sou · GVB399 · 2008-01-01 00:00:00 — De intäkter som bör tas med och kontrolleras mot intäktsramen bör vara de intäkter som nätföretagen erhållit från nätverksamheten . Om det sker en stor och kanske oväntad anslutning som genererar en stor engångsintäkt för nätföretaget kan detta leda till att den fastställda intäktsramen överskrids. För nätföretaget gäller det i så fall att balansera denna engångsintäkt med något lägre överföringsavgifter för att företagets faktiska intäkter totalt sett ska hålla sig inom intäktsramen. För att undvika onödiga variationer i överföringsavgifterna föreslår utredningen att nätföretagen ska ha möjlighet att ansöka hos Energimarknads- inspektionen om att den faktiska intäkten från anslutningsavgifter och för flyttning av befintliga nät periodiseras under en längre tids- rymd. En sådan ansökan ska beviljas om intäkterna från anslutning och flyttning varit betydande i förhållande till de intäkter från anslutningar/flyttningar som nätföretaget nor- malt har haft från det aktuella redovisningsområdet. Justering av avkastningen med hänsyn till kvalitet Utredningen förslår att nätföretagens kvalitet vad gäller sättet att bedriva nätverksamheten ska påverka intäktsramens storlek i höjande eller sänkande riktning. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, , föreslås få meddela föreskrifter om vad som avses med kvaliteten i nätföretagens sätt att bedriva nätverksamheten. Utredningen har bedömt att inspek- tionen i ett inledningsskede bör utarbeta en modell där antalet av- brott och avbrottens längd får inverkan på intäktsramen. bör dock även spänningskvaliteten och andra kvalitetsvariabler kunna inverka på intäktsramens storlek. Värderingen av kvaliteten bör utgå från vad kunderna har rätt att förvänta sig och är beredda att betala för. Det är i detta samman- hang väsentligt att sträva efter en samhällsekonomiskt optimal nivå. Med detta menas den kvalitet som kunderna optimalt eftersträvar i förhållande till den kostnad de är villiga att betala. Enligt nuvarande bestämmelser ska nätföretagen betala en s.k. avbrottsersättning till kunder vid elavbrott som överstiger 12 tim- mar. Huvudsyftet med dessa bestämmelser, som trädde i kraft , är att skapa ekonomiska drivkrafter för nätföretagen att förbättra elavbrotten så att långvariga avbrott blir alltmer säll- synta. Utredningen föreslår ingen ändring av dessa bestämmelser. För att nätföretagen inte ska få en dubbel ekonomisk sanktion till följd av de längre avbrotten anser utredningen att dessa i så fall ska hållas utanför den övriga kvalitetsregleringen. I annat fall kommer dessa avbrott att få genomslag på nätföretagets intäkter på två sätt. Dels genom att utfallet i kvalitetsregleringen försämras, vilket leder till en sänkning av intäktsramen, dels genom att det uppstår en kostnad i form av utbetald avbrottsersättning, en kostnad som nätföretagen inte får täckning för genom intäktsramen. Eftersom avbrottsersättningen ingår i nätnyttomodellen som en kost- nad kommer utredningens förslag om att ersättningen inte ska ingå i intäktsramen innebära en ökad risk för nätföretagen. Utredningen föreslår därför att en särskild översyn görs i syfte att på lämpligaste sätt samordna regelverkan för kvalitetsreglering och avbrotts- ersättning. Utredningen föreslår att det bör ankomma på Energimarknads- inspektionen att utarbeta en närmare modell för hur kvalitets- regleringen ska utformas. Särskilt om anslutningsavgifter när det gäller förhållandet mellan nätföretag och kund (avsnitt 5.4) Genom utredningens tidigare förslag om att Energimarknads- inspektionen i ett fastställelsebeslut ska fastställa en intäktsram får nätföretagen besked om hur stora intäkter de får lov att ta ut från kunderna i form av nättariffer och andra avgifter under den kom- mande tillsynsperioden. I intäktsramen ingår nätföretagens kostna- der för anslutningar. I detta avsnitt tar utredning ställning till frågan om hur de kundspecifika anslutningsavgifterna ska utformas, dvs. de anslut- ningsavgifter som nätföretaget fakturerar en kund. Utredningen föreslår att anslutningsavgifter på uttagssidan upp till och med en säkringsstorlek på ska utformas så att avgiften motsvarar genomsnittskostnaden i landet för att genomföra en likartad anslutning under liknande objektiva förutsättningar. I denna avgift ska ingå kostnader för material och arbete som är normalt före- kommande vid denna typ av anslutning. Förslaget innebär således en schablonmetod för utformningen av anslutningsavgifter på uttagssidan upp till och med . För övriga anslutningar föreslår utredningen att huvudprincipen precis som ska vara att anslutningsavgiften ska utformas så att nätföretagets skäliga kostnader för anslutningen täcks. Härvid ska särskilt beaktas anslutningspunktens geografiska läge, effekten i anslutningspunkten och de förstärkningar i elnätet som anslut- ningen kräver. Utredningen föreslår även att principen om delning ska komma till uttryck i lagtexten. Detta innebär att nätföretaget vid utform- ningen av anslutningsavgiften även ska beakta om förstärkningen är till nytta för annan än anslutningskunden eller kan förväntas bli till nytta för framtida anslutningskunder från anslutningen. Återbetalning av för högt uttagna avgifter (avsnitt 5.5) De intäkter ett nätföretag har fått in från sina kunder genom nät- tariffer kommer aldrig med exakthet mot- svara den justerade intäktsram som fastställer i sitt avstämningsbeslut. Det krävs därför regler för vad som ska ske om intäkterna överstigit respektive understigit intäkts- ramen. Utredningen föreslår att det belopp som intäkterna överstigit eller understigit intäktsramen ska sänka respektive höja intäkts- ramen för påföljande tillsynsperiod. Någon återbetalning direkt till kund ska således enligt huvudregeln inte ske. Huvudsyftet med detta förslag är att metoden är administrativt enkel. Enligt utred- ningens mening kan en sådan metod dock endast försvaras när en överdebitering inte är alltför hög. Utredningen föreslår därför att ett överdebiteringsbelopp ska utgå om intäkterna överstigit intäktsramen med . Även detta belopp ska rul- las vidare till nästa tillsynsperiod. I två fall ska dock en över- debitering betalas tillbaka direkt till kund. Detta ska ske om intäk- terna överstigit intäktsramen med eller med under två på varandra följande tillsynsperioder. Återbetalningen ska i görligaste mån ske till de som var kunder och fördelas i proportion till hur stora avgifter dessa kunder har betalat för överföring av el . Överlåtelse av nätkoncession m.m. (avsnitt 5.6) Av 2 kap. 16 § ellagen framgår att en nätkoncession kan överlåtas. En fråga som inställer sig är vad som bör hända med den fastställda intäktsramen vid en sådan överlåtelse. Enligt utredningens mening är det naturligt att utgångspunkten bör vara att intäktsramen följer med vid överlåtelsen. Anledningen till detta är att överlåtelsen i sig inte bör påverka de avgifter kunderna ska betala för överföringen av el. Ett par olika situationer av överlåtelser kan tänkas. För det för- sta kan ett företag förvärva en nätkoncession som utgör ett eget redovisningsområde. Utredningen föreslår att det förvärvande företaget i detta fall ska ta över hela den försålda nätkoncessionens intäktsram inklusive föregående periods fastställda över- eller underdebitering. För det andra kan ett företag endast förvärva en del av ett redovisningsområde, t.ex. då inspektionen tidigare beslutat om samredovisning av två områdeskoncessioner. Enligt utredningens förslag ska huvudregeln i ett sådant fall vara att intäktsramen jämte tidigare periods över- eller underdebitering fördelas proportionerligt i förhållande till hur stor del av redovis- ningsområdets kapitalbas som har överlåtits. Om det föreligger sär- skilda skäl ska dock en sådan fördelning kunna frångås. Utredningen föreslår att liknande bestämmelser ska gälla vid beslut om justering av koncessionsgränser eller samlad redovisning. tillsyn av nätföretagens intäkter i praktiken (avsnitt 5.7) I detta avsnitt lämnas en närmare beskrivning av hur tillsynen i praktiken kan utövas av samt vilka bedömningar som ska göras i fastställelse- respektive avstämnings- besluten. Utredningen föreslår att inspektionen följer upp hur nätföretagens intäkter står sig i förhållande till den fastställda intäktsramen. Den information som inspektionen därefter lämnar till företagen är inte ett formellt beslut och har därmed ingen sär- skild rättsverkan. Tvist om överföringsavgiften mellan nätföretag och kund (avsnitt 5.8) I avsnittet diskuteras frågan om hur tvister mellan nätföretag och kunder ska lösas när det gäller enskilda kunders överförings- avgifter. Bakgrunden till frågeställningen är att det enligt nuvarande regelverk är möjligt att som kund efter sedvanlig stämningsansökan få sin nättariff prövad av allmän domstol. Detta skulle kunna leda till komplikationer om en allmän domstol t.ex. skulle finna att en överföringsavgift är oskälig som Energimarknads- inspektion och de allmänna förvaltningsdomstolarna har prövat frågan om skäligheten i nätföretagens intäkter. Utredningen gör dock den bedömningen att nuvarande bestämmelser i denna del inte bör ändras. Överklagande av beslut m.m. (avsnitt 5.9) I avsnittet redogör utredningen inledningsvis för hur den nuva- rande instansordningen ser ut. Ett beslut från Energimarknads- inspektionen kan som mest överklagas till tre domstolsinstanser. Detta medför att det tar innan ett beslut från inspek- tionen vunnit laga kraft. Ett av huvudsyftena med att övergå till en renodlad förhands- prövning är att öka förutsägbarheten för kunder och nätföretag när det gäller den framtida tariffsättningen. Utredningen gör bedöm- ningen att genomförandet av de förslag om förhandsprövningen av skäligheten i nätföretagens intäkter måste ses som delvis över- flödigt om det inte åtföljs av regler om en väsentligt effektiviserad och förkortad överklagandeprocess. Utredningen konstaterar dock i avsnittet att utredningen inte särskilt getts i uppdrag att se över instansordningen vad gäller överklagande av nätföretagens intäkter. Utredningen föreslår dock att reglerna om överklagande av ett beslut från ändras så att domstols- processen effektiviseras och handläggningstiden förkortas avsevärt samt att en utredning tillsätts för att se över dessa frågor. Utlandsförbindelser anslutna till regionnät (kap. 6) Utredningen gör i detta kapitel bedömningen att det inte finns skäl att införa särskilda bestämmelser avseende nättarifferna för anslutning till det svenska elnätet av utlandsförbindelser på regionnätsnivå. Ekonomiska och andra konsekvenser (kap. 7) Utredningens förslag om en förhandsprövning som utgår från nätföretagens befintliga nät kommer att bidra till en ökad förutsäg- barhet för nätföretagen då det på ett enklare sätt går att överblicka vilken effekt en investering gör på kapitalbasen och därmed företa- gets kapitalkostnader. För kunderna skapas en förutsägbarhet indi- rekt genom de tariffer som nätföretagen, efter fastställande av intäktsramens storlek, i sin tur fastställer. Detta bör i sin tur leda till stabilare tariffer. Utredningens förslag om en initial värdering av elnätet kommer att leda till att vissa nätföretags elnät övervärderas. Även motsatsen är möjlig då värdering sker utifrån standardkostnader. Vidare får metodbytet i sig konsekvenser för nätföretagens kapitalbas. På grund av detta är det sannolikt att vissa nätföretag jämfört med nuvarande situation kommer att kunna höja sina avgifter medan andra företag är tvungna att sänka. När det gäller risken för över- debitering är det utredningens bedömning att den kommer att vara begränsad och relativt snabbt övergående. Utredningens förslag kommer att innebära betydligt högre kostnader för än vad som krävs för arbetet med dagens regelverk. har bedömt att det behövs ytterligare 14 årsarbetskrafter för att utöva tillsyn enligt den föreslagna modellen. Utöver detta tillkommer kostnader för att bl.a. ta fram nödvändiga tekniska system. Utred- ningen bedömer att inspektionens kostnadsökning kan finansieras genom höjda avgifter för tillsynen. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser (kap. 8) Utredningen föreslår i detta kapitel att den första tillsynsperioden börjar . För att ska få tid på sig att förbereda och samla in de uppgifter som krävs för det fastställelsebeslut som ska meddelas föreslås att vissa bestämmelser ska träda i kraft och . In , price adjustment of electricity network operations, and previously also the electricity price, was carried out by means of checking in arrears. In conjunction with the deregulation of the electricity market on 1 January 1996, the Swedish tradition of free pricing was retained, whereby the electricity network companies set their tariffs on the basis of certain general guidelines. The tariffs are thus not determined by the supervisory authority in advance; the authority is first given the opportunity to review whether these are reasonable after the event. In 2003, Parliament and the Council adopted the Directive 2003/54/EC concerning common rules for the inter- nal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC. The overall objective of the new so-called Electricity Market Directive is to create a functioning inner market for electricity in which there is competition on equal terms. The directive contains extensive and detailed regulations that aim at helping to achieve this objective. As far as network tariffs are concerned, it is stipulated in the directive that it is the supervisory authority that is to be responsible in ad- vance for establishing the conditions for connection and access to national networks, which includes transmission and connection tariffs. The supervisory authority may also choose only to deter- mine or approve those methods that are used to calculate or decide on these conditions. The Electricity Market Directive has in prin- ciple been implemented by the proposals for changes and additions to the Electricity Act that were advanced in the entitled Im- plementation of the EU Directive on common rules for the inner markets for electricity and natural gas, etc. (. 2004/05:62). In the bill, the Government stated that the method for transmission tar- iffs should be structured so that it supplements the regulations on tariff design that already exists in the current Electricity Act. Since there was a lack of basic data on which to be able to take a stance on this matter, the Government felt that for an interim period a regulation should be introduced in which the method for tariff set- ting should be specified directly in the legislation. The Government stated in the bill that it intended to investigate the matter and come back to Parliament with a proposal. It is against this background that the Energy Network Commission has been set up. The Energy Network Commission has thus been tasked with submitting proposals for the provisions that are needed in order to introduce a new regulation in which the supervisory authority ap- proves or adopts the network companies transmission and con- nection charges before they are allowed to apply. It has also been the task of the Commission to submit proposals on how the for- eign connections that are coupled to the Swedish regional network can be managed so that they are dealt with on the same terms as the foreign connections to the National . In this report, pro- posals are given in both these parts. Following an introduction in which the preconditions for the Commission work and the performance of the work are described (Chapter 1), a brief account is given of the regulations that cur- rently apply in (Chapter 2) as well as in , and (Chapter 3). The proposal part of the report com- prises Chapters 4–8. In the following section, a presentation is given of the most important proposals in these chapters. Introduction of an advance review (Chapter 4) In this chapter, the Commission recommends the introduction of an advance review of network company revenue in such a way that the Energy Markets Inspectorate can in advance determine the overall revenue that each network company is allowed to take from network operations through network tariffs and other charges during a so-called supervisory period. The supervisory period shall be four calendar years. The decision of the Inspectorate is referred to as a ratification decision and shall be communicated before the beginning of the supervisory period. One of the main advantages of an advance review is that predictability is created for both cus- tomers and companies regarding the size of the revenue frame. Network companies in this way know how large a revenue they can charge the in the form of network tariffs during the coming supervisory period, always provided that the assumptions and preconditions serving as a basis for the adoption of the revenue frame are met. As far as the network companies are concerned, this is very important for the planning of new investments. For the , an indirect predictability is created through the tariffs which network companies, following adoption of the size of the revenue frame, adopt in their turn and apply in relation to their . Consumer interests are protected in the first instance by the capacity of the regulation to make demands on network companies to transmit electricity of a reasonable quality and in a stable , effectively and at a low cost, over the course of time. Furthermore, consumer interests are protected through the supervision of the network companies that is performed by the network authority. In order for the advance review to lead to the predictability that is required, it is essential that the regulations and decisions of the Inspectorate provide clear frameworks for how assessment of the income frame is made. The Commission proposes, therefore, that the regulations on the reasonability assessment of network com- pany revenues, and the general principles for how this assessment shall be made, should be clarified as a consequence of the change to an advance review of the network tariffs. In the ratification deci- sion, it shall be made clear which information and methods the In- spectorate has applied in the determination of the frame and the sum that the revenue frame amounts to. It is impossible in advance to determine exactly the sum that the network companies revenue is allowed to amount to during the period in question. This is among other things because certain factors are unknown before the supervisory period comes to an end. This may, for example, concern costs for investments, net- work losses and overlying networks. The Commission proposes, therefore, that the Energy Markets Inspectorate, at the end of the supervisory period, should determine in a reconciliation decision the final applicable revenue frame for the period. The reconciliation decision could therefore result in the revenue frame for the latest supervisory period being raised or lowered in relation to the ratifi- cation decision. During the course of the supervisory period, the total revenue of the network companies shall be reasonable. It is thus possible during parts of the period to introduce higher charges provided that this is compensated by lower charges during other parts of the period. The possibility should, however, be used with caution by the network companies, bearing in mind the interest of the cus- tomers in maintaining stable fees. In certain cases, situations may occur in which a change of the ratification decision is necessary, not least because the supervisory period extends over four years. The Commission proposes first of all that an established revenue frame shall be able to be changed following an application from a network company. A precondition for a change in the revenue frame in this case is that the circum- stances which are referred to in the application can significantly change the size of the revenue frame or that there is otherwise some special reason. An example of when a change in the revenue frame can be made is when a company has brought forward major investments in the network, which could not have been foreseen at the beginning of the supervisory period. The Energy Markets In- spectorate shall process this type of application expediently. The Commission also proposes that an adopted revenue frame should be able to be changed by the Inspectorate if, for example, the net- work company that the decision concerns has submitted incorrect or erroneous information or if the decision has been made on clearly incorrect or incomplete basic data. A ratification decision may also need to be changed when a ratification or reconciliation decision for the network company from a previous supervisory pe- riod has been changed following a re-review decision by the In- spectorate or by a court of law. A ratification decision can also be changed following a change in another network companys ratifi- cation decision. This is the case when the change concerns a pa- rameter that is also generally applicable for other companies, for example the percentage of acceptable return for the network com- pany. Regulations surrounding the advance review of network company revenue (Chapter 5) In this chapter, a presentation is given of the Commissions de- tailed proposals on how the regulations concerning advance review of network company revenue should be structured. The Commis- sions proposals are given below section for section in the order in which they are presented in the chapter. Some general starting points in a transition to a purely advance review (Section 5.2) The Commission concludes initially in this chapter that the term network tariff is used in the current Electricity Act Chapter 4 with two different meanings. Firstly, the term is used in connection with the reasonability assessment of the network companies reve- nue, and secondly in connection with regulations on how a cus- tomer-specific network tariff should be designed. The Commission proposes that the provisions of the Electricity Act in these parts differ in that they are placed in two different chapters. It is pro- posed that the present Chapter 4 of the Electricity Act should be changed so that it only contains regulations on how the network companies shall structure their network tariffs, i.e. with regard to their . It is proposed that the regulations on the reason- ability assessment of network company revenues should be moved to a new Chapter 5. Furthermore, the Commission proposes that the present intro- ductory regulation in Chapter 4 of the Electricity Act, which de- termines the main principle that network tariffs shall be designed so that the overall revenue of the network companies is reasonable in relation to the objective and subjective preconditions for run- ning network operations should be removed and replaced by new regulations which instead specify in more detail the content of these concepts. The purpose of this is to create a set of regulations which in a better way than at present clarifies how the reasonability in a network companys revenue shall be assessed. Reasonability assessment of network company revenues (Section 5.3) In this section, the Commission gives its proposal on the overall principles for how a new model for the reasonability assessment of network company revenues should appear. In order to achieve greater efficiency and transparency in the future review model, the Commission also conducts a discussion on how the principles and guidelines for the future regulation should appear when it comes to the closer detailing of advance review in, for example, the Inspec- torates regulations or guidelines and decisions. As proposed in Chapter 4, prior to a new supervisory period the Energy Markets Inspectorate shall begin determining the overall revenues that each network company can take in through network tariffs during the coming supervisory period (revenue frame).