sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — anser vidare att om polisen ska skaffa sig tillgång till en ny helikoptertyp bör formerna för detta övervägas. Det bör prövas om man själva måste operera helikoptern, eller om den uppgiften kan överlåtas åt en annan part. Samverkan med Sjö- fartsverket kring drift och underhåll av helikoptern skulle också kunna vara en möjlighet. föreslår att regeringen ska uppdra åt att tillsammans med , Krimi- nalvården, och Försvarsmakten pröva hur polisens, Kriminalvårdens och transportbehov med flyg ska tillgodoses. I uppdraget ingår att belysa möjligheter till sam- bruk och gemensam finansiering mellan myndigheter, samt möjlig- heter att i ökad utsträckning använda befintliga resurser hos , och Försvarsmakten. har vid möten med företrädare för polisen diskuterat huruvida Polisflygets piloter måste vara utbildade poliser. En fördel med att ha piloter som har genomgått polisutbildning är att dessa har en större förståelse för den polisiära verksamheten, vilket är en fördel när man ska samverka med enheter på marken. Piloten blir därmed mer flexibel och kan anpassa sig efter händelse- utvecklingen. Det kan också i vissa fall, i huvudsak i glesbygd, vara nödvändigt att helikoptern landar och att en ur besättningen gör ett ingripande på marken. I sådana situationer är det nödvändigt att besättningen består av, åtminstone en, polis med befogenhet till myndighets- utövning. Nackdelar med att endast ha piloter som genomgått polis- utbildning är att det begränsar utbudet på arbetskraft samt att det ökar personal- och utbildningskostnader. Å andra sidan kan det vara billigare att använda poliser som piloter, då dessa kan antas vara mindre benägna att söka sig till andra arbetsgivare. har till framfört synpunkten att om Polisflyget begränsar sig till att bara anställa poliser som piloter, finns en risk att man får en för liten rekryte- ringsbas för att kunna få fram lämpliga piloter. menar att Polisflygets piloter inte be- höver vara utbildade poliser. Det är av vikt att polishelikoptrarnas besättningar är införstådda med polisär verksamhet och polistaktik för att kunna verka effektivt, men detta innebär inte att piloterna måste ha genomgått fullständig polisutbildning. Piloter kan genomgå civil pilotutbildning för att sedan vidareutbildas i polis- taktik och polisverksamhet. Den grundläggande pilotutbildning som Polisflygets skola bedriver skiljer sig inte från andra civila pilotutbildningar. En strikt tillämpning av kriteriet att man måste vara polis för att kunna flyga uppdrag åt polisen innebär vidare att man begränsar sig när det gäller samverkan med andra myndigheter. Det blir t.ex. svårare för polisen att nyttja andra flygande resurser för t.ex. räddningstjänst och transporter. Flygskolan i sysslar i huvudsak med grundutbild- ning av piloter, samt viss polistaktisk flygutbildning och genom- förande av kompetenskontroller. Vidareutbildningen av piloter är tänkt att ske ute på baseringarna. skriver i sin rapport från haveriet i att man fått uppfattningen att Polisflygets flygskola endast i ringa omfattning deltar vid framtagning av nya flygpolisiära upp- dragsprofiler, t.ex. tillvägagångssätt vid i- och urlastning av piket- styrkor, rappellering från helikopter, uppdrag med NI, etc. menar att Polisflyget bör ha en flyg- skola. Däremot är det inte nödvändigt att grundutbildningen av piloter sker på skolan. anser att flygskolan i första hand bör fokusera på polisoperativ flygutbildning, samt vidareutbildning av Polisflygets piloter. Om det sedan bedöms som ekonomiskt rationellt och man har nödvändig kapacitet så kan även grundutbildning bedrivas vid skolan. Om Polisflyget i större utsträckning anställer civila piloter minskar också behovet av att bedriva en egen grundutbildning. föreslog i sitt betänkande SOU 2008:29 att regeringen skulle utreda hur en civil utbildning av helikopterpiloter kan organiseras och finansieras. Regeringens proposition 2008/09:68 behandlade inte utbild- ningen av helikopterpiloter. I det fall en offentligt finansierad utbildning av piloter framöver inrättas inom ramen för , bör en sådan utbildning samordnas med Polisflygets behov av att grundutbilda piloter. 6.5.6Samarbete med svenska myndigheter har under arbetet med sin rapport om haveriet med en polishelikopter i konstaterat att delar av Polisflygets verksamhet har stora likheter med verksamhet som bedrivs av Försvarsmaktens helikopterflottilj. Det gäller t.ex. taktisk flygning på låg höjd, nedsläppning av personal med Fast och rappellering, samt basering av prickskyttar ombord på helikoptrar. För att öka säkerheten i dessa moment bedömer att det vore av värde om de båda helikopter- verksamheterna kunde samöva. Det förekommer inget strukturerat utbyte mellan de båda organisationerna inom detta område. Det förekommer heller inget utbyte avseende vinschning i fjällmiljö, trots att både Försvarsmaktens helikoptrar i och polishelikoptern i sysslar med sådan verksamhet. anser att det både av verksamhets- utvecklingsskäl och flygsäkerhetsskäl behövs ett nära samarbete mellan de båda myndigheterna när det gäller helikopterverksamhet. föreslår att och Försvarsmakten ska träffa en överenskommelse om samarbete avseende helikopterfrågor. I rapporten samverkan – föreslogs att och Rikspolis- styrelsen skulle utveckla ett strukturerat samarbete inom en rad olika områden av betydelse för helikopterverksamheten. Sedan rapporten skrevs har dock inget hänt i denna fråga. Under kapitel 8 föreslår att Sjöfarts- verket och ska träffa en överenskommelse avseende polisens samlade användning av , samt för hur samarbetet mellan Polisflyget och ska bedrivas. Polisflyget befinner sig i en förändringsfas. I ett sådant läge är det värdefullt att ta del av erfarenheter från andra länder. har besökt som opererar en av största civila helikopter- organisationer. Man har en god haveristatistik och lång erfarenhet av att arbeta med polisiära uppgifter. Bundespolizei har även en flygskola i utanför . Vid sidan av grundutbildning (som endast ges på tyska) ges även kurser i bland annat mörkerflygning med Night Vision Goggles, taktisk polisflygning, simulatorträning, flygning med Static och flygning i bergstrakter. Vissa av kurserna ges på engelska. Man har bl.a. haft kursdeltagare från finska Gränsbevak- ningsväsendet och italienska Guardia di Finanza. föreslår att bör pröva möjligheterna till ett strukturerat samarbete med Bundespolizei avseende utbildningsfrågor, övningsverksamhet m.m. BRÅ, 2008, Trygghetsundersökningen 2007. /v2/www/fjallraddning.pdf Europeiska unionens råd, 2008, 5629/08 ENFOPOL 18. register.consilium.europa.eu/pdf/en/08/st05/st05629.en08.pdf , 2008, Rapport 2008:07 Olycka med vid , O län, . Polisflyget, 2008 (a), Organisationsplan Polisflyget. Dnr Fö2007:05/41. Polisflyget, 2008 (b), Resursanvändning Polisflyget. Dnr Fö2007:05/42. Polisflyget, 2008 (c), Statistik Polisflyget. Dnr Fö2007:05/44. Polisflyget, 2008 (d), Operatörer. Dnr Fö2007:05/43. i , 2000, Försvunnen person. Proposition 1998/99:74 Förändrad omvärld – omdanat försvar. och , 2004, Avrapportering sam- verkan /RPS – . , 2008, Särskild utredning om polisverksamhet med , 2007, Polisinsatser vid särskilt komplicerade och farliga situationer m.m. , 2006, Granskning av polisens flygverksamhet. Rikspolisen & Försvarsmakten, 1997, Förutsättningar för Polisen att nyttja Försvarsmaktens helikoptrar. SOU 2002:70 Polisverksamhet i förändring. SOU 1998:59 i , Rädda och skydda. a)Regeringen ska uppdra åt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) att genomföra en försöksverksamhet för skogsbrandsbekämpning med beredskapssatt helikopter. b)MSB ska upprätta ett nationellt ramavtal om helikoptrar för skogsbrandsbekämpning. Upphandlingen av ramavtalet bör skötas av , inom ramen för ett över- gripande statligt ramavtal för helikoptertjänster. c)Regeringen ska uppdra åt () att svara för förmedling av helikoptrar för skogsbrandsbekämpning, samt att upprätthålla en nationell lägesbild över tillgängliga heli- kopterresurser för skogsbrandsbekämpning. d)Regeringen ska uppdra åt MSB att hantera upphandlingen av skogsbrandbevakning med flygplan. e)Regeringen ska uppdra åt MSB att ta initiativ till en ökad nordisk planering avseende skogsbrandsbekämpning. f)MSB ska genomföra en särskild informations- och utbild- ningssatsning med anledning av det föreslagna systemet för skogsbrandsbekämpning. Satsningen bör riktas mot kommu- nala brandbefäl och kommersiella helikopteroperatörer. g)MSB ska utföra en studie där effektiviteten hos olika resurser för att bekämpa skogsbränder utvärderas. Övrig användning av helikoptrar inom h)MSB ska bidra ekonomiskt till SAR-systemet för att täcka räddningstjänsts behov vid insatser då det råder fara för liv. i)MSB och tillsammans ska ta fram typsitua- tioner för när ska kunna stödja kommu- nal räddningstjänst. Typsituationerna ska vara styrande för vilken särskild förmåga ska bygga upp för insatser till stöd för . j)ska skriva avtal med de kommunala räddnings- tjänster som ska ha ett särskilt samarbete med SAR-helikopt- rarna. Avtalen bör reglera åtaganden avseende övningar m.m. k)ska göra en översyn av Polisflygets stöd till , syftande till att precisera vilket stöd som ska kunna ges. l)MSB och () tillsammans ska bistå kom- munal räddningstjänst med att se över larmplanerna avseende helikopteranvändning. m)Regeringen ska uppdra åt MSB att tillsammans med Sjö- fartsverket, och genom- föra en informations- och utbildningssatsning om flygande resurser riktad till brandbefäl och larmoperatörer. Vidare bör även sjukvårdsledare, polisinsatschefer och vakthavande befäl vid polisens länskommunikationscentraler omfattas av denna satsning. Enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor avses med rädd- ningstjänst de räddningsinsatser som staten eller kommunerna ska ansvara för vid olyckor och överhängande fara för olyckor för att hindra och begränsa skador på människor, egendom eller miljön. Staten eller en kommun ska ansvara för en räddningsinsats endast om detta är motiverat med hänsyn till behovet av ett snabbt ingripande, det hotade intressets vikt, kostnaderna för insatsen och omständigheterna i övrigt. En kommun ska ansvara för räddnings- tjänst inom kommunen, såvida det inte rör sig om fjällräddnings- tjänst, flygräddningstjänst, sjöräddningstjänst, efterforskning av försvunna personer, miljöräddningstjänst till sjöss eller räddnings- tjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen. Den kommunala räddningstjänstens behov av personal och materiel varierar beroende på räddningsinsatsens natur. Basutrust- ning finns i regel tillgänglig hos räddningstjänsterna, medan specialmateriel hyrs eller lånas in ad hoc. Helikoptrar utgör sådan specialmateriel. har inga kommunala räddningstjänster egna heli- kopterresurser att tillgå. I den mån behov uppstår avropar man i första hand statliga resurser. Finns inte statliga resurser tillgängliga kontaktar räddningstjänsterna kommersiella operatörer ad hoc. Ett fåtal länsstyrelser och kommuner har tecknat avtal om skogs- brandsbekämpning med kommersiella helikopteroperatörer. har valt att dela in rädd- ningstjänsts användning av helikoptrar i skogsbrandsbekämpning och övrig användning. I uppstår större skogsbränder cirka en eller två gånger per decennium. I jämförelse med de extrema skogsbränder som kan uppstå i södra eller i har varit relativt för- skonat från allvarliga skogsbränder (SRV, 2003). Tabell 7.1 visar all vegetationsbrand i med en uppdelning i skogbränder och övriga vegetationsbränder. I vissa fall omfattar en brand flera typer av skog/vegetation, men i statistiken registreras dessa bränder som en brand. Räddningsinsatser till bränder i skog och mark, riket, 1996 2207 Källa: , 2008 (a). 7.1.1Olika typer av skogsbränder och brandorsaker Både eldens spridningshastighet och intensitet är väsentliga för möjligheten att begränsa en skogsbrand. I första hand är det intensiteten som påverkar möjligheten att bekämpa branden. En ökande intensitet innebär risk för att branden utvecklas till den mest svårsläckta typen av bränder, s.k. toppbrand. Antänds träd- kronorna fördubblas mängden bränsle som elden konsumerar, som spridningshastigheten ökar, vilket sammantaget resulterar i en dramatisk ökning av brandintensiteten (Räddnings- verket, , , 2007). Ofta söker man karakterisera en skogsbrand utifrån vilka bränslen som tas av elden. vill man därigenom grovt ange eldens svårighetsgrad. I och används beteckningarna surface fire (lättare) och crown fire (svårare). Den viktiga skilje- linjen är om elden huvudsakligen drivs av finbränslen på marken (surface fire) eller om även bränsle uppe i trädkronorna involveras (crown fire) (, , , 2007). 1TP PT Kolumnen All skog och mark är totala antalet bränder i skog eller annan vegetation i . Tabell 7.2 listar de tio vanligaste brandorsakerna i produktiv skogsmark. Tabell 7.2 Brandorsaker i produktiv skogsmark, 1996 2000 Barns lek med eld Källa: SRV, 2003. 7.1.2Ekologiska aspekter och hyggesavbränning Skogsbränder betraktas i allmänhet som något negativt, men de kan också ses som en naturlig del av skogens liv. var skogsbränder betydligt vanligare och de bekämpades inte lika aktivt som . I samband med att den moderna skogsindustrin växte fram, och skötseln av den svenska skogen därmed ändrade inriktning mot ökad trädplantering, började skogsbränder betraktas som ett hot. Skogsbränder har ingen naturlig funktion i dessa trädplantager och förstör stora ekonomiska värden. Den minskade förekomsten av skogsbränder har inneburit att allt större mängder markvegetation och död vegetation samlas i skogarna, vilket medför att när skogs- bränder utbryter så blir de mer svårsläckta och okontrollerade. Nya trädslag har introducerats i , t.ex. den kanadensiska tallarten Contorta, som lättare utvecklar toppbränder än tidigare tallarter. Detta i kombination med ett förändrat klimat, kan innebära att framöver drabbas av större och mer svårsläckta bränder. Synen på skogsbränder har dock förändrats, t.ex. har man i numera i en del skötselplaner för naturreservat skrivit in att man ska låta skogsbränder ha sitt förlopp (SRV, 2003). Inom skogsnäringen använder man sig både av naturvårds- bränning, d.v.s. bränning av skog, och hyggesavbränning. är t.ex. certifierade av , vilket bl.a. inne- bär ett åtagande att utföra naturvårds- eller hyggesbränning på slutavverkad areal, vilket motsvarar skogsmark . Bränderna är s.k. kontrollerade bränder, men i cirka sex fall (motsvarande av fallen) förlorar man kontrollen vilket medför att räddnings- tjänst måste rycka ut (, 2008). 7.1.3Samhällets beredskap för skogsbränder av skogsmarken ägs av privata enskilda skogsägare, av privata aktiebolag, av staten (inklusive de statsägda aktiebolagen), och resterande av övriga privata och offentliga aktörer (, 2008). Enligt lagen om skydd mot olyckor har en markägare alltid en skyldighet att medverka vid brandsläckning om en räddningsledare bedömer detta som lämpligt. Med stöd av paragrafen om tjänste- plikt, i samma lagstiftning, kan även andra personer beordras att hjälpa till vid räddningsinsatsen. Ägaren ska också utföra bevakning efter avslutad räddningsinsats vid t.ex. en skogsbrand. Räddnings- verket har tolkat lagen om skydd mot olyckor som att ägaren till skog också har ett ansvar för att förhindra och förebygga bränder eller vidta andra brandskyddsåtgärder (, 2008; Rädd- ningsverket, & SLU, 2007). , och gemensamma studie Vegetationsbrand 2020, 2050 och 2080, som var en bilaga till SOU 2007:60 Klimat- och såbarhetsutredningen, påpekar att har de kommunala räddningstjänsterna både minskat antalet brandstationer och antalet brandmän i beredskap. Enligt studien är en konsekvens av detta att det generellt tar innan släckning av en skogsbränd kan påbörjas. Ofta måste flera olika styrkor larmas till en skogsbrand. Den försämrade bered- skapen kan enligt studien medföra att skogsbränderna generellt blir större, mer svårsläckta och därmed mer resurskrävande. (Rädd- ningsverket, , , 2007). gör dock bedömningen, bl.a. i sin rapport Framtidens risker och säkerhetsarbete, att de kommunala räddnings- tjänsterna även framöver kommer att ha en god beredskap och kort inställelsetid, trots en viss utglesning av styrkorna. Dagens system med både heltids- och deltidsorganiserad räddningstjänst medför lägre beredskapskostnader och garanterar en god geografisk spridning och beredskap (, 2008b). Flygplan kan användas för att upptäcka och övervaka skogsbränder. Regeringen beslutade , nedlagd verksamhet, att återinföra stödet för skogsbrandsbevakning med flyg. Alla län har rätt att söka statliga medel från för att kunna bedriva skogsbrandsbevakning med flyg. har ansvaret för verksamheten och beslutar utifrån riktlinjer om att bevakning med flyg ska bedrivas i länet. måste sedan upphandla tjänsten. I något län anlitas en lokal flygklubb eller ett flygföretag. Större delen av skogsbrandsbevakningen utförs av Frivilliga flygkåren (FFK). FFK flyger efter 35 s.k. brandflyg- slingor. flög FFK skogsbrands- bevakning, men under ett riktigt torrt år kan det bli upp . Skogsbrandsbevakningen leds i regel av ett kommunalt brand- befäl som fått uppgiften delegerad av . Antalet patrull- flygningar bestäms utifrån brandrisken, och när det är riktigt torrt flygs samma slinga upp till . Skogsbrandsflyget genomför både planerade patrullflygningar och särskilda utryck- ningar för att lokalisera bränder som det inkommit larm om. Kostnaderna för skogsbrandsbevakning med flyg uppgår normalt till . 7.1.5Olika flygande resurser för skogsbrandsbekämpning Det finns en rad olika helikoptertyper som används för att släcka skogsbränder. Den enklaste varianten är en helikopter med en underhängande vattenbehållareTPF2FPT, men det finns också flera olika specialanpassade helikoptertyper för skogsbrandsbekämpning. 2TP PT En vanlig benämning på behållaren är Bambi Bucket, som dock bara är ett av flera varumärken. används t.ex. en specialbyggd AS 332 som har en vattentank inom helikopterkroppen som suger upp vattnet genom en snorkel under helikoptern. En annan specialbyggd helikopter är som tar per gång. I har man lanserat en specialbyggd version av attack- Cobra som används för att släcka skogsbränder, nu under benämningen 209 Firesnake. Av tabell 7.3 framgår att olika helikoptertyper tar olika mycket vatten per omgång. Det är dock viktigt att betänka att timkost- naden snabbt ökar ju större och tyngre helikoptern är. Lätta helikoptrar flyger i regel också fler vändor , vilket gör att de kan vara mer kostnadseffektiva än tyngre helikoptrar. Om det finns en sjö i närheten av elden kan en lätt helikopter hinna med 30 vändor . Det förutsätter att man har ett väl fun- gerande logistikstöd, med en mobil drivmedelstank. Många av de företag som sysslar med bruksflyg med helikopter har egna tankvagnar. Tyngre helikoptrar är effektivare när det är långt till närmsta sjö, eftersom det då blir viktigt att få med så mycket vatten som möjligt per vända. Kapacitet hos olika helikoptertyper AS 332 Super PumaTPF FPT HBE Källa: Persoglio, 2006. Det finns flera typer av flygplan som används för att bekämpa skogsbränder, bl.a. skopande flygplan som landar på vattnet och fyller sina tankar med vatten. Canadair CL-415 är en vanlig men dyr skopande modell, med ett inköpspris på cirka 150 mil- joner kronor. En nackdel med skopande flygplan är att de kräver en relativt lång sjö som startsträcka. Det finns också flera olika 3TP PT Svenska Försvarsmaktens helikoptrar använder vattenbehållare som tar . 4TP PT Det belgiska företaget opererar Mi 26 för skogsbrandsbekämpning. flygplansmodeller som landar på vanlig landningsbana och som fylls på med slang. Flygplan tar i regel mer vatten än helikoptrar. Av tabell 7.4 listas egenskaper hos några flygplan för skogsbrands- bekämpning. Kapacitet hos olika flygplanstyper Källa: Persoglio, 2006. finns ingen aktör i som erbjuder skogs- brandsbekämpning med flygplan. Ett svenskt företag har tidigare ansökt hos Luftfartsstyrelsen om tillstånd för skogsbrandsbekämp- ning med flygplan av modell 5A, men myndigheten har avslagit ansökan för den aktuella flygplanstypen. I södra är det vanligt att man använder specialbyggda flygplan och helikoptrar för att släcka skogsbränder. Den franska myndigheten har t.ex. flera olika typer av special- anpassade flygplan och helikoptrar för skogsbrandsbekämpning. 7.1.6Bekämpning av skogsbränder med helikopter Helikoptrar har flera funktioner vid skogsbrandsbekämpning: vattenbombning med eller utan skumvätskeinblandningTPF5FPT transport av personal och utrustning påfyllning av vattentankar för markenheter antändning och skyddsavbränning av områden i syfte att skapa brandgator med hjälp av s.k. helitorchTPF6FPT 5TP PT Skumvätskeinblandning används vid skogsbrandsbekämpning för att dess vätande egen- skaper är bättre än vatten. 6TP PT En helitorch är en behållare som hänger under helikoptern. Från behållaren pumpas bränsle ut och antänds. Den brinnande vätskan fälls över området som ska brännas av (SRV, 2003). Helikoptrar kan användas för att snabbt släcka mindre eldsvådor och förhindra att de utvecklas till större bränder. De kan även användas för att kontrollera och begränsa mer omfattande bränder. Man kan sällan släcka skogbränder enbart med hjälp av helikoptrar, men de utgör ett viktigt komplement till de markbaserade räddningsresurserna. Helikoptrar är särskilt viktiga i otillgänglig terräng. I är de vanligaste skogsbränderna av typen låg torvbrand. menar att det är lämpligt att använda lätta helikoptrar vid bekämpning av låga torvbränder. Vid bekämpning av större skogsbränder, av typen toppbrand, är det lämpligare att använda större helikoptrar eller skopande flygplan. Enligt Rädd- ningsverket är tendensen en viss ökning av antalet toppbränder, vilket skulle kunna medföra ett ökat behov av större helikoptrar eller skopande flygplan. Vid vattenbombning med helikopter används samma taktik som vid insatser på marken, d.v.s. antingen direkt eller indirekt angrepp: Direkt angrepp innebär att helikoptern fäller vatten på själva elden för att begränsa en brands spridning. Vanligtvis släpper man halva lasten på elden, medan andra halvan släpps framför elden. Indirekt angrepp innebär att helikoptern fäller vatten på det bränsle som ligger i skogsbrandens väg. Metoden används om räddningstjänsten bedömer att branden inte kan släckas med hjälp av direkta angrepp. Helikoptrar används med fördel vid större skogsbränder för att släcka eller dämpa eventuella flygbränder (se figur 7.1). Figur 7.1 Skogsbrandens delar Källa: SRV, 2003. Genom att släcka flygbränder kan man förhindra extrema skogs- brandförlopp. Flygbränderna bidrar avsevärt till brandens effekt- utveckling, eftersom de brinner ihop med huvudbranden. Börjar branden spotta, dvs. sprida flygbränder, riskerar branden att eskalera. Enligt är helikoptrar en effektiv resurs för att bekämpa flygbränder då de är flexibla och inte beroende av vägar (SRV, 2003), men deras användbarhet begränsas av att de t.ex. inte kan flyga i het rök. Vid intensiva bränder kan helikoptrar därför främst användas till flankangrepp eller till att lägga vattenlinjer framför elden (, , , 2007). Vattenfällning med helikopter kräver mycket träning innan den rätta tekniken uppnås. Tillvägagångssättet påverkas av topografin, brandens spridningshastighet, bränsletyp, omloppstid (tid mellan vattendrag och brand) samt hur snabbt brandpersonalen kan närma sig branden. Vid skogsbränder kan kombinationen helikopter och värme- kamera användas för att lokalisera kritiska avsnitt längs brand- fronten eller för att lokalisera flygbränder. Kombinationen kan också användas för att lokalisera riskområden (heta områden) eller nya skogsbränder t.ex. efter åsknedslag. Värmekameror har dock vissa tekniska begränsningar. Det finns också risk för fel- tolkningar av det man ser i kamerorna. (SRV, 2003). Alla polis- helikoptrar och flera av Försvarsmaktens helikoptrar är utrustade med värmekameror. 7.1.7Förmedling och ledning av helikoptrar