtgärder. Försvarsmakten har under 2005-2007 haft ca 150-200 rehabiliteringsärenden löpande . Bedömningen är att ärendena fördelar sig någorlunda jämnt mellan fysiska skador och psykiska problem. Några ärenden löper medan andra avslutas . De fysiska skadorna utreds efter insats av läkare knuten till Prehab i syfte att fastställa om arbetsskada föreligger. Vanligast förekommande skador har varit skador i samband idrottsutövning och belastningsskador. Precis som i övriga samhället drabbas soldater också av vanliga sjukdomar som hjärtinfarkt, cancer och diabetes. Vid läkarundersökningen inför utlandstjänstgöring är det inte lätt att upptäcka dolda tillstånd. Det är ofta förenat med stora kostnader eftersom soldaterna måste avbryta tjänsten och skickas hem för vård. Ett fåtal ärenden har rört allvarliga olyckor knutna till själva tjänstgöringen. skedde ett attentat mot ett svenskt fordon i som dödade två och soldater. Ytterligare två skadades allvarligt. 1991 dödades en person i samband med ett gisslandrama i . Mer frekvent än skador i strid är förekomsten av svåra trafikolyckor. I genomsnitt skadas ett par personer allvarligt på grund av trafikolyckor. När det gäller psykiska skador är det Prehabs psykologer som i första hand bedömer om skadorna är relaterade till utlandstjänstgöringen eller När det gäller själva behandlingen, terapin, anlitar Försvarsmakten även externa psykologer. De psykiska besvär som uppkommer bland anställda i utlandsstyrkan är i stort sett representativa för samhället i övrigt. Många av besvären är stressrelaterade och uppstår till följd av hög arbetsbelastning, konflikter i den grupp man tillhör eller annat som hänger samman med den stora omställning som tjänstgöring i utlandsstyrkan innebär. Försvarsmakten har också identifierat en mindre ökning av traumarelaterade besvär från insatsen i . Det finns enligt Prehab ett stort behov av stöd efter avslutad insats som rör besvär relaterade till utlandstjänstgöringen även om besvären inte skulle bedömas som arbetsskada vid prövning. Prehab tar ett ansvar också för sådana fall. Ifråga om all vård, även den psykiatriska, skall den enskilde i princip hänvisas till den allmänna sjukvården. Men då den psykiatriska vården inte alltid av Försvarsmakten bedöms fungera tillfredsställande inom alla landsting köper Försvarsmakten i vissa fall upp behandling hos privatpraktiserande psykologer. När det handlar om somatisk vård är den enskilde alltid hänvisad till hans eller hennes respektive landsting. Om detta informeras soldaterna i samband med utbildningen före insats. I förordningen om utlandsstyrkan stadgas att Försvarsmakten har ett ansvar att följa upp all personal på ett skäligt sätt efter hemkomsten. Försvarsmakten skall då utreda om någon under anställningen drabbats av skada som kan leda till bestående funktionshinder eller annars är av allvarlig art. genomförs såväl uppföljning av samtliga hemkommande från utlandsstyrkan som riktad rehabilitering mot enskilda individer. Uppföljningen påbörjas med en inventering av förbandet i utlandsstyrkan på plats i insatsområdet. Samtal genomförs med alla chefer med personalledningsansvar. Syftet är att identifiera behov av initialt eller fortsatt stöd. Efter genomförd insats upplöses förbandet efter ett kort hemkomstprogram . En läkarundersökning och en enkät genomförs. Vidare ges information om stresshantering och en obligatorisk genomgång om hur det är att komma hem. Hemkomstsamtal genomförs med stöd av samtalsledare. De individer eller grupper som har upplevt någonting utöver det vanliga eller som har symptom på stress eller andra psykiska besvär följs upp särskilt genom enskilt samtal eller samtal i grupp. I vissa fall har insatsen varit av den karaktären att samtliga på förbandet får ett samtal vid hemkomst. Anställda som roterar hem enskilt, t.ex. för att de har avbrutit sitt kontrakt, erhåller alltid hemkomstsamtal. I hemkomstverksamheten ingår också en gemensam middag med efterföljande samkväm. Hemkomstprogrammet avslutas med en medaljceremoni. Ofta spelar en militärorkester och en högre chef närvarar.