sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — Undervisning i chib bedrivs i blygsam skala på grundnivå vid i enlighet med ett särskilt uppdrag till 2006. Dessutom finns kurser i romsk historia vid . Någon forskning i språket på universitetsnivå bedrivs inte såvitt utredningen kunnat finna. Om lärarutbildning i chib ska kunna bli verklighet, måste språkgruppen – och helst även kulturen – bli föremål för en gedigen satsning med åtföljande resurser så att man kan bygga upp en vetenskaplig grund. Detta påpekades också i utred- 19TP PT Kuoppa, H. (2008). Situationen för minoritetsspråket meänkieli i . Nya utbildningar och examina ning,TPF20FPT där också tveksamhet framfördes mot beslutet att ge det särskilda uppdraget angående chib, bland annat mot bakgrund av att de romska organisationerna inte stött detta beslut. har sedan starten målmedvetet satsat bland annat på mångkulturella frågor. Denna utrednings egna enkätstudie (se avsnitt 2.4) visade att högskolan står i en klass för sig när det gäller att orientera blivande lärare i mångfaldsfrågor. Kring de ovan nämnda kurserna har man samverkat med Romskt kulturcentrum i Gubbängen. I södra finns också landets enda två- språkiga romska klass (F-9), vid i . Det förefaller alltså lämpligt att övertar det sär- skilda ansvaret för chib, och tilldelas resurser för att bygga upp forskning och lärarutbildning i ämnet. Det germanska blandspråket jiddisch räknas som extraterritoriellt minoritetsspråk i , vilket betyder att de talande, till skillnad från till exempel meänkieli, inte kan knytas till något avgränsat geografiskt område. beräknas att språket talas av omkring 3 000 personer i , varav ett fåtal har jiddisch som moders- mål. har fått det särskilda uppdraget att bygga upp undervisning i jiddisch. finns också ämnet judaistik vid . En eventuell lärarutbildning i jiddisch skulle alltså lämpligtvis lokaliseras till , något som i likhet med chib kräver att riktade resurser tillförs. -varje nationellt minoritetsspråk tilldelas som särskilt ansvar till ett lärosäte och att detta ansvar åtföljs av resurser för att bygga upp en tillräcklig vetenskaplig grund -kunskaper i minoritetsspråken ska vara meriterande vid ansökan till högre studier, särskilt för lärarutbildning -möjligheterna till preparandutbildningar övervägs för att för- bättra rekryteringssituationen i språken. 20TP PT , E. & Fraurud, K. (2007). Det romska språket och romsk språkvård i . Nya utbildningar och examina Utredningen har valt att inte göra några beräkningar av kostnaden för satsningar på lärarutbildning i modersmål och minoritetsspråk. Politiska beslut krävs för att långsiktigt garantera utbildning i och på de berörda språken. Sådana nödvändiga beslut ligger på en mer övergripande nivå än lärarutbildningens, varför det inte är lämpligt att kostnader föranledda av dessa räknas in i utredningens förslag till ny lärarutbildning, i all synnerhet som den politiska ambitions- nivån för språken inte är definierad. Den modell utredningen föreslår ställer krav på att ämnesdidak- tiska miljöer byggs upp. Vid kommande examensrättsprövningar behöver lärosätena visa att det finns kompetens inom ämnesteori, ämnesdidaktik och utbildningsvetenskap. Detta kommer sannolikt att leda till en kraftig koncentration av landets lärarutbildning. Modellen med dubbla examina (yrkesexamen + generell examen) förutsätter att nya huvudområden inrättas vid lärosätena. Beteckningarna på dessa kan inte fastställas centralt. För grund- lärarna föreslår dock denna utredning, som visats ovan, att inrikt- ningen får styra huvudområdesbeteckningen, exempelvis utbild- ningsvetenskap med inriktning på årskurs 4–6. För ämneslärarna (allmänna ämnen) betecknas huvudområdet, när det är möjligt, med det första undervisningsämnet med tillägg av med utbild- ningsvetenskaplig inriktning, alltså exempelvis svenska med utbildningsvetenskaplig inriktning. Att behålla undervisnings- ämnet i beteckningen på huvudområdet markerar tydligt profes- sionsinriktningen, som det är av största vikt att de akademiska ämnen som ingår inte suddas ut. Vid en prövning av examensrätten för exempelvis svenska med utbildningsvetenskaplig inriktning måste tillses att akademisk kompetens i första hand finns inom nordiska språk och litteraturvetenskap. Av praktiska skäl kan det inom områden med många små undervisningsämnen vara lämpligt att finna bredare beteckningar, som moderna språk med utbildningsvetenskaplig inriktning. Följande nationella resurscentra finns : -Svenska som andraspråk och sfi () -Språk-, läs- och skrivutveckling () -Matematik () Nya utbildningar och examina -Biologi och bioteknik () -Fysik () -Kemi () -Teknik () -Främjande av god hälsa hos barn och ungdom (universi- tet) -Livslångt lärande () Dessa centra arbetar både för skolan och för lärarutbildningen (och för vissa av dem även förskolan), men skolan är generellt bättre på att utnyttja den kompetens som finns vid de nationella resurscentra och det material som tas fram. Utredningen menar att det bör finnas ett nationellt ämnes- didaktiskt centrum för varje större skolämne, som får ett över- gripande uppdrag att stimulera ämnesdidaktisk forskning, skapa kontakter mellan skolhuvudmän, lärarutbildningar och ämnes- institutioner, samt ge kvalitetsstöd åt lärarutbildningarna. De ämnesdidaktiska centra bör också stimulera till diskussioner angå- ende ämnesinnehållet i alla skolformer och hur detta på lämpligaste sätt kan återspeglas i lärarutbildningens akademiska ämnesinnehåll, så att utbildningen blir såväl yrkesrelevant som vetenskapligt grundad. Nationella ämnesdidaktiska centra i ett antal ämnen och ämnesområden bör inrättas och sökas i konkurrens mellan lärosäten med etablerad och relevant forskningsbas för respektive ämne eller ämnesområde. Utredningen föreslår följande ämnesdidaktiska centra: -Svenska som andraspråk, sfi och modersmål -Moderna språk (i första hand engelska, tyska, franska och spanska men även exempelvis arabiska och kinesiska) -Estetiska ämnen (bild, musik, dramatik, dans, slöjd) Nya utbildningar och examina -Idrott och hälsa -Religionskunskap, filosofi och psykologi lärande behandlar vuxenpedagogik i vid bemärkelse och påverkas inte av ovanstående. Samtliga centra ska förläggas till universitet och högskolor, vilka får ansöka i konkur- rens. När nya centra inrättas kan den omvittnat framgångsrika verksamheten vid Nationellt centrum för matematikutbildning (NCM) vid tjäna som förebild. NCM har bistått vid uppbyggnaden av liknande centra i och . har fått regeringens uppdrag att utvärdera ovan nämnda resurscentra. Resultatet av denna utvär- dering kommer också att tjäna som ett viktigt underlag när man bygger upp nya centra. Relevant forskning vid ämnesinstitutionerna bör dessutom tas tillvara inom lärarutbildningen i större utsträckning. Här kan den forskningsinventering som lärarutbildningen vid universi- tet tagit fram lyftas fram som efterföljansvärt exempelTPF21FPT. 21TP PT Lidegran, I. & Broady, D. (2003). Forskning och forskarutbildning av utbildnings- vetenskaplig relevans vid . Nya utbildningar och examina -ämnesdidaktiken stärks genom att nya ämnesdidaktiska centra inrättas så att samtliga större skolämnen får ett natio- nellt resurscentrum -dessa centra förläggs till universitet och högskolor efter ansökan i konkurrens. () bedriver tillsammans med (tidigare ) en intressant utbildning som ger dubbla examina, både lärar- och civilingenjörs- examen. Utbildningen kallas CL och startade . Den har tre inriktningar: matematik/fysik, matematik/kemi och matematik/IT, data. Alla tre kombinationer ger undervisningsbehörighet för gym- nasieskolan. svarar för utbildningen inom AUO och ansvarar tillsammans med KTH för examensarbetena. KTH har med hjälp av sitt kontaktnät som omfattar 25 gymnasie- skolor, tagit fram relevanta praktikplatser för VFU:n. 2007 utexaminerades de första från utbildningen. I samband med detta gjorde på utbildningsanordnarnas uppdrag en utvärdering.TPF22FPT De utexaminerade pedagogiska civilingenjörerna får tillgång till en dubbel arbetsmarknad. De uppfattas som attraktiva inte bara från skolans håll utan lika mycket från näringslivets, där ingenjörs- kunskaper tillsammans med lärarkompetens kommer väl till pass för intern företagsutbildning. De båda kulturer som möts i denna kombinationsutbildning uppfattas vara till ömsesidigt gagn och på olika sätt befrukta utbildningen. Andra fördelar är den jämna könsfördelningen med kvinnliga och manliga studerande. En annan skillnad är att CL-utbildningen är riksrekryterande. Av de färdigutbildade har tagit anställning som gymnasielärare, medan övriga valt att arbeta utan- för det formella skolsystemet. Att inte större andel kommit gym- nasieskolan till del uppges bl.a. bero på den allmänt goda situatio- 22TP PT Geschwind, L. & Scheffer, F. (2007). Utvärdering av samarbetet mellan KTH och Lärar- högskolan i med syfte att utveckla lärarutbildningar med teknisk och natur- vetenskaplig inriktning. Nya utbildningar och examina nen på den privata marknaden men också på det sämre löneläget och de bristande karriärmöjligheter som gäller för skolans lärare. Prognoser om framtida läraröverskott kan också ha spelat roll. Vad gäller ämnesstudierna har förutsättningarna varit olika, något som är en viktig faktor att beakta inte bara för denna speci- fika utbildning. Det är ett generellt problem också för reguljär lärarutbildning vid andra universitet och högskolor. Medan det i matematik, det ämne som förekommer i samtliga kombinationer, funnits ett tillräckligt underlag för att organisera en samlad utbild- ning för dessa studerande, har de studerande inom fysik, kemi och IT/data bara utgjort en minoritet i KTH:s reguljära undervisnings- grupper. En konsekvens härav är att det didaktiska perspektiv som kunnat anläggas i matematikstudierna inte har kunnat göras i övriga ämnesstudier, något som är till stor nackdel i en utbildning som syftar till att ge pedagogisk kompetens. Utredningen menar att kombinationsutbildningar av detta slag bör bejakas och vidareutvecklas. Möjligheten till en dubbel examen höjer attraktionsvärdet, i detta fall både för lärar- och civilingen- jörsutbildningen. Inte minst är det lockande för potentiella stude- rande att en så bred arbetsmarknad kommer att stå till buds. De kulturmöten som sker i en sådan kombinationsutbildning är posi- tiva. Att konfronteras med olika kunskapsuppfattningar uppmunt- rar till kritisk reflektion hos studerande och lärare, vilket i sin tur ger en bra grogrund för kvalitetsutveckling. Kombinationsutbildningen bör bibehållas och utökas. Bristen på lärare inom teknik gör att en teknisk inriktning framstår som viktig att införa utöver de inriktningar på matematik och naturvetenskap som redan finns. En fyraårig kombinationsutbildning med liknande inriktningar skulle kunna inrättas, där högskoleingenjörsutbildning kombineras med en ämneslärarutbildning med inriktning på grund- skolans årskurs 7–9. Utredningen menar också att möjligheterna till andra kombina- tionsutbildningar bör undersökas. De skulle kunna vara lämpliga att anordna utifrån samma eller liknande motiv och syften: höjd attraktionskraft, breddad arbetsmarknad och behov av ny och unik kompetens i en föränderlig yrkesvärld. Sådana yrkesinriktade högskoleutbildningar som i kombination med lärarutbildning skulle ge speciell och efterfrågad kompetens och där utbildningarna skulle kunna ge varandra värdefulla tillskott kan exempelvis vara ekonom-, bibliotekarie- och journalistutbildning. Nya utbildningar och examina -den befintliga kombinationsutbildningen bibehålls och ut- ökas med en teknisk inriktning -lärosätena överväger möjligheterna att erbjuda kombi- nationsutbildningar, där lärarutbildning på ett fruktbart sätt kombineras med annan yrkesutbildning. 4.9Förslagens genomförande och övergångsfrågor För att garantera att förslagen genomförs krävs de ändringar i hög- skoleförordningen som redovisats i betänkandets inledning. Redan innan beslut om dessa har fattats, rekommenderar utredningen alla lärosäten som planerar att arrangera någon av den nya lärarutbild- ningens inriktningar att inleda ett inventerings- och sam- rådsarbete för att komma fram till vilken eller vilka examensrätter man bör ansöka om. På så sätt kan värdefull tid vinnas inför implementeringsarbetet. Inventeringen är av värde även om för- slagen i denna utredning inte skulle genomföras, eftersom den ger en sammanhållen bild av lärosätets kompetens inom lärarutbild- ningsrelevant forskning. Som beskrivits i bakgrundsteckningen (avsnitt 2.2.8) infördes den nuvarande lärarutbildningen mycket hastigt. Lärosätena var tvungna att börja skriva utbildningsplaner innan riksdagsbeslutet var fattat, och gå ut med information i ansökningskataloger innan utbildningen lokalt var färdigplanerad. Denna forcerade tidsplan har starkt bidragit till vissa av de problem som den nuvarande lärarutbildningen hade i början och i viss utsträckning fortfarande har. Det är utredningens mycket bestämda råd till ansvariga politiker och tjänstemän att inte forcera en så viktig process som sjösätt- ningen av en ny struktur för lärarutbildning . Läro- sätena måste få god tid på sig att analysera vilka examensrätter man avser att söka, och att ta fram gedigna och internt väl förankrade examensrättsansökningar. Detta gäller inte minst för att ge läro- sätena möjlighet att undersöka vilka utbildningar som kan ges i samverkan med andra lärosäten. Nya utbildningar och examina Förutsatt att beslutsunderlag i frågan om lärarutbildningen föreläggs kan en ny lärarutbildning startas tidigast . Det skulle innebära att prövningen av ansökningar om examensrätt görs , och att läro- sätena får besked om utfallet av dessa före utgången av 2009. Plane- ring av utbildningarna lokalt kan påbörjas parallellt med pröv- ningen, och den mer detaljerade planeringen göras efter beskeden om examensrätt. För att denna process ska kunna genomföras under så goda betingelser som möjligt, rekommenderar utredningen att någon antagning till den nuvarande lärarutbildningen inte görs under läs- /10. Lärosätena ska ansöka om rätt att utfärda de nya examina, och dessa ansökningar ska prövas av på det sätt som beskrivits i avsnitt 4.2. Förslag på aspekter vid prövningen ges också i avsnitt 5.9. Det är viktigt att poängtera att detta förfarande är en grundtanke i utredningen och ett oundgängligt kvalitetskrav. När den nya speciallärarutbildningen infördes , fick ett antal lärosäten examensrätt direkt av regeringen utan föregående pröv- ning av . Förutom att strida mot praxis riskerar ett sådant förfarande att ge de blivande studerande en bristfällig utbildning, i synnerhet som utvärderingen av specialpedagog- programmet hade visat på vilken bräcklig grund speci- alpedagogiken vilade på vid nästan samtliga lärosäten. Att låta de politiska ambitionerna vara överordnade etablerad praxis och stu- denternas rätt till kvalitetsgranskad utbildning är att förta all tro- värdighet från talet om skärpta krav och högre kvalitet. Utred- ningen förutsätter att ingen av de planerade nya lärarexamens- rätterna utfärdas på detta godtyckliga sätt. Nya utbildningar och examina -någon antagning till den nuvarande lärarutbildningen inte görs under /10 för att ge lärosätena ordentlig tid till förberedelser av en ny lärarutbildning. -lärosätena sätter igång ett inventerings- arbete för att bedöma vilka inriktningar inom lärarutbildning man har förutsättningar att bedriva -lärosätena också undersöker möjligheterna till samverkan för att tillvarata resurserna på bästa sätt. -de nya examina med inriktningar ska bli föremål för ansökan och prövning av examensrätt utifrån inriktning och ämnen -lärosätena måste få ordentlig tid att förbereda sina ansök- ningar om examensrätt och därigenom den nya utbildningen. Utredningens förslag förutsätter att den nuvarande sammanhållna lärarexamen tas bort ur examensordningen. Detta bör ske som de två nya yrkesexamina införs. Nyantagning av studenter för de tidigare examina kan då inte längre göras. Studenter som påbör- jat den nuvarande utbildningen ska dock ha möjlighet att ta ut den gamla examen. Det är utredningens övertygelse att den nya lärarutbildningen kommer att vara av betydligt högre kvalitet än den nuvarande. Utbildningens attraktionskraft kommer att höjas. De högre behö- righets- och utbildningskraven kommer att leda till att mycket väl förberedda lärare utexamineras. De lärare som ännu kom- mer att utexamineras från den nuvarande utbildningen kan riskera att få problem på arbetsmarknaden. De kommer sannolikt också själva att känna behov av kompetensutveckling inom de centrala områden där de inte fått tillräckliga kunskaper. Detta gäller natur- ligtvis också de lärare som hunnit examineras från den nuvarande utbildningen, 2005. Nya utbildningar och examina -dels att en fortbildningssatsning med riktade medel görs för de lärare som gått den nuvarande lärarutbildningen. Samordnings- vinster kan uppnås genom att dessa lärare kan läsa kurser inom den utbildningsvetenskapliga kärnan, tillsammans med stude- rande på den nya utbildningen -dels att lärarutbildningarna pragmatiskt undersöker möjlig- heterna för de studenter som så önskar, att gå över till den nya lärarutbildningen, med tillgodoräknande av de poäng och den VFU-tid de redan fullgjort. Sannolikt blir utbildningstiden för dessa personer något förlängd, men de framtida vinsterna av att ha tagit den nya examen är stora. Ett problem som måste lösas är hur länge de nuvarande examina behöver finnas kvar för redan registrerade studenter. De ska själv- klart finnas kvar så länge som heltidsstuderande som antagits till utbildningen finns kvar, dvs. som längst 5 ½ år efter antag- ning. Frågan är dock hur länge de därefter behöver kunna tas ut för studerande som gjort studieuppehåll, studerat på deltid eller har restpoäng. De tidigare särskilda lärarexamina fick enligt examensordningen utfärdas som längst fram till . Med tanke på att de sista studenterna på dessa utbildningar antogs , och alltså kan ha studerat som längst , ger det endast marginal. Vid genomförande av denna utrednings förslag finns dock en betydelsefull skillnad. En person med oavslutade studier från den gamla grundskollärarutbildningen 1–7 skulle kunna få en examen som lärare från den nuvarande utbildningen, eftersom begreppet lärare täcker in grundskollärare 1–7. En person med oav- slutade studier från den nuvarande sammanhållna lärarutbildningen med inriktning på förskola, förskoleklass och kan knappast få en examen från någon av den nya grundlärar- utbildningens fyra tydliga inriktningar. Detta innebär att den tid som lärosätena får utfärda de slopade examina bör vara längre än , åtminstone . Om utred- ningens förslag att inga studenter antas under /10 genomförs, kommer de sista studerande på den nuvarande utbild- ningen att ha antagits . Som längst kan utbild- ningen vara 5 ½ år, och de sista studerande alltså utexamineras Nya utbildningar och examina Med marginal innebär det att den slopade lärar- examen ska kunna tas ut till och med utgången av . -den nuvarande lärarexamen tas bort -de nya examina kan börja utfärdas från . -lärosätena undersöker möjligheterna att underlätta för stude- rande inom den nuvarande lärarutbildningen att gå över till den nya utbildningen -delar av den nya lärarutbildningen ges som fortbildning för yrkesverksamma lärare. När den nuvarande sammanhållna lärarutbildningen infördes slopades alla tidigare lärarexamina utom en – folkhögskollärar- examen. Denna finns fortfarande kvar och omfattar endast 60 hög- skolepoäng. Utbildningen bedrivs vid , där det finns en etablerad forskningsmiljö kring vuxenutbildning. Som beskrivits tidigare (avsnitt 3.3.8) är folkhögskolornas behov av lärarkompetens mycket skiftande. Skillnaderna är större än lik- heterna, varför en sammanhållen folkhögskollärarutbildning knap- past är rimlig att bygga upp. Enligt det förslag som redovisats i avsnitt 4.5.4 ska en alternativ ingång till ämneslärarexamen kunna erbjudas personer med rele- vanta tidigare akademiska studier. Denna kortare utbildningsväg omfattar 90 högskolepoäng, vilka innefattar den utbildningsveten- skapliga kärnan och VFU. Vid sammanhållna grupper av studenter med samma inriktning kan kärnkurserna med fördel präglas av inriktningen genom att exempel tas från denna åldersgrupp eller skolform. Om det finns en särskild profil vid den enskilda lärar- utbildningen kan den också prägla kärnkurserna. VFU:n ska dess- utom fullgöras i relevant skolform. Som utredningen ser det kan – och bör – nuvarande folk- högskollärarutbildning alltså ersättas med den alternativa ingången Nya utbildningar och examina kan alltså fortsätta att bedriva en kompletteringsutbildning inriktad på folkhögskolor, men examen blir bredare då studenterna blir ämneslärare, vilket torde öka attraktionskraften. Hela vuxenutbildningsfältet öppnas därmed för de utexaminerade. På samma sätt som för yrkeslärar- studerande kan naturligtvis utbildningen med inriktning på folk- högskola/vuxenutbildning bedrivas på deltid eller distans för att underlätta rekryteringen. I analogi med resonemanget i avsnitt 4.9.2 om slopandet av lärarexamen föreslår utredningen att folkhögskollärarexamen som längst ska kunna tas ut till och med utgången av . -folkhögskollärarexamen tas bort från och med och ersätts av en profilering av ämneslärarutbildningens alternativa ingång vid lärosäten med vetenskaplig grund inom vuxen- och folkbildningsområdet. 5Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation I detta kapitel ges förslag på mer detaljerade förändringar som påverkar lärarutbildningens arbetssätt och inre organisation. Det gäller frågor om antagning och behörighet, kravnivåer, under- visnings- och examinationsformer, internationella kontakter, lärar- kompetens och anställningsformer, IT och kvalitetssäkring. Vissa av förändringarna är betingade av den föreslagna nya strukturen, andra är oberoende av utbildningens uppläggning. Flera av de pro- blemställningar som tas upp är långt ifrån nya, utan de har påpekats i många sammanhang utan att få någon lösning. Det är utredningens förhoppning att dessa områden i det fortsatta beredningsarbetet tillmäts minst lika stor betydelse som de förslag till strukturella förändringar som presenterats i föregående kapitel. I det svenska högskolesystemet är universitet och högskolor ansva- riga för antagningen till sina utbildningar. Sökande måste ha den grundläggande behörighet som föreskrivs i högskoleförordningen 7 kap. 5 §. Dessutom kan krav på särskild behörighet ställas, om kraven är helt nödvändiga för att den studerande ska kunna till- godogöra sig utbildningen. Den särskilda behörigheten regleras i högskoleförordningen 7 kap. bland annat genom ett system av så kallade standardbehörigheter. Reglerna i förordningen sätter ramarna för lärosätena. Inom dessa ramar finns en viss, om än begränsad, frihet. Från gäller dock ett system med områdesbehörigheter. Dessa behörighetskrav har tagits fram av Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation i syfte att dels underlätta överblicken för sökande, dels minska skillnaderna i kravnivåer mellan lärosätena. I flera länder, exempelvis och , används olika former av antagningsprov till lärarutbildningen. Båda dessa länder har höga ansökningstal till utbildningen. Med nu gällande förordning kan svenska universitet och hög- skolor använda antagningsprov som urvalsgrund till en tredjedel av platserna. Endast utbildningar som leder till konstnärlig examen har rätt att använda antagningsprov för att fördela samtliga platser. Antagningsprov i stor skala inom svensk lärarutbildning skulle alltså kräva ändringar i högskoleförordningen. Om man istället använder antagningsprov som en del av den särskilda behörigheten till utbildningen kommer saken i ett annat läge. Proven får då snarare karaktären av lämplighetsprov.