sou · GWB372 · 2008-08-04 00:00:00 — UMTS900 provlanserades i men är ännu inte utbyggt i . UMTS2100, som är samma teknik fast på ett annat frekvensband, är däremot väl utbyggt i de mer tätbefolkade områdena. UMTS2100 tillåter höga datahastig- heter och har en hög kapacitet med avseende på antal samtidiga användare. I och med att UMTS900 använder sig av det lägre fre- kvensbandet kring får dess sändare en längre räckvidd. Räckvidden för en basstation med UMTS900 är mellan 5 och 30 Det innebär att färre basstationer behövs för att täcka ett område än med UMTS2100. UMTS900 lämpar sig således för att komplettera det existerande UMTS2100-nätet för att uppnå hög yttäckning. Den lägre frekvensen för UMTS900 medför dock lägre servicekapacitet än för UMTS2100 men det spelar mindre roll i glesbygdsområden där antalet samtidiga användare är lågt i förhål- lande till övriga landet. Den maximala dataöverföringshastigheten förblir dock densamma som för UMTS2100 och är 384 kbit/s utan HSDPA och 3,6 eller /s med HSDPA implementerat. kommer överföringshastig- heter på /s kunna uppnås med HSDPA. Planer finns på Europanivå att medge att GSM900 fasas ut och ersätts av UMTS900. För att GSM900 och UMTS900 ska kunna fungera parallellt krävs att ett tillräckligt stort frekvensutrymme finns tillgängligt. håller på att ta fram en lösning för GSM900:s och UMTS900:s samexistens. Vid utbygg- nadsberäkningarna i denna utredning antas att tillräckligt frekvens- utrymme finns tillgängligt. Vidare antas att utbyggnaden av UMTS900 ska komplettera GSM EDGE och UMTS2100 tillsam- mans och att terminaler som stödjer båda tekniker används. CDMA450-nätet byggs av företaget och lanserades i . I och med att det gamla analoga NMT 450-nätet stängdes så frigjordes frekvensbandet kring (2*4.5 MHz) till fördel för CDMA450. Maximala överföringshastigheten i nätet är /s vid nedladdning och /s vid uppladdning [NMT]. Den låga frekvensen medför räckvidder för sändare . I och med kommande mjukvaruuppdateringar kommer den maximala räckvidden att öka [MRN]. I finns CDMA450 utbyggt i och . CDMA450 finns också utbyggt i ett flertal andra länder, främst i , och men även i . CDMA450 är dock inte lika utbrett som GSM och UMTS. Det finns nu mobila terminaler som stödjer flera tekniker och fre- kvensband. Till exempel lanserades en mobiltelefon som stödjer GSM EDGE i banden 850, 900, 1 800 och 1 900 och UMTS med HSPA i banden 850, 900, 1 700, 1 900 och 2 100. För CDMA450 finns det på den svenska marknaden bara en mobilte- lefon. Den marknadsförs av mobiltelefoni och stödjer varken GSM eller UMTS. I andra länder finns det dock mobiltele- foner som stödjer både CDMA450 och GSM. 4.5Jämförande tabell för nättekniker Nedan följer en sammanfattande och jämförande tabell över de olika nätteknikerna. Räckvidderna är angivna för inomhustäckning och varierar beroende på terräng. Se avsnitt 6.3 för mer detaljer. 8,04–28, 5,26–29, 12,21–65, 236,8 kbit/s 1,7–5, 1,7–5, 1,8–5, Det finns tre satellitnät som täcker och tillhanda- håller handburna terminaler för telefoni. Dessutom finns ett fjärde satellitnät som erbjuder bredband via satellit. Det är framförallt i norra som mobiltäckning saknas, varför detta blir den begränsande faktorn då det gäller att välja satellitnät. Satellittelefo- ner är specifika för olika satellitnät. Globalstars satellitnät täcker Nord- och , , stora delar av samt . ligger i utkanten av serviceområdet med svag täckning (se bild 1). Trots detta finns det leverantörer av satellittelefoner i som använ- der sig av Globalstars nät. För Globalstar finns åtminstone tre ter- minaler varav två är så kallade dualmode-terminaler vilket innebär att de även kan användas inom GSM-nätet (GSM900). Dessa två terminaler har även GPS, dock är passnings- och samtalstiden kort jämfört med andra terminaler. Globalstars satellitsystem lider (2008) av pro- blem med satelliterna och nya satelliter förväntas inte vara i drift förrän om [GFA]. Systemet går att använda i norra rige men med stora tidsluckor i täckningen, vilket innebär att man bara kan ringa under mycket begränsade tider enligt en tidtabell [JBN]. Således är Globalstar inte något realistiskt alternativ för att erbjuda mobila tjänster i . Täckningskarta för Globalstar [GSE] Thuraya har täckning på nästan alla platser i , samt och delar av och (se bild 2). För Thu- rayas nät finns två dualmode-terminaler som stöder GSM900/1800/1900. Båda terminalerna har GPS. Terminalerna har passningstider på och samtalstider . Thurayas satelliter är geostationära och positionerade så långt söderut att de i norra bara står över horisonten [GFA]. Detta innebär dålig eller obefintlig täckning i skog eller på nordsluttningar. Nätet kan därför ej anses vara pålitligt i norra rige och ses inte heller som ett alternativ. Täckningskarta för Thuraya [THU] Iridium är ett globalt satellitnätverk som har täckning i hela värl- den, även i de mest avlägsna regioner kring Nord- och . Det har god täckning i hela . I en studie av Kris- och Bered- skapsmyndigheten [KBM] dras slutsatsen att det är det mest lämpliga satellitsystemet att använda i på grund av sin goda täckning och pålitlighet. Iridium är det nät som rekommende- ras i denna utredning och används i beräkningen av kostnad för satellittelefoni. För Iridiumnätet finns endast en telefon och det var den som testades i Kris- och [, KBM]. Den är inte en dualmode-terminal vilket innebär att den inte kan användas i GSM-nätet. Detta är till dess nackdel. Den har dock inbyggd GPS och passnings- och samtalstid på 30 respektive . Enligt Kris- och är den lättanvänd och robust [KBM]. är namnet på ett satellitsystem som endast erbjuder data- kommunikation via satellit. I Kris- och [KBM] bedöms vara ett gott alternativ för data- kommunikation där det inte finns behov av en handburen terminal. Bredbandstjänsten heter BEGAN och erbjuder hastigheter upp till 492 kbit/s [GFA]. Denna tjänst bedöms dock ej vara relevant för denna utredning, då samtalstjänst ej erbjuds. 5.5Jämförande tabeller för satellittelefoni 9,6 kbit/s 28,8 kbit/s 60 kbit/s Som framgår av tabellen ovan är överföringshastigheten för satel- littelefoni långt under de 200 kbit/s som är satt som gräns för datatjänster i denna utredning. Satellittelefoni är således bara ett alternativ till taltjänster men kommer även att jämföras kostnads- mässigt med scenarierna för datatjänster för att illustrera skillnaden mellan utbyggnad för taltjänster och datatjänster. Här följer en förklaring av hur kostnadsberäkningarna har gått till. Även beräkningarna för satellittelefoni förklaras. De olika mobilnät vars utbyggnad beräknas i utredningen är GSM EDGE, UMTS900 och CDMA450. De ska komplettera olika befintliga nät eller kombinationer av nät enligt följande lista: GSM EDGE ska komplettera den sammanlagda befintliga täck- ningen av UMTS2100 och GSM EDGE UMTS900 ska komplettera den sammanlagda befintliga täck- ningen av UMTS2100 och GSM EDGE CDMA450 ska komplettera den befintliga täckningen av CDMA450 Det är således två befintliga grundnät som används som utgångs- punkt för beräkning av utbyggnaden. Det ena är CDMA450 och det andra är kombinationen av GSM EDGE och UMTS2100. För var och en av de tre nätteknikerna beräknas två utbyggnads- scenarier. I det ena scenariot ska näten ha en tillräckligt god täck- ning för att tillåta taltjänster inomhus. I det andra scenariot ska näten ha en tillräckligt god täckning för att även tillåta datatjänster med en överföringshastighet av kbit/s inomhus. Täckningen ska i båda varianterna vara tillräckligt god för handburna termina- ler, dvs. användare ska inte behöva använda riktantenn eller dylikt. SOU 2008:72 Bilaga 3 Benämning på de olika scenarierna Tal- och datatjänst (200kbit/s) Tal- och datatjänst (200kbit/s) Tal- och datatjänst (200kbit/s) Som alternativ till utbyggnad av mobilnäten finns subventionering av satellittelefoni till de invånare som saknar täckning i samtliga nät, alltså de som varken har täckning i GSM EDGE, UMTS900/2100 eller CDMA450. De två grundnätens befintliga täckning som redovisas här, och som används som underlag för vidare utbyggnad, är en beräknad täck- ning och kan skilja sig både mot den egentliga täckningen (upplevd täckning) samt den av operatörer framräknade täckningen. Yttäck- ningen beräknas utifrån sändardata erhållen från Post- och Telesty- relsen [PTS1]. Sändardata innehåller uppgifter om alla sändare för mobiltelefoni i . Genom att använda sändardata från PTS kan täckningen beräknas oberoende av operatör och kombinationer av olika nättekniker kan beräknas. Vid beräkningarna har en för- enklad utbredningsmodell utan topografiska data använts baserad på Hata-modellen. Hata-modellen har utökats med fädningsmargi- naler för bl.a. inomhustäckning och långsam fädning, för att kom- pensera för objekt som befinner sig i linjen mellan sändare och mottagare, som t.ex. hus eller höjder. Eftersom topografisk data ej använts har en homogen utbredning i alla riktningar antagits. En ytsannolikhet på har antagits som gränsvärde för att ett område ska anses ha täckning. Detta innebär att det är sanno- likhet att ha täckning inom givet område. Vissa uppgifter i sändardata från PTS är inte helt korrekta. Bland annat är vissa masthöjder felaktiga och vissa saknas. De angivna masthöjderna för CDMA450 har verifierats av Nordisk Mobiltelefoni [MRN] och antas därför stämma. masthöjderna för UMTS som är avvikande och enligt uppgifter från Tele 2 [LLT] byggs i princip aldrig för UMTS som är högre än . För att hantera felaktiga masthöjder har en regel använts där alla masthöjder för UMTS som är lägre än eller högre än sätts till schablonhöjden . Det får till följd att de med extremt höga höjder inte täcker orealistiskt stor yta. Vidare så får med extremt låga eller obefintliga höjder en utökad täckning. De områden som verkligen har extremt låga masthöjder är oftast belägna i tätbebyggt område där det redan finns täckning och den extra yta som täcks kommer således att vara överlappande. I de fall de är belägna utanför tätort är det osannolikt att de är lägre än och en högre höjd är mer trolig. Masthöj- den är en normal masthöjd [LLT] och är även nära medi- anhöjden för sändardata från PTS. Felet som följer av att använda schablonhöjder bedöms vara avsevärt mindre än om de felaktiga höjderna skulle användas rakt av. För GSM-masterna finns också en del avvikande höjder och samma regel används även där med samma argument och resultat. Den befintliga täckningen för GSM EDGE tillsammans med UMTS2100 är beräknad till för taltjänst och för datatjänst. Siffrorna används vid beräkning av utbyggnad av GSM EDGE samt UMTS900 för tal- respektive datatjänst. Den befintliga täckningen för CDMA450 är beräknad till för taltjänst och för datatjänst. Dessa siffror används vid beräkning av vidare utbyggnad av CDMA450. Observera att täckningsgraderna är beräknade för inomhustäck- ning och att det kan vara en orsak till eventuella skillnader mot andra uppgifter, vilka ofta anger utomhustäckning. yta har delats in i ett rutnät med 1 339 rutor om 20 gånger (se bilaga B). För varje ruta har utbyggnadskostnaden beräknats. Vid beräkning av utbyggnad i de olika scenarierna har varje ruta, utifrån sin övervägande terräng, klassificerats till en av de fyra ter- rängtyperna: bergsterräng, skogsterräng, semiöppen terräng och öppen terräng (se bilaga D). För varje terrängtyp finns en typsite definierad. Typsiterna specificerar parametrar som exempelvis masthöjder, kostnad för byggnation och driftskostnad. GSM EDGE och UMTS900 har liknande parametrar och för de två tek- nikerna används samma typsiter. CDMA450 skiljer sig åt mer och för CDMA450 finns därför separata typsiter definierade (se bilaga A). Räckvidden hos en typsite varierar, både beroende på vilken nätteknik som används men även beroende på vilken datahastighet som erfordras. Siter i bergsterräng har störst räckvidd då det inte finns någon dämpande skog och siterna kan placeras högt. Räckvidderna per terrängtyp är dock samma för GSM EDGE Tal och trots att de har olika överföringshastig- heter. Detta beror på att det är två olika tekniker som används i de två fallen. För enbart taltjänst används vanlig GSM utan uppgrade- ringen till EDGE. För tal- och datatjänst används EDGE som är en teknik för att uppnå högre datahastigheter i GSM-nätet. Båda tek- nikerna använder tidsuppdelad överföring av tal- och datatrafik (TDMA) vilket innebär att samma frekvens kan delas av flera användare. Med EDGE tilldelas varje användare mer tid och färre användare kan servas . EDGE använder även en effekti- vare kodning som dock innebär att överföringen blir känsligare för interferens från andra basstationer som sänder på samma frekvens. Känsligheten kompenseras i viss mån av mer avancerade koder för felrättning men då de basstationer som byggs ut har en minimal överlapp blir även interferensen minimal. Sammantaget leder det i praktiken till att räckvidden för enbart taltjänst och räckvidden för tal- och datatjänst i GSM EDGE är jämförbara. Typsiternas räckvidd för inomhustäckning finns samlade i tabellen nedan. GSM EDGE (tal) UMTS900 (tal) UMTS900 (data) CDMA450 (tal) CDMA450 (data) För varje ruta bedöms hur många siter som behöver byggas för att täcka den tidigare ej täckta ytan och därav får man kostnaden. Vid beräkning av täckt befolkning för en ruta antas befolk- ningstätheten utanför tätort vara homogen, dvs. en kommuns invå- nare som ej bor i tätort fördelas jämnt över kommunens yta. Detta är inte helt realistiskt men simulerar i viss mån att människor rör sig över ett större område än just där de bor. Denna effekt hade varit svår att uppnå utan ovanstående antagande. Tillgången till elektricitet har stor inverkan på kostnaden för en site och således på den totala utbyggnadskostnaden. Kostnaden för att dra nya elledningar är /m beroende på terräng och oftast dras inte elledningar mer än någon enstaka kilo- meter [MRN]. För att simulera högre utbyggnadskostnad i områ- den med sämre tillgång till el har en högkostnadsfaktor använts vid beräkningarna. Extrakostnaden för att bygga en site har räknats ut för kommun som bedömts vara den dyraste. Extrakost- naden är där per site och har till- delats högkostnadsfaktorn 16. Sedan har en kommunvis bedöm- ning gjorts av till vilken grad varje kommun har samma extrakost- nad som . Varje kommun tilldelas en högkostnadsfaktor mellan 0 och 16 med vilken man räknar ut extrakostnaden som kvoten mellan en kommuns faktor och faktor och sedan multiplicerar med extrakostnaden för kommun. En ruta får samma högkostnadsfaktor som den kommun den ligger i (se bilaga E). Den årliga kostnaden för mobiltelefoni innefattar utbyggnads- kostnaden (utslagen ) och driftskostnaden. Vid utbyggnad av näten finns det flera alternativ till hur man prio- riterar var man först ska bygga. Man skulle kunna välja att bygga för att uppnå så hög yttäckning som möjligt till så låg kostnad som möjligt. Men då syftet med en utbyggnad är att tillhandahålla mobiltelefoni till så många av invånare som möjligt, och därmed minska behovet av satellittelefoni, används strategin att först bygga ut där kostnaden per invånare är lägst. Alltså prioriteras befolkningstäckning framför yttäckning. Det är den prioriterings- ordning som ger den lägsta totalkostnaden för tillhandahållande av telekommunikation till invånare, satellittelefoni inräknat. Med den strategin kan man även se vid vilken yttäckningsgrad det blir billigare att istället för vidare utbyggnad subventionera satel- littelefoni. Den mobiltelefonikostnad som jämförs med satellittelefoni- kostnaden i en ruta är beräknad på det antal nya invånare som får tillgång till den utbyggda nättekniken oavsett om de har tillgång till det alternativa grundnätet. Det är först vid uträknandet av den totala maximala kostnaden för subventionering av satellittelefoni som en kontroll sker av tillgången till mobiltelefoni oavsett nät. På så vis undviks att nät byggs med outbyggda fläckar där man måste använda det alternativa grundnätet. Kostnaden per användare och år för mobiltelefoni påverkas av avskrivningstiden som används för siterna och den är vid beräk- ningarna satt till . Vid användande av en högre avskrivningstid för siter skulle en högre utbyggnadsgrad av mobiltelefoni vara mer kostnadseffektivt än subventionering av satellittelefoni. För att kunna jämföra kostnaderna för utbyggnad av mobiltelefoni och subventionering av satellittelefoni beräknas en årlig kostnad för satellittelefoni per användare. Beräkningen är baserad på använ- dandet av Iridium, då det tidigare konstaterats att det är det enda satellitsystemet med tillräckligt god täckning. Kostnad för termi- nal, månadsavgift för abonnemang och samtalstaxa ingår. Termina- len kostar och med en avskrivningstid blir den årliga terminalkostnaden . Ett Iridium-abonnemang kostar /månad vilket ger en årlig abonnemangskostnad på 2 . För att beräkna den årliga samtalskostnaden behövs en årlig samtalstid och samtalstaxa. Det totala antalet utgående sam- talsminuter för mobiltelefoni, , var 7,5 miljoner [STM]. blir det 15 miljoner minuter. De fördelas på den del av befolkningen som hade mobiltelefoner vil- ken var [STM]. Antalet minuter per person och år blir då 1 745 och den årliga samtalskostnaden med en samtalstaxa på /min blir 13 . Den årliga kostnaden per användare av satellittelefoni blir således . Se även bilaga F för mer detaljer. Den årliga kostnaden för satellittelefoni jämförs med den årliga kostnaden per invånare för respektive mobiltelefoniteknik i varje Med vald utbyggnadsstrategi uppnås en brytpunkt när mobilttelefonikostnaden överstiger satellittelefonikostnaden per invånare. Det är den brytpunkten som senare redovisas i resultatet. För att få fram det faktiska behovet av satellittelefoni i resterande rutor verifieras om det finns befintlig täckning i det alternativa grundnätet. Endast där detta inte finns räknas rutans satellittelefo- nikostnad in i vad som blir den maximala kostnaden för subventio- nering av satellittelefoni. Tillförlitligheten i resultaten är högre för större områden än för de enskilda rutorna. Detta beror på att vissa parametrar, så som dämp- ning av signalstyrkan i olika terräng, är baserade på ett genomsnitt över riket. Skillnaden i terräng mellan en enskild ruta och rikssnit- tet gör att resultatet för rutan kan avvika. Samma sak gäller för befolkningssiffrorna där en kommuns befolkningstäthet antas vara homogen. I vissa stora kommuner kommer vissa rutor att ha för många invånare och andra för få. Men på kommunnivå och högre kommer resultaten att konvergera. Ett antagande har gjorts om att siter kan placeras optimalt. Vid beräkning av utbyggnaden har delar av siter använts för att uppnå full täckning i en ruta. Det motiveras framför allt av att en sites täckning går över rutgränser. Utbyggnadskostnaden redovisas nedan som grafer som anger kost- naden vid olika yttäckningsgrader respektive befolkningstäck- ningsgrader, med en prioritering av maximal befolkningstäckning. Som tidigare nämnts ger denna prioritering den totalekonomiskt lägsta kostnaden. Prioriteringen medför förstås att yttäckningsgra- den inte automatiskt är största tänkbara, men det ger minsta antalet satellittelefoner att subventionera och täcker den största möjliga befolkningsmängden. Skulle maximal yttäckningsgrad vara det pri- oriterade kommer även i vissa fall områden där satellittelefoni är det mest lönsamma att täckas av mobilnäten, vilket ger en högre total investeringskostnad. I varje graf inkluderas brytpunkten där satellittelefoni blir det ekonomiskt mest fördelaktiga alternativet. Detta innebär att mobiltelefonikostnaden per invånare då är högre än motsvarande kostnad för att subventionera satellittelefoni till samma invånare. Som nämnts tidigare i kapitel 5 så är överföringshastigheten för satellittelefoni långt under de 200 kbit/s som är satt som gräns i scenarierna för tal- och datatjänster. Med Iridium är den maximala överföringshastigheten 28,8 kbit/s. Satellittelefoni är således bara ett alternativ till taltjänster men för att illustrera skillnaden mellan utbyggnad för enbart taltjänster och utbyggnad för tal- och data- tjänster kommer en kostnadsmässig jämförelse även att göras med scenarierna för tal- och datatjänster. För varje teknik presenteras även en tabell med fakta kring en 100 procentig utbyggnad av respektive scenario. För alternativen där utbyggnaden kompletteras med subventio- nering av satellittelefoni presenteras relevanta fakta för gällande brytpunkt i en separat tabell per teknik. I bilaga G presenteras ett exempel på den källdata som använts för att producera dessa grafer och tabeller. Observera att alla täckningsgrader är baserade på inomhustäck- ning. Utbyggnad av GSM EDGE ger kostnader enligt tabellen nedan för respektive scenario. Kostnader för GSM EDGE vid yttäckning (GSM EDGE tillsammans med Antal invånare inom ny täck- Antal nya siter som behövs 7.1.1GSM EDGE Tal – grafer Graferna nedan visar i båda fallen utbyggnadskostnaden för GSM EDGE i scenariot för enbart taltjänst, med utbyggnadsstrategin att till så låg kostnad som möjligt täcka så stor del av befolkningen som möjligt. Resultatet ger att den totala utbyggnadskostnaden för yttäckning ligger på och att kostnadsökningen eskale- rar vid yttäckning, då av befolkningen har fått täckning. Dock har brytpunkten för satellittelefoni passerats vid detta läge – den inträffar redan vid yttäckningsgrad. Se avsnitt 7.1.3 för mer detaljer kring detta. Utbyggnad av GSM EDGE Tal – befolkningstäckning GSM EDGE Tal - utbyggnadskostnad Utbyggnad av GSM EDGE Tal – yttäckning GSM EDGE Tal - utbyggnadskostnad Graferna nedan visar i båda fallen utbyggnadskostnaden för GSM EDGE i scenariot för tal- och datatjänst, med utbyggnadsstrategin att till så låg kostnad som möjligt täcka så stor del av befolkningen som möjligt. Resultatet ger att den totala utbyggnadskostnaden för yttäckning ligger på och att kostnadsökningen eskale- rar vid yttäckning, då av befolkningen har fått täckning. Vid detta läge har brytpunkten för satellittelefoni passe- rats – den inträffar redan vid yttäckningsgrad. Se avsnitt 7.1.3 för mer detaljer. Observera dock att satellittelefoni inte utgör ett fullgott komplement till , då det relevanta satellitnätet ej kan erbjuda jämförbar datahastighet. Utbyggnad av – befolkningstäckning Utbyggnad av – yttäckning 7.1.3Alternativkostnad – GSM EDGE och satellittelefoni Tabellen nedan visar resultatet av alternativkostnaden om satellit- telefoni subventioneras till invånare utan täckning av mobiltelefo- ninät, i de fall det är ekonomiskt fördelaktigt jämfört med att bygga ut GSM EDGE. Notera att maximalt antal satellittelefoner att subventionera, samt dess motsvarande kostnad, utgår från att alla berörda invånare får en satellittelefon, oavsett ålder eller behov. Observera även att för scenariot utgör ej satellittelefoni något full- gott komplement, då det relevanta satellitnätet ej kan erbjuda jäm- förbar datahastighet. Det befintliga CDMA450-nätet har ingen täckning i de områ- den där satellittelefoni är ekonomiskt fördelaktigt jämfört med GSM EDGE Tal eller Data, vilket ger att 22 841 respektive 24 431 invånare skulle subventioneras med satellittelefon. Alternativkostnader för GSM EDGE och satellittelefoni Befintlig yttäckning i övriga nät, utöver ovan utbyggda Maximal årlig kostnad för Utbyggnad av UMTS900 ger kostnader enligt tabellen nedan för respektive scenario. Då UMTS900 inte finns utbyggt i är det den befintliga täckningen för GSM EDGE tillsammans med UMTS2100 som använts som utgångspunkt. Bilaga 3 SOU 2008:72 Kostnader för UMTS900 vid yttäckning (GSM EDGE tillsammans med Antal invånare inom ny täck- Antal nya siter som behövs 7.2.1UMTS900 Tal – grafer Graferna nedan visar i båda fallen utbyggnadskostnaden för UMTS900 i scenariot för enbart taltjänst, med utbyggnadsstrategin att till så låg kostnad som möjligt täcka så stor del av befolkningen som möjligt.