sou · GVB381 · 2008-01-01 00:00:00 — CPP/JCS ger ett mått på hur artikeln citerats jämfört med en genomsnittlig artikel i den aktuella tidskriften. Måttet kan även byggas ut till ett genomsnitt för det specifika set av tidskrifter som enheten arbetat med (JCSm). Informationen CPP/JCS ger oss en bild av hur väl en institution presterar i relation till de tidskrifter i vilka man valt att (eller kunnat) publicera sig. En institution som arbetar mot tidskrifter med lägre impact kan då ha lättare att få en bra kvot, medan en institution med en högre ambitionsnivå lätt kan få ett sämre kvotvärde. För att korrigera för detta används ett specifikt mått som benämns Field Citation Score (FCS). Med detta mått får vi ett referensvärde som baseras på samtliga tidskrifter inom en kategori av tidskrifter. Om enheten har satsat på (relativt sett) lågciterade tidskrifter kommer man alltså att få en hög CPP/JCSm, men en låg CPP/FCSm. Måttens karaktär av jämförelser med en internationell referens- nivå gör att ett värde över 1 innebär att enheten ligger över genomsnittet och ett värde mellan 0 och 1 innebär att man ligger under världsgenomsnittet. Den internationellt standardiserade impactindikatorn CPP/FCSm brukar kallas crown indicator i bibliometriska sammanhang. Med denna indikator kan man genast se huruvida prestationerna hos ett forskningsinstitut eller ett universitet ligger signifikant sämre (värden < 0,5), under (värden 0,5 0,8), omkring (0,8 1,2), över (1,2 1,5) eller mycket över (>1,5) den genomsnittliga standarden för de fält där man är verksam. På den valda aggregeringsnivån (univ) kan vi använda dessa gränser. Kvoten JCSm/FCSm ger en indikation om huruvida de tid- skrifter i vilka forskarna publicerar sina artiklar ligger över eller under genomsnittet för det fält som tidskrifterna tillhör. Tidskriftsklasser (subject category) ANNALS OF OCCUPATIONAL HYGIENE Public, Environmental & Occupational Health; Toxicology (2 klasser) , Industrial; Psychology, Applied; Ergonomics; Psychology (4 klasser) Referensvärden skapas och per typ av dokument (articles, letters och reviews) samt utifrån den klassificering av tidskrifter som tillämpar. Referensvärden skapas utifrån de tidskrifts- klasser som varje tidskrift tillhör. I tabell A ges två exempel. första tidskriften har två klasser, den andra har tilldelats fyra. Vid beräkning av referensvärden ges den första tidskriften ½ värde från vardera av klasserna och i det andra fallet ¼ av varje klass. Systemet för beräkning av FCS-värden har således en hög precision. Visser- ligen är /ISI:s klassificering inte fri från invändningar, men den mycket väl genomförd. Fraktionalisering innebär att varje universitet tilldelas andelar av en publicering om man samarbetat för att framställa artikeln. Är det två universitet ges var och en ½ artikel, är det tre får varje 1/3-dels artikel osv. Sådan fraktionalisering ligger till grund för beräkningen av alla artikelvärden i denna rapport. Formel för beräkning en enskild artikels CPP/FCSm-värde vid multi-assignation c = antalet citat för publikationen fx = FCS-värdet för det x:e ämnesområdet tillhörande publika- tionen x = antal ämnesområden tillhörande publikationen CPP / FCSm = (c / f1 ) + (c / f2 ) + (c / f3 ) (c / f x ) x CPP/FCSm-värdet för publikationen i relation till varje enskilt ämnesområde beräknas för sig och adderas sedan ihop. Därefter delas detta med antalet ämnesområden. Formel för beräkning av CPP/FCSm med författarfraktionalisering fx = den x:e artikelns CPP/FCSm-värde nx = antalet författare för den x:e artikeln x = antal publikationer CPP / FCSm = f1 / n1 + f2 / n2 + f3 / n3 fx / nx 1/ n1 + 1/ n2 + 1/ n3 1/ nx Varje publikations CPP/FCSm-värde beräknas enskilt och divi- deras sedan med antalet författare. Dessa värden adderas därefter och divideras med summan av publikationsandelarna. En nödvändig men tidsödande arbetsuppgift är att harmonisera de förekommande adresserna till ett enhetligt namn per univer- sitet/högskola. Tyvärr är bruket av flera olika och vitt skilda namn på lärosätet vanligt förekommande bland forskarna. Ofta är det pragmatiska skäl som styr vilken adress man använder, dvs. man nyttjar den eller de adress(er) som verkar ge högst status. Ett problem är universitetssjukhusen: de är svåra att skilja från universiteten. Den princip som har tillämpats i föreliggande rapport är att sjukhusen inte räknas till universitetens produktion. För några av universiteten kan detta vara till förfång, men olika varianter som har prövats leder till små justeringar av den faktiska citeringsgraden. En undersökning av de artiklar som explicit uppger Inst i adressen, dvs. en adress som endast innehåller Hosp ingår inte, visar att citerings- graden påverkas endast marginellt – i det här fallet sker en ökning med en hundradel. Det finns också ett antal forskningsmiljöer som hör till flera universitet, dvs. med anknytning till två eller flera universitet. Fysikforskare vid SU och KTH arbetar vid en gemensam enhet (AlbaNova), liknande förhållanden gäller data- och systemveten- skap. Gemensamma enheter finns också mellan SU och KI (CHESS), vid mellan GU och , samt vid där BMC delas mellan UU och SLU. I de allra flesta fall är det möjligt att identifiera hemmahörigheten genom adressens uppbyggnad; det universitet som anges först och det postnummer som uppges har fått fungera som identifikator. Forskningsinstituten är ytterligare en diffus area omkring universitetens verksamhet. I flera fall är författaradressen en kombination av universitet och institut, vilket innebär att det kan vara svårt att exakt placera artikeln. Några exempel på de adresser som kan förekomma är följande: 1.Albanova Univ Ctr, Royal Inst Technol, Dept Phys, SE-10691 Swe 2.SMI Inst, Dept Virol, S-17182 , 3.Uppsala Univ, Natl Vet Inst, Dept Vaccine Res, S-75189 Upp- sala, 4.Tech Univ , Elektrochem, SE-41296 Gothen- burg, 5.Univ Univ, S-41296 , Swe- den Det bör understrykas att de felaktiga adresser eller de adresser som dåligt informerar om det aktuella lärosätet gäller endast en liten del av artiklarna. Det kan för övrigt också vara fel som härrör från avläsningen vid /. Metoden för namnrättning har varit att försiktigt och endast ändra namn som med stor säkerhet är desamma. Exemplet nedan visar hur vi gått tillväga. I databasen finns åtta artiklar med Gourine, AV som reprint author. En artikel har Gourine A och adressen är densamma för alla artiklar. Detta är ett uppenbart fall och vi har därför unifierat även den nionde artikeln till AV. En orsak till det skilda bruket av förnamnsinitialer är bl.a. att tidskrifterna inte alltid accepterar att författarna använder mellannamnsinitial. Även författarnas bruk av initialer förändras . Vid den genomgången är det också möjligt att rätta till ett fåtal inläs- ningsmissar (som leder till felstavningar). Bilaga 8 SOU 2007:81 Gourine, A, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Biochemistry & Molecular Biology Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, Gourine, AV, Hosp, Dept Cardiol, I normalfallet är första författarnamnet den forskare som drivit projektet och som utfört de experiment eller undersökningar som rapporteras. I många fall är första namnet och reprint author detsamma. Lika vanligt är att forskningslabbets ledare är reprint author och sista namn i författarlistan. I egenskap av forsknings- ledare (alt. handledare) för avdelningens forskningsprojekt är denna person artikelns corresponding author. Övriga författare kan vara mer eller mindre engagerade i det aktuella projektet; de kan ha bidragit med försöksdjur, lånat ut data från en databas, bidragit med en specifik analysmetod etc. Dessa tumregler gäller mestadels medicinsk och naturveten- skaplig forskning. Motsvarande regler finns inte inom matematik eller teknikvetenskaplig forskning. Inte heller är detta tysta öve- renskommelser som används inom samhällsvetenskaplig forskning. I dessa områden är det alfabetisk ordning som oftast förekommer. SOU 2007:81 Bilaga 8 , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, , Quantop, Danish Res Fdn Ctr Opt, Dept Phys & , DK-8000 Aarhus C, , Quantop, Danish Res Fdn Ctr Opt, Dept Phys & , DK-8000 Aarhus C, Wesenberg, J, , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, Wesenberg, J, , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, Wesenberg, J, , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, Wesenberg, J, , Inst Phys & , Danish Opt Ctr, QUANTOP, DK-8000 Aarhus C, , Inst Phys & , Danish Res Fdn Ctr Opt, QUANTOP, DK-8000 Aarhus, , Inst Phys & , Danish Res Fdn Ctr Opt, QUANTOP, DK-8000 Aarhus, , , Danish Res Fdn, Ctr Opt, Dept Phys & , DK-8000 Aarhus C, Wesenberg, JH, , Inst Phys & , Danish Res Fdn Ctr Opt, QUANTOP, DK-8000 Aarhus, Wesenberg, JH, , Inst Phys & , Danish Res Fdn Ctr Opt, QUANTOP, DK-8000 Aarhus, Wesenberg, JH, , , Danish Res Fdn, Ctr Opt, Dept Phys & , DK-8000 Aarhus, Universitetssjukhusen och deras adressrättning I det nordiska fallet har det utvecklats mångbottnade relationer mellan universiteten och universitetssjukhusen. Särskilt för den kliniska forskningen utgör detta en publiceringstradition där det förekommer olika varianter beroende av en hel del tillfälligheter och idiosynkrasier. Vi har gjort undersökningar på universitet utifrån personaldata för perioden 2004 och jämfört med publiceringsdata och adressuppgifter på artiklarna. Det finns en inte så liten grupp forskare som är anställda vid och som ändå uppger X univ hosp i adressen. betydligt större grupp som inte är anställda vid som ändå uppger X Univ som institutionell tillhörighet. Av detta skäl har vi i den undersökning som här presenteras valt att ta bort alla univ hosp adresser. Ur citeringssynpunkt sker inga förändringar (det förklarar t.ex. inte låga värden). Waringvärdena påverkas endast marginellt. Vi menar att om dessa adresser inkluderas finns en möjlighet att medicinsk forskning över- representeras i materialet. är detta en öppen fråga eftersom det är svårt att exakt veta hur man skall göra med de forskare som är anställda av landstingen i och som ingår i universitetens influensfält och därför kanske känner sig som universitetsforskare. Dessutom får landstingen kompensation från staten för att via avtalet om ersättning från staten till hälso- och sjukvården (s.k. ALF-medel). Dessa medel ska täcka de mer- kostnader som klinisk grundutbildning och forskning medför och kan sökas av forskare. Medlen avser endast grund- utbildning och forskning som prioriterat. Det bör framhållas att det inte enbart är universitetssjukhusen som har dylika nära relationer med aktörer utanför sektorn. Nämnas kan att SLU har liknande sömlösa relationer med SVA och att forskningsinstituten som samlar sig kring de tekniska högsko- lorna har doktorander finansierade av instituten men som dokto- rerar vid högskolan. Våra empiriska kontroller, av och , visar dock att problemet är avsevärt större för universitetssjukhusen än för de tekniska högskolorna. I det senare fallet kan vi med säkerhet hävda att det handlar om några få artiklar. Enligt vår mening kommer ett framtida prestationssystem att korrigera dessa frågor av sig självt. När universiteten inser att det är av synnerlig vikt att de artiklar som tillkommer inom ramen för dess verksamhet kan återfinnas genom bibliometrisk analys kom- mer det att tillhöra självklarheterna att forskare uppger sitt univer- sitets adress på ett korrekt sätt. Vid australiensiska universitet, som haft ett prestationssystem , är detta ett minimalt problem. Och den enhet som har makt att förmå en forskare att skriva deras adress bör rimligen också få publikatio- nerna sig tillräknade. Föreliggande analys använder Internet Web of Science och bygger på artiklarnas citeringsdata från deras publicering (öppet citeringsfönster). I stort sett kan vi med nuvarande data () få citeringar som är stabila fram till och med . Appendix 3 Teknisk bilaga Metod för beräkning av fältnormaliserad produktion Först harmoniseras universitetsnamnen med hjälp av ett script. Detta följs av en rättning. För att särskilja personer med samma namn tilldelas extrainitialer. Finns det t.ex. två , A tilldelas den ena personen en ytterligare initial (X, Y, Z osv.). Personer som skrivit sitt namn på flera sätt unifieras till ett av dessa. Varje författare tilldelas den klass där han/hon publicerat flest antal artiklar. Antalet artiklar som varje författare producerat beräknas i ett första steg. I denna beräkning ges en författare en artikel om han/hon antingen varit förstaförfattare, reprint-författare eller båda. Produktionsfördelningen för varje klass räknas sedan fram (antal författare som har en artikel, antal författare som har två osv.) Extremvärden som tydligt inte är representativa för klassen tas bort (t.ex. om en författare publicerat dubbelt så många artiklar som den som publicerat näst flest). Produktions- fördelningen beräknas på tvåårsperioder (01 02 och 03 04) för att förhindra effekter av att forskare flyttar mellan universiteten. För de minsta klasserna (med färre än 1000 författare under någon av tvåårsperioderna) används dock hela fyraårsperioden. En linjär funktion baserad på varje fördelnings trunkerade medelvärde beräknas. Punkt ett på x-axeln är då medelvärdet (artiklar/författare) för hela populationen, punkt två är medelvärdet exkluderat de som har producerat en artikel, punkt tre är medelvärdet exkluderat de som har producerat en eller två artiklar osv. Den linjära funktionen tas fram genom viktad minsta-kvadrad-regression (Telcs et. Waringreferens- värdet är den punkt där linjen skär y-axeln. För de klasser som beräknats på tvåårsperioder används medelvärdet av de två perioderna. För de klasser som beräknats på hela fyraårs- perioden används detta värde dividerat med två. Resultatet är ett uppskattat värde på hur många artiklar en genomsnittlig forskare inom den aktuella klassen producerar inom en två- årsperiod. 5.Beräkning av Waringvärden (fältnormaliserade produktions- värden) Antalet artiklar varje universitet har producerat i varje klass räknas fram. Om förstaförfattaren och reprint-författaren hör till olika universitet ges universiteten en halv artikel var. Antalet artiklar divideras sedan med referensvärdet för klassen. Kvoten är Waringvärdet. 6.Ett exempel med data från appendix 4. Av tabell A i appendix 4 framgår att CTH har 67 artiklar i makroklassen AGR. Waringreferensvärdet (Waringref) för denna klass är 0,51+0,51 dvs 1,02. Om vi dividerar 67 med 1,02 får vi 65,69 vilket avrundas till 66. Samma siffra finns i motsvarande ruta för tabell B i appendix 4. Citeringsgraden inom detta område för CTH är 1,68 (se tabell C). Multipliceras Waringvärdet (66) med CPP/FCSm (1,68) får vi det avrundade värde som återfinns i tabell D, dvs 110. Metod för beräkning av slutvärdet Det fältnormaliserade produktionsvärdet och den fältnormaliserade citeringsgraden multipliceras för varje universitet och klass. Pro- dukterna summeras ihop för att få universitetens slutvärden. Vi utnyttjar Waringmetoden också för att göra en rättvisande viktning av antalet artiklar vid uträkningen av det samlade CPP/FCSm. Om vi inte tillämpade den metoden skulle ett universitet som hade många kemiuppsatser få en citeringsgrad som helt dominerades av kemister och fysiker medan andra ämnen vägdes ned. Vår metod innebär att alla ämnen viktas efter Waringvärdet och det medför att samhällsvetarnas och ekonomernas, odontologernas och andras citeringsgrad väger i stort sett lika mycket som andra ämnen vid den totala sammanräkningen. Följande figur (Figur 2) visar frekvensfördelning och trunkerade medelvärden för fyra områden AGR, CLIN_II, PHY och SOC. Vi har tagit fyra olika stora klasser och kurvorna visar varför det är nödvändigt att i en del fall (SOC, DENT, , ECON, HUM,) att göra analysen per fyraårsperiod för att få stabila värden. Generellt sett gäller att analyserna grundas på den tio första trunkerade medelvärdena men som synes är det inte möjligt i SOC- fallet med tvååriga medelvärden. Därför görs analysen av dessa makroklasser . 1 3 5 7 9 11 13 15 17 19 21 23 25 Övre fyra figurer visar frekvensfördelning inom fyra makroklasser och nedre fyra figurer visar s-trunkerade medelvärden för samma makroklasser. Figuren visar värden för 2-årsperioder. Appendix 4 Redovisning av datamaterialet per universitet och makroklass Antal artiklar per universitet och makroklass Waringvärden per universitet och makroklass Förklaring: CTH=Chalmers, GU=Göteborgs univ, KAU=Karlstad univ, KI=Karolinska Inst., LIU=Linköpings univ, LTU=Luleå tekn univ, LU=Lunds univ, MIU=Mitthögskolan, ORU=Örebro univ, KTH=Kungl tekniska högskolan, HHS=Handelshögskolan (), SU=Stockholms univ, SLU=Sveriges lantbruksuniv, UMU=Umeå univ, UU=Uppsala univ, VXU=Växjö univ. SOU 2007:81 Bilaga 8 CPP/FCSm per universitet och makroklass Anm: HUM har tilldelats 1,00 p g a instabila citeringsvärden. Waringvärden * CPP/FCSm per universitet och makroklass Förklaring: CTH=Chalmers, GU=Göteborgs univ, KAU=Karlstad univ, KI=Karolinska Inst., LIU=Linköpings univ, LTU=Luleå tekn univ, LU=Lunds univ, MIU=Mitthögskolan, ORU=Örebro univ, KTH=Kungl tekniska högskolan, HHS=Handelshögskolan (), SU=Stockholms univ, SLU=Sveriges lantbruksuniv, UMU=Umeå univ, UU=Uppsala univ, VXU=Växjö univ. Att mäta samverkan förslag till indikatorer vid resurstilldelning och akademisk meritvärdering Samverkan med det omgivande samhället är en viktig uppgift för universitet och högskolor, men den ses tyvärr ofta som en tredje, lägre prioriterad uppgift i stället för som en integrerad del i utbild- ning och forskning. Ett sätt att åstadkomma attitydförändring är att tydligt värdera samverkan vid resurstilldelning genom att på ett formellt sätt mäta lärosätets insatser. Det är också viktigt för den enskilde forskaren att samverkansaktiviteter värderas och premieras vid exempelvis tjänstetillsättning. Tydliga indikatorer behöver tas fram för att detta ska kunna bli verklighet. I denna rapport presenterar föreningen , , ett antal initiativ och projekt i och i andra länder samt en diskussion kring tänkbara indikatorer som kan appliceras för enskilda forskare och för lärosäten i . 1Samverkan behövs och måste värderas! Vetenskapen påverkar människors vardag i allt högre utsträckning. Nya teknologier, upptäckter och innovationer har stor betydelse för vår framtida hälsa, välfärd och trygghet men väcker oro. Medborgarna förväntas ta ställning i en mängd olika frågor och behöver kunskap för att kunna fatta informerade beslut. Det finns också ett demokratiskt värde i att människor får veta vad deras skattepengar går till och ges möjlighet att uttrycka sin åsikt om det. Människors frågor och kunskap om deras behov och värderingar är värdefullt för forskarna och forskningen. Utan dialog med omvärlden riskerar forskarsamhället också minskat folkligt stöd och därmed även mindre anslag och inskränkningar i den akademiska friheten. Universitetens och högskolornas samverkan med det omgivande samhället är därför av stor vikt. Lärosätenas interaktion med näringslivet har dessutom avgörande betydelse för att säkra välstånd och tillväxt i en växande global konkurrens. Förtroendet för forskare och forskning är högt i – en del menar att det till och med är för högt, att människor är för okritiska till vad forskarna ägnar sig åt. Men förtroende är sårbart och kan lätt raseras. I VAs studier finns tecken på att allmänhetens förtroende för forskare är på nedåtgående. Skälen kan vara många, men en hypotes är att det hänger samman dels med en ökande individualisering av samhället, dels med händelser av negativ karaktär som mer direkt påverkat människors uppfattning om forskare. Det handlar om uppmärksammat forskningsfusk, om akademiska strider som urartat och fått rättsliga konsekvenser och om ett stort antal larmrapporter i media. Människor uppmärksammar det som rapporteras i medierna och tar till sig av negativa budskap, vilket lätt ger dem en sned bild av forskningen och dess betydelse. Dessutom är insikten om forsk- ningens villkor och metoder bristfällig, både bland journalister och allmänhet. Många förstår inte att nya rön måste prövas och omprövas, att detta är själva förutsättningen för att vetenskapen ska gå framåt. Forskarsamhället borde därför engagera sig mer i dessa problem och diskutera hur de kan hanteras. Forskarna kommunicerar för lite med omvärlden, i synnerhet med allmänheten. Det anser både allmänhet och politiker. Även lärarna i skolan upplever avståndet till den akademiska världen som mycket stort och önskar sig mer kontakt med forskare. Här har forskarna ett stort ansvar för att försöka förbättra dialogen med omvärlden – både med avseende på metoder och modeller för kommunikation, och på innehållet och utformningen. Information måste vara lätt att få tag på och begriplig för mottagaren. Men det är också viktigt att finna former för att möta lärare och skolelever, att samtala om vad vi vill åstadkomma , varför vi behöver kunskap om världen omkring oss och hur vi kan skaffa och använda denna kunskap. Skolan måste ha en vetenskaplig grund för sitt arbete. Lärarutbildningen, vars kvaliteter debatteras livligt, är naturligtvis avgörande för hur skolorna långsiktigt fungerar. I VAs studie av lärares syn på forskning och forskare framkom att lärarstudenterna mer sällan än de yrkesverksamma lärarna har kontakt med forskare – trots att de befinner sig på en högskola! Forskarna tycker i princip att en dialog med omvärlden är viktig, men anser att den tar för mycket tid som inte ger meritering, visar VAs studier. Den akademiska kulturen främjar heller inte sam- verkan, och det finns fortfarande tendenser till att forskare som ägnar sig åt sådant anses vara mindre seriösa. Därför behövs förändringar i det akademiska systemet och i tjänstestrukturen. Det måste löna sig för en forskare att kommu- nicera med omvärlden, engagera sig i samhällsdebatten, samarbeta med lärare i skolan och med näringslivet. Om det lönar sig i rena meritpoäng och i penningtilldelning att samverka med samhället, kan också kulturen förändras. Utifrån resultaten av VAs studier kan tre övergripande slut- satser dras: Det finns ett stort gap mellan forskarvärlden och allmänheten. Alla grupper som undersökts, forskare såväl som allmänhet, journalister, politiker och lärare, är intresserade av mer kontakt. Hindren är dock många och komplexa – både i system och attityder. Människor är intresserade av forskning och ny kunskap, om de ser nyttan med den och speciellt om de känner att frågorna berör dem i deras vardag. Därför behövs förändringar på flera plan i det akademiska systemet och den akademiska kulturen. Forskarna måste ta sitt ansvar i kontakten med omvärlden; skolor, medier, företag och andra. Ökad kunskap om hur forskning fungerar är avgörande för att öka förtroendet bland såväl allmän- heten som journalister och politiker. För att stimulera ökade kon- takter krävs en reformering av de akademiska meriterings- och finansieringssystemen så att kommunikation belönas, samt en attitydförändring inom akademin. Också externa anslagsgivare måste ställa krav på samverkan och kommunikation av forskningsresultat. Men det är viktigt att anslagsgivaren också bedömer och utvärderar samverkansaktivite- terna, och inte enbart kräver att de nämns i ansökan. Annars signaleras att textavsnitten i ansökan bara är där för syns skull, och att samverkan egentligen inte är så viktigt. Samverkansuppgiften har olyckligtvis fortfarande en karaktär av minst viktig efter utbildning och forskning. Många använder benämningen tredje uppgiften, vilket riskerar att cementera denna syn, i stället för att se samverkan som en integrerad del i utbildning och forskning. Samverkan har ett värde för forskningen i sig, men många forskare ser den snarare som en belastning än en möjlighet.