sou · GVB345 · 2008-01-01 00:00:00 — Vi tolkar bestäm- melsen på så sätt att det i de fall beskattningsbar förmögenhet inte föreligger inte finns någon skyldighet för att lämna ut uppgifter om förmögenhet. För att den uppgiftsskyldighet som föreskrivs för i 7 § skattedatabasförordningen skall omfatta även den nu aktuella förmögenhetsuppgiften krävs därför en ändring i 7 § andra stycket förordningen. Denna bör formuleras så att, förutom att även nu aktuella uppgifter skall omfattas av den sekretessbrytande regeln, det blir tydligare vilka förmögenhets- uppgifter bestämmelsen i övrigt omfattar och som ingår i det nu pågående informationsutbytet av förmögenhetsuppgifter. Av våra förslag i avsnitt 11.3.2 följer att uppgifts- skyldighet gentemot även såvitt avser nu aktuella uppgifter i beskattningsdatabasen skall gälla utan före- gående begäran. Ytterligare ändringar i registerförfattningar Även i nu aktuellt avseende är vår bedömning att bestämmelsen i 1 kap. 5 § 3 skattedatabaslagen medger den behandling av uppgifter som uppgiftsutlämnandet skulle innebära för (jfr avsnitt 11.3.2). På samma sätt som vi redovisat i nämnda avsnitt anser vi också att de registerförfattningar som gäller Försäkrings- kassans behandling av personuppgifter medger kassans behandling Utökat elektroniskt informationsutbyte med av de förmögenhetsuppgifter som vi nu föreslår att skall lämna. En direktåtkomst för till uppgifter i beskatt- ningsdatabasen förutsätter ytterligare författningsändringar. I enlighet med vad vi redovisat i avsnitt 4.3.3 finns bestämmelser om direktåtkomst för myndigheter till beskattningsdatabasen i 2 kap. 7 och 8 §§ skattedatabaslagen. Det framstår därför som lämpligt att även ytterligare bestämmelser om sådan åtkomst för myndigheter tas in i denna lag. Som vi redovisat i avsnitt 5 bygger våra författningsförslag på systematiken i nu gällande berörda regelverk. Direktåtkomst för till den aktuella förmögenhetsuppgiften hos bör därför regleras i en ny paragraf, 8 a §, i skattedatabaslagen. Vår bedömning är att det är sådana uppgifter som avses i 2 kap. 3 § 1 och 4 skattedatabaslagen som skall kunna lämnas till kassan genom direktåtkomst. I vårt förslag har vi valt att i bestämmelsen om direktåtkomst för ange att åtkomsten endast får omfatta uppgift om huruvida den sammanlagda förmögenhet som avses i 5 § lagen om bostadsbidrag överstiger där angivet belopp. Den lösning vi har valt är beroende av att hur bestämmelsen i 7 § skattedatabas- förordningen om uppgiftsskyldighet för gentemot enligt vårt förslag skall formuleras. Den uppgiftsskyldighet som gäller och som enligt vårt förslag även skall gälla för gentemot vid beräkning och kontroll av bostadsbidrag omfattar nämligen även andra uppgifter än den nu aktuella uppgiften om förmögenhet. Den direktåtkomst vi föreslår skall enbart omfatta denna förmögen- hetsuppgift och inte de övriga uppgifter som omfattas av Skatte- verkets uppgiftsskyldighet gentemot . Direkt- åtkomstens begränsning skall framgå av bestämmelsen om sådan åtkomst. Om bestämmelsen utformas på ett sådant sätt att direkt- åtkomst endast för förekomma i ärende om bostadsbidrag, blir omfattningen av direktåtkomsten för vid. Det är inte heller lämpligt att ange att direktåtkomsten endast får avse uppgifter om förmögenhet, eftersom skyldighet enligt 7 § skatte- databasförordningen att lämna uppgifter om förmögenhet till För- säkringskassan inte bara omfattar uppgift om huruvida den sam- manlagda förmögenhet som avses i 5 § lagen om bostadsbidrag överstiger där angivet belopp. Utökat elektroniskt informationsutbyte med I 2 kap. 8 § första och andra styckena skattedatabasförordningen finns bestämmelser om KFM:s och direktåtkomst till uppgifter i beskattningsdatabasen. I dessa bestämmelser hänvisas inte till ändamålsbestämmelserna i 1 kap. 5 §. Eftersom vi utgår från den systematik som finns i gällande regelverk hänvisar vi inte heller i den nya paragrafen till ändamålsbestämmelserna. I 2 kap. 7 och 8 §§ skattedatabaslagen anges i sista stycket i vardera paragrafen att regeringen meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter direktåtkomst enligt bestämmelsen får omfatta. Regeringen har inte meddelat några sådana föreskrifter. Regeringen borde därför inte heller behöva meddela närmare föreskrifter om vilka uppgifter nu föreslagna direktåtkomst får omfatta och vi lämnar inte heller förslag till sådana föreskrifter. Av denna anledning anser vi att det i den föreslagna paragrafen om kassans direktåtkomst inte bör tas in en informationsregel motsvarande den som finns i 7 och 8 §§ skattedatabaslagen. Enligt vår mening är en sådan regel i detta fall vilseledande 11.3.4Utökat elektroniskt informationsutbyte för handläggningen av ärenden om pension samt sjuk- och aktivitetsersättning har framfört att den har behov av ett utökat elektroniskt informationsutbyte med dels i pensions- ärenden, dels i ärenden om sjuk- och aktivitetsersättning. Enligt kassan har myndigheten i dessa ärenden behov av att kunna hämta en del specifika uppgifter från via en elektronisk informationsöverföring, nämligen vissa administrativa identifika- tionsuppgifter för personer som flyttar till från annat nordiskt land samt historiska folkbokföringsuppgifter. Kortfattat kan sägas att anledningen till behov av nämnda uppgifter är att socialförsäkringsförmåner från olika länder skall samordnas. har förklarat att, förutom att information om identifikationsnummer inte finns i Navet, gällande rätt inte medger att via Navet aviserar uppgift om identifikationsnummer till andra myndigheter. Utökat elektroniskt informationsutbyte med även angett att omfattande systemändringar i Navet skulle krävas för en registrering av identifikationsnummer. När det gäller historiska folkbokföringsuppgifterna anser Skatte- verket att förslag i den riktningen bör behandlas inom ramen för en ny total översyn avseende behovet av personuppgifter i samhället. Enligt är den teknik som krävs för att i ökad omfattning skall kunna lämna ut historiska folkbokförings- uppgifter till andra myndigheter komplicerad och förenad med stora kostnader. Grovt uppskattat bedömer att kostnaderna för denna teknik kan komma att uppgå till . De önskemål som i denna del har framfört avser uppgifter som är att hänföra till folkbokföringen. När det gäller sådant informationsutbyte hänvisar vi till de bedömningar vi redovisat i avsnitt 10.1. Av där anförda skäl anser vi det varken lämpligt eller möjligt att isolerat överväga de önskemål som kassan nu har framställt beträffande ett utökat elektroniskt informations- utbyte av folkbokföringsuppgifter. Såväl frågor om vilken infor- mation som bör finnas i folkbokföringsdatabasen som i vilken omfattning folkbokföringsinformation skall få lämnas ut till myndigheter m.fl. bör i stället, som vi angett i nämnda avsnitt, övervägas i ett större och mer övergripande sammanhang än vad som är möjligt inom ramen för vårt uppdrag. 11.4Elektroniskt informationsutbyte mellan och 11.4.1Migrationsverket och dess verksamhet Allmänt om och dess verksamhet är central förvaltningsmyndighet för verksamhet inom migrationsområdet. Verket ansvarar för verksamhets- områdena asyl, besök och bosättning samt medborgarskap. Verket har även ett samordningsansvar för ärendeprocesserna (1 § förord- ningen [2004:294] med instruktion för .) Utökat elektroniskt informationsutbyte med Till verksamhetsområden hör, såvitt är av intresse för vår utredning, prövning av asylärenden, ansökningar om arbets- och uppehållstillstånd i övrigt, ansökningar om uppe- hållskort från EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-medborgare och som vill stanna i än samt registrering av EES-medborgare som avser att stanna i . Regleringen av uppehålls- och arbetstillstånd Enligt 2 kap. 5 § UtL skall en utlänning som vistas i mer än ha uppehållstillstånd om inte visering har beviljats . För EES-medborgare och deras familjemedlemmar gäller dock särskilda bestämmelser om uppehållsrätt, vilket framgår av 3 a kap. UtL. Vi återkommer till detta senare i avsnittet. Av 2 kap. 8 § UtL framgår att kravet på uppehållstillstånd inte gäller medbor- gare i , , eller . Enligt 2 kap. 9 § får regeringen meddela föreskrifter om att andra utlänningar än med- borgare i de nämnda länderna får vistas här utan uppehållstillstånd. Regeringen får även meddela föreskrifter om att utlänningar skall ha uppehållstillstånd redan efter en kortare vistelsetid i än (2 kap. 6 §). Visering är ett tillstånd att resa in i och vistas i under en viss . En viseringspliktig utlänning som reser in i eller visats i skall ha visering, om han eller hon inte har uppe- hållstillstånd (2 kap. 3 §). Uppehållstillstånd innebär enligt 2 kap. 4 § UtL tillstånd att vistas i (tidsbe- gränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). Den som har uppehållstillstånd samt pass får resa in i (2 kap. 4 § jfr med 2 kap. 1 §). Enligt 5 kap. 1 § första stycket UtL har flyktingar och skyddsbehövande i övrigt som befinner sig i rätt till uppehållstillstånd. I andra stycket finns bestämmelser om i vilka fall uppehållstillstånd för flyktingar och skyddsbehövande får vägras. Definitionen av vad som avses med flyktingar och skydds- behövande i övrigt enligt UtL återfinns i lagen i 4 kap. 1 och 2 §§. Bestämmelser om i vilka fall uppehållstillstånd får ges finns bl.a. i 5 kap. 3 §. Av denna bestämmelse framgår att uppehållstillstånd får ges på grund av anknytning. Härmed avses exempelvis att fråga är om utlänning som är nära anhörig till någon som är bosatt Utökat elektroniskt informationsutbyte med eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här eller en utlänning som har svenskt ursprung eller som har vistats i med uppehållstillstånd. Vidare kan nämnas att uppehållstillstånd enligt 5 kap. 6 § även får beviljas en utlänning, om sådant tillstånd inte kan ges på annan grund och det vid en samlad bedömning av utlänningens situation föreligger sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Av 2 kap. 7 och 8 §§ UtL framgår att en utlänning skall ha arbetstillstånd för att arbeta i på grund av anställning här eller utomlands, om han eller hon inte har permanent uppehålls- tillstånd eller är medborgare i , , eller . Enligt 2 kap. 9 § får regeringen meddela föreskrifter om att andra än utlänningar i , , eller får arbeta här utan arbetstillstånd. Enligt 5 kap. 4 § första stycket utlänningsförordningen (2006:97) är den som har sökt uppehållstillstånd i och åbe- ropat skäl enligt 4 kap. 1 eller 2 § UtL undantagen från skyldig- heten att ha arbetstillstånd i de fall bedömer att dess beslut i ärendet inte kommer att kunna fattas från ansökan. Undantaget gäller fram till dess att det finns ett lagakraftvunnet beslut i ärendet. Om ett beslut om avvisning eller utvisning inte bedöms kunna verkställas med tvång på grund av förhållandena i mottagarlandet gäller undantaget fram till dess att utlänningen lämnar landet. Av 5 kap. 4 § andra stycket utlän- ningsförordningen framgår att utfärdar särskilt bevis om undantag från skyldigheten att ha arbetstillstånd, s.k. AT- UND. Beslut om uppehållstillstånd och arbetstillstånd meddelas före- trädesvis av . Beslut i frågor om uppehålls- och arbetstillstånd registreras hos i den centrala utlänningsdatabasen, . Regleringen avseende uppehållsrätt för EES-medborgare m.fl. Av 3 a kap. UtL framgår att EES-medborgare och deras familje- medlemmar under vissa förutsättningar har en rätt att vistas i mer än utan uppehållstillstånd, s.k. uppehålls- rätt. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Enligt 2 § nämnda kapitel avses med familjemedlem till EES- medborgare, en utlänning som följer med eller i ansluter sig till en EES-medborgare och som är make eller sambo till EES- medborgaren eller på visst angivet sätt är släkting till EES- medborgaren eller hans eller hennes make eller sambo. Av 3 § följer att EES-medborgare har uppehållsrätt om han eller hon exempelvis är arbetstagare eller egen företagare i eller har kommit till för att söka arbete och har en verklig möjlighet att få en anställning. EES-medborgare och hans eller hennes familj har under vissa angivna förutsättningar permanent uppehållsrätt. För detta krävs som huvudregel bl.a. att den enskilde vistats lagligt i utan avbrott under (se 6–9 §§). Enligt 10 § skall en EES-medborgare som har uppehållsrätt och som avser att stanna i registrera sig hos . I paragrafen föreskrivs vidare att en EES-medborgares familjemedlem som inte själv är EES-med- borgare och som har uppehållsrätt skall ansöka om uppehållskort hos senast efter det att han eller hon kom till . Det som föreskrivs om registrering och uppehålls- kort gäller dock inte medborgare i , , och . Det gäller inte heller för en utlänning som har ett giltigt uppehållstillstånd eller som från ankomsten till har ansökt om ett sådant tillstånd. Det som sägs om registrering gäller inte heller EES-medborgare som är arbets- sökande. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från vissa krav som uppställs i UtL för uppehållsrätt och permanent uppehållsrätt (13 §). Regeringen får även meddela föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas vid registrering och ansökan om uppehållskort (14 §). Det finns inget elektroniskt informationsutbyte mellan och . Det informationsutbyte som förekommer mellan de båda myndigheterna i anledning av ärendehandläggning sker genom att handläggare vid respektive myndighet inhämtar uppgifter från den andra myndigheten genom skriftliga förfrågningar eller genom förfrågningar via telefon. Utökat elektroniskt informationsutbyte med telefonförfrågningar är det vanligt att handläggarna vid Migrations- verket motringer för att förvissa sig om att det är kassan som begär uppgifterna och att uppgifter lämnas till handläggare där. har angett att verket besvarar ungefär 16 000 skriftliga remisser från i anledning av kassans handläggning av pensionsärenden, ärenden om garantipen- sion eller garantiersättning. Utöver pensionsremisserna handlägger ungefär 80 000 skriftliga eller muntliga förfråg- ningar från kassan. har beräknat att myndigheten handlägger uppskattningsvis 100 000 ärenden där det finns behov av att inhämta uppgifter från . I siffran ingår ca 18 000 ärenden där uppgifter behövs från verket för bestämmande av garantipension eller garantiersättning. I ungefär 40 000 av ärendena föreligger behov av uppgifter från verket inför den registrering av enskilda som görs av kassan. I övrigt har myndigheten behov av uppgifter från verket för att kontrollera att rätt till ersättning föreligger, bl.a. om bosättnings- och arbetsvillkor är uppfyllda. Även i detta fall har antalet ärenden där behov av uppgifter från verket föreligger uppskattats till ungefär 40 000. behov av uppgifter från är hänförligt till den materiella lagstiftning som styr de olika social- försäkringsförmånerna, däribland SofL. Som framgår av avsnitt 11.1 följer av SofL att socialförsäkringen delas upp i två delar, en bosättningsbaserad och en arbetsbaserad. För att avgöra om en utlänning omfattas av socialförsäkrings- skyddet måste ta ställning till om denne uppfyller något av de grundläggande försäkringsvillkoren, dvs. bosättning eller arbete i . Enligt 2 kap. 1 § SofL anses en person vid tillämpningen av lagen bosatt i , om han eller hon har sitt egentliga hemvist i landet. Även den som kommer till och kan antas komma att visats här skall anses vara bosatt här, om inte synnerliga skäl talar mot det. Den som bosätter sig i och som inte är folkbokförd här skall anmäla sig till . Vissa bosättningsbaserade förmåner får inte utges tillbaka än före SOU 2007:45 Utökat elektroniskt informationsutbyte med den månad då anmälan gjordes eller kassan på annat sätt fick kännedom om bosättningen (se 5 kap. 1 § SofL). Till stöd för bedömning av bosättning finns i första hand folkbokföringsuppgifter. För att utreda de faktiska förhållanden kring en persons bosättning och arbete inhämtar kassan även uppgifter från andra myndigheter, däribland Migra- tionsverket. För att vissa förmåner skall utges är vidare en förutsättning att det finns ett gällande uppehållstillstånd. Av 3 kap. 3 § SofL framgår att bosättningsbaserade förmåner får utges till den som enligt UtL behöver ha uppehållstillstånd tidigast från och med den dag då ett sådant tillstånd börjar gälla men inte tillbaka än före det att tillståndet beviljades. Undantag kan göras om det finns synnerliga skäl. Av 3 kap. 11 § framgår att den som behöver ha arbetstillstånd i eller ett uppehållstillstånd med motsvarande verkan inte heller har rätt till arbetsbaserade förmåner förrän ett sådant tillstånd har beviljats. Ersättning får därvid utges tidigast från och med den dag då tillståndet börjar gälla men inte tillbaka än före det att tillståndet beviljades. anser att myndigheten i sin verksamhet har behov av att få uppgifter från i tre olika situa- tioner. I samtliga dessa är uppgifterna av betydelse för bedöm- ningen av frågan om den enskildes bosättning eller arbete i . I närmast följande avsnitt går vi närmare in på dessa situationer. 11.4.4Bedömning av bosättnings- och arbetsvillkor för registrering av vissa personer Allmänt om registrering hos Inskrivning hos är inte längre ett villkor för rätt till förmåner inom socialförsäkringen. För denna rätt gäller som tidigare nämnts i stället ett bosättnings- eller arbetsvillkor. I den proposition som föregick denna ändring angav regeringen att den generella inskrivningen i princip kunde ersättas med en registrering av försäkringsfall. Beträffande personer som är bosatta i – och som skall tillgodoräknas bl.a. försäkringstid (bosättningstid) för garantipension – ansåg regeringen att det inte skulle bli någon större skillnad. Övriga personer skulle behöva registreras bara i den Utökat elektroniskt informationsutbyte med mån det behövs för att de skulle tillgodoräknas intjänande av förmåner eller för utbetalning av förmåner. Regeringen angav vidare att även om inskrivning hos kassan inte skulle vara något villkor för rätt till en förmån, skulle det även fortsättningsvis komma att behövas någon form av registrering av uppgifter av olika slag för att försäkringskassorna skulle kunna administrera förmåns- systemen. Försäkringskassorna ansågs inte förhindrade att registre- ra uppgifter i motsvarande utsträckning som de dittills gjort (prop. 1998/99:119 s. 152 ff.). Även i förarbetena till SofdL angavs att såväl en rättssäker och rationell handläggning av socialförsäkringsärenden som en avsevärd mängd materiella bestämmelser inom socialförsäkringsområdet förutsätter att registrerar personuppgifter och att detta även sker innan ett egentligt ärende eventuellt anhängig- görs. Ett stort antal omfattande personregister förs automatiserat för . De kallas socialförsäkringsregister och omfattar bl.a. sjukförsäkringsregistret. används för att förse alla ärendeslag inom socialförsäkringen med person- information samt för handläggningen av flera slag av ärenden, bl.a. ärenden om sjukpenning och föräldrapenning Bestämmelser om registrering m.m. hos finns i dåvarande RFV:s föreskrifter (RFFS 2000:10) om registrering och avregistrering av personer i sjukförsäkringsregistret m.m. Före- skrifterna innehåller bestämmelser om när kassan skall registrera och avregistrera en person från sjukförsäkringsregistret samt bestämmelser som i övrigt behövs för verkställigheten av SofL. Av 3 § första stycket föreskrifterna framgår att kassan skall föra in uppgift i sjukförsäkringsregistret om en person som är folk- bokförd, som bosätter sig i utan att vara folkbokförd och som anmäler sig till kassan enligt 5 kap. 1 § SofL eller som arbetar i utan att vara bosatt i landet och som anmäler sig till kassan enligt 5 kap. 2 § SofL. Av EG-rätten följer vidare att är skyldig att registrera försäkringsperioder för framtida förmåner. Enligt artikel 50 1. b i Rådets förordning (EEG) nr 574/72 av om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämp- ningen av systemen för social trygghet när anställda eller deras familjer flyttar inom gemenskapen skall de berörda institutionerna på begäran av personen i fråga eller den institution hos vilken han vid den aktuella tidpunkten är försäkrad börja ställa samman hans Utökat elektroniskt informationsutbyte med försäkringsförhållanden senast före den dag då han uppnår pensionsåldern. (Jfr också Europeiska Gemenskapernas Administ- rativa Kommissionens för Social Trygghet för Migrerande Arbetare beslut nr 192 av om föreskrifter för tillämp- ningen av artikel 50 1. b i rådets förordning [EEG] nr 574/72). Registrering i svensk socialförsäkring Frågan om en utomnordisk person som kommer till skall registreras i svensk socialförsäkring hos upp- kommer antingen genom att personen blir folkbokförd och kassan får en automatisk avisering om detta från eller genom att en utomnordisk person, som inte är folkbokförd, anmäler sig till kassan enligt 5 kap. 1 och 2 §§ SofL. Kassan skall i sådant fall utreda om bosättnings- eller arbetsvillkoret är uppfyllt, varvid bl.a. uppgifter från är av betydelse. Utgångspunkten är att kassan inhämtar det underlag som behövs för denna utredning, däribland uppehålls- och arbetstillstånd, från den enskilde. I de fall den enskilde inte lämnar in beslut om uppehålls- eller arbetstillstånd inhämtar uppgifter direkt från . Detta sker antingen skriftligen (företrädesvis genom att för ändamålet framtagen blankett skickas till Migra- tionsverket) eller muntligen. Om bedömer att den enskilde uppfyller bosättnings- eller arbetsvillkoret sker en registrering av detta. Kassan fattar inte något formellt beslut om registrering. Sedan registrering har skett skickar kassan ett meddelande till den enskilde om att kassan från och med ett angivet datum har registrerat att personen bor eller arbetar i . Registreringen medför inte att personen i fråga är försäkrad och ger inte automatiskt rätt till socialförsäkringsförmån. Det bör noteras att det inte är givet att den enskilde är aktuell för utbetalningar från socialförsäkringen i samband med att han eller hon registreras. Registreringen blir styrande när kassan behandlar ärenden om utbetalning av olika ersättningar och förmåner och därvid bedömer om den enskilde uppfyller bosättnings- och arbetsvillkor (se närmare om detta i följande i svensk socialförsäkring. Utökat elektroniskt informationsutbyte med av fallen bifogas inte beslut om uppehållstillstånd varför handläggare vid kassan får ta in uppgifterna från . 11.4.5Bedömning av bosättnings- eller arbetsvillkor för rätt till socialförsäkringsförmån Som vi angav ovan innebär det förhållandet att en utomnordisk person som kommit till registreras i svensk socialförsäkring inte att denne automatiskt är berättigad till en viss förmån. I sam- band med att handlägger en ansökan om bidrag eller ett anspråk på ersättning från socialförsäkringen från en utomnordisk medborgare måste kassan pröva om bosättning- eller arbetsvillkoret är uppfyllt. Kassan har emellertid inte möjlighet att vid varje ersättningsanspråk eller inför varje utbetal- ning kontrollera att villkoren för arbete eller bosättning är uppfyllda. I stället hänför man sig vanligen till den registrering som har skett. Det görs endast sporadiska kontroller av att bosättnings- eller arbetsvillkoret är uppfyllt. har mot denna bakgrund framhållit att myn- digheten, i samband med anspråk från en utomnordisk medborgare på ersättning från socialförsäkringen, har behov av att få uppgifter från för att kunna kontrollera att försäkrings- villkoren är uppfyllda. Detta gäller såväl när ersättning utgår först efter ansökan från den enskilde som när ersättning utgår utan föregående ansökan. När inhämtar uppgifter från Migrations- verket för kontroll av bosättnings- och arbetsvillkor sker detta muntligen eller skriftligen. De uppgifter som inhämtas motsvarar i princip de som kassan inhämtar från inför registrering av en utomnordisk person. 11.4.6Fastställande av försäkringstid för beräkning av garantipension och garantiersättning