sou · GWB35 · 2008-02-28 00:00:00 — Huvudmännen är Annonsörer, , , tidskrifter, , , The (), , , Kanal samt Utomhusbolagen (Clear Channel och JCDecaux). Huvudmännen utser ordförande, vice ordförande och övriga ledamöter som ska vara minst tio stycken inklusive suppleanter. Ordföranden och vice ordföranden utses för en period av . De ska vara jurister med goda insikter i marknadsrätt. Övriga ledamöter i ska ha en allsidig erfarenhet av reklam och annan marknadsföring. En av ledamöterna bör enligt stadgarna vara konsumentrepresentant. Huvudmännen utser rådets sekreterare. Sekreterarskapet har innehafts av Annonsörer . Därutöver beslutar huvudmännen om stadgeändringar och bekostar verksamheten. Styrdokument – Utomrättsliga normer Enligt stadgarna har till uppgift att genom normbildande verksamhet motverka könsdiskriminering i reklam och bidra till en hög etisk standard hos annonsörer och reklamproducenter. gör uttalanden om viss marknadsföringsåtgärd eller åtgärd med anknytning till marknadsföring kan anses strida mot ICC:s grund- regler för reklam. Vid bedömning av om reklam ska anses köns- diskriminerande utgår från följande kriterier. 1.Reklam som framställer kvinnor eller män som rena sexobjekt och som kan anses kränkande (sexistisk reklam). 2.Reklam som konserverar en otidsenlig syn på könsrollerna och därigenom framställer kvinnor eller män på ett nedvärderande sätt (schabloniserande reklam). 3.Reklam som på något annat nedvärderande sätt är uppenbart könsdiskriminerande för kvinnor eller män. 5.3.3ERK:s handläggning av ärenden Förfarandet inför är skriftligt såvida inte rådet beslutar annor- lunda. prövar skriftliga anmälningar från enskilda personer, näringsidkare, organisationer, myndigheter eller kommunala organ. Rådet kan även pröva ärenden på eget initiativ. Anmälan bör vara motiverad, innehålla uppgifter om tid och plats för reklamåtgärden samt helst, om detta inte framgår, vem som är ansvarig för densamma. Vid en bristfällig anmälan kan rådet begära kom- pletterande uppgifter. kan avvisa en alltför ofullständig anmälan. Anonyma anmälningar prövas ej. beslutar om ett ärende ska tas upp till behandling. Till bedömning ska upptas ärenden som avser marknadsföring, dvs. reklam som riktar sig till den svenska marknaden. Anmälningar som avser reklam för en verksamhet, vars innehåll i sig kan anses vara könsdiskriminerande, prövas inte av rådet. Om ett ärende av befinns ha större principiell betydelse kan ärendet överlämnas till det av ICC och Näringslivets Delegation för Marknadsrätt etablerade MER (se avsnitt 5.4). Anmälare av reklamåtgärd betalar ingen avgift. finansieras genom huvudmännens försorg. Styrdokument – Utomrättsliga normer 5.3.4ERK:s sammanträden och beslut är beslutfört vid ett sammanträde när ordföranden eller vice ordföranden samt minst fyra ledamöter är närvarande. Som ERK:s beslut gäller den mening varom de flesta förenar sig. Vid lika röstetal gäller den mening som ordföranden biträder. sammanträder på kallelse av ordföranden, eller den som ordföranden utser. ska sammanträda minst . Vid sammanträde med förs protokoll som justeras av ordföranden eller vice ordföranden. äger till ordföranden delegera beslutanderätten i andra frågor än uttalanden. Angående jäv mot ordföranden, vice ordföranden eller annan ledamot gäller vad som är stadgat i lagen om skiljemän beträffande jäv mot skiljemän. Enligt ska fällande uttalanden avfattas skriftligen. I uttalandena ska uppgift tas med om vilka som deltagit i beslutet, motiveringen för ställningstagandet samt eventuell skiljaktig mening. Uttalandet ska undertecknas av ordföranden eller vice ordföranden och sekreteraren. ERK:s fällande uttalanden är offent- liga och offentliggörs bl.a. genom underrättelser till pressen och på rådets hemsida. Handlingar i ärende som inkommit till får inte, enligt stadgarna, utan rådets medgivande lämnas ut till utomstående. Ej heller får uppgifter i sådana handlingar utan ERK:s medgivande röjas för utomstående på annat sätt. Den som deltagit i handläggning av ärenden i får inte för utomstående röja vad som förekommit vid överläggning i ärendet eller vad ännu ej offentliggjort uttalande innehåller. Styrdokument – Utomrättsliga normer 5.4MarknadsEtiska Rådet – MER MarknadsEtiska Rådet (MER) bildades av och Näringslivets Delegation för Marknadsrätt (NDM). Under var dessa två organisationer ensamma huvudmän för rådet. består huvudmännen av organisationer och företag som representerar annonsörer, reklamproducenter och media. Dessa är Dagligvaru- leverantörers Förbund (DLF), , Kanal , , , , , , , Annonsörer, , , Swedma – , Tidningsutgivarna, / Viasat. Huvudmännen utser ordföranden, vice ordföranden och övriga ledamöter som till antalet ska vara högst motsvarande antalet huvudmän, dock minst åtta. Ordföranden och vice ordföranden ska vara jurister med goda insikter i marknadsrätt. Övriga ledamöter ska väljas bland personer med goda insikter i reklam och marknads- föring och så att MER får en allsidig näringslivsrepresentation. Minst en ledamot ska vara särskilt insatt i frågor rörande marknads- föring mot barn och minst en bör utses bland företrädare för allmänintresset, särskilt konsumentintresset. Huvudmännen ska ekonomiskt bidra till verksamheten enligt beslut vid huvudmannamötet som ska hållas en gång . Enligt stadgarna har MER till uppgift att självständigt göra uttalanden om en marknadsföringsåtgärd eller en annan åtgärd med anknytning till marknadsföring är förenlig med vad som är eller bör anses vara god affärssed. MER grundar sin bedömning på ICC:s marknadsföringskoder, där så kan ske. MER kan vid behov även beakta andra uttryck för god affärssed, såsom för särskilda områden allmänt accepterade normer, t.ex. områdena för barnreklam och reklam för hälso- produkter. MER är i och för sig behörig att ta upp frågan om könsdiskrimi- nerande reklam, men med hänsyn till ERK:s särskilda verksamhet Styrdokument – Utomrättsliga normer som uteslutande handlägger denna fråga tar MER inte upp sådana anmälningar. De överförs istället rutinmässigt till . 5.4.2MER:s handläggning av ärenden Förfarandet hos MER är skriftligt, om inte annat beslutas. På begäran av enskild person, av näringsidkare, sammanslutning av näringsidkare, konsumenter eller löntagare, branschetisk nämnd, domstol eller annan statlig eller myndighet avger MER uttalande avseende om en marknadsföringsåtgärd eller annan åtgärd med anknytning till marknadsföring är förenlig med vad som är eller bör anses vara god affärssed. MER är oförhindrat att på eget initiativ avge uttalande i marknadsföringsetisk fråga av större betydelse utan att uttalandet avser viss vidtagen åtgärd. Sådant uttalande kan även avges på begäran av branschetisk nämnd, domstol, annan statlig eller kom- munal myndighet eller huvudman. I begäran om uttalande ska skriftligen klart anges vilken marknadsföringsåtgärd som avses, vad det är i denna som det begärs att MER ska uttala sig om och varför. Utredningsmaterial som åberopas bör bifogas så långt det är möjligt. MER kan begära att kompletterande motivering eller utredning ges in. Finner MER att ett ärende inte kan utredas på ett tillfredsställande sätt avskrivs ärendet från vidare handläggning. MER beslutar om en fråga ska tas upp till bedömning. Den som ansvarar för en åtgärd någon begärt ett uttalande om ska, enligt stadgarna, beredas tillfälle att inkomma med svaromål. Den som begärt uttalandet ska få del av svaromålet. Vid huvudmannamöte fastställd anmälningsavgift ska erläggas av myndighet och juridisk person som begär uttalande av MER. MER kan dock i det enskilda fallet besluta att avgift inte ska utgå. Enskild person erlägger inte anmälningsavgift. Utredningsavgift kan tas ut av den eller dem som begär eller förklarar sig ha intresse av ett uttalande, om detta anses erforderligt för ärendets behandling. Avgiften bestäms av MER:s ordförande i samråd med de nämnda intressenterna. Styrdokument – Utomrättsliga normer 5.4.3MER:s sammanträden och beslut MER:s ordföranden kan ensam fatta beslut avseende om ett förfarande inte ska vara skriftligt, att kompletterande motivering eller utredning ska ges in, att anmälningsavgift inte ska utgå i enskilt fall, att utredningsavgift ska tas ut, om en fråga ska tas upp till bedömning och att ärendet ska avskrivas från vidare hand- läggning på grund av att det inte kan utredas tillfredsställande. Därutöver kan ordförande själv fatta beslut i uppenbara fall då den anmälda marknadsföringsåtgärden klart strider mot god affärssed enligt MER:s fasta praxis eller är klart fri från anmärkning. Vid närmaste följande möte ska sådana beslut redovisas för rådet. I andra fall än de här redovisade är MER beslutfört vid ett samman- träde när ordförande, vice ordförande eller interimsordförande samt minst fyra andra ledamöter deltar. Vid bedömning av ett ärende som rör marknadsföring riktad mot barn ska en ledamot med särskilda insikter i sådana frågor delta eller före MER:s beslut i ärendet ha samrått med ordföranden och sekreteraren. Som MER:s beslut gäller den mening som de flesta förenar sig om. Vid lika röstetal gäller den mening som ordföranden biträder. Vid sammanträde ska föras protokoll. MER:s uttalande ska fogas till protokollet som bilaga. Protokollet ska justeras av ordföranden i ärendet. Angående jäv mot ordföranden, vice ordföranden, ledamot eller sekreteraren gäller bestämmelserna i 4 kap. 13 § om jäv mot domare. Den som är jävig får inte närvara vid MER:s diskussion eller i övrigt delta i ärendets behandling. MER:s uttalanden ska avfattas skriftligen. De ska innehålla en beskrivning av bakgrunden till ärendet samt parternas argumen- tering, MER:s motivering för ställningstagandet, beslutet samt uppgift om vilka som deltagit i beslutet och skiljaktig mening. Skiljaktig mening ska fogas som bilaga till uttalandet. Uttalandena ska på MER:s vägnar skrivas under av ordföranden och föredraganden i ärendet. Uttalandena är offentliga och offent- liggörs genom underrättelse till media och på rådets hemsida. Styrdokument – Utomrättsliga normer MER:s beslut kan inte överklagas. MER kan dock ompröva ett tidigare beslut om nya förhållanden motiverar det eller det fram- kommer att fel begåtts i handläggningen som kan ha inverkat på beslutet. Handlingar i ett ärende hos MER får inte utan medgivande av MER lämnas till utomstående. Inte heller får uppgifter i sådana hand- lingar på annat sätt röjas för utomstående utan MER:s medgivande. Beslut i dessa frågor får fattas av ordföranden ensam och ska i så fall redovisas för rådet vid närmast följande möte. Den som deltagit i handläggning av ett ärende i MER får inte röja för utomstående vad som har förekommit vid rådets diskussion i ärendet eller innehållet i ett uttalande som ännu inte har offentliggjorts. för direktmarknadsföring () bildades på initiativ av Swedma (Swedish Direct Marketing Asso- ciation). består av en ordförande som ska vara en jurist med domarkompetens och fem ledamöter utsedda av de organisationer som representerar producenter och större användare eller köpare av direktmarknadsföring. Dessa organisationer är Föreningen , Swedma (och dess bifirma ), Svensk Distanshandel och Annonsörer. prövar och avgör ärenden om god marknadsetik inom området direktmarknadsföring. Till området räknas huvud- sakligen adresserad eller oadresserad direktreklam, tidningsbilagor samt telemarketing. Nämnden prövar frågor om såväl marknads- föringens utformning som behandlingen av personuppgifter vid utskick och telefonkontakt. Nämnden avger också yttranden, håller överläggningar med myndigheter samt lämnar information i frågor som rör direktmarknadsföring. I nämndens stadgar anges bl.a. att är en hedersdomstol i ärenden som gäller tillämp- ningen av god etik på området för direktmarknadsföring. Styrdokument – Utomrättsliga normer grundar sin bedömning i huvudsak på Swedmas egna rekommendationer till medlemsföretag och deras kunder. Hänsyn tas även till branschövergripande normer och regel- samlingar som exempelvis för reklam, Internet- regler och regler för säljfrämjande åtgärder. Förfarandet hos är skriftligt. Anmälare kan vara såväl fysisk som juridisk person. Endast åtgärder som genomförts behandlas av nämnden. En anmälan ska enligt innehålla anmälarens namn och adress, vilken åtgärd det rör sig om, datum för åtgärden, vilket företag som anmälaren riktar sig mot och ett klart yrkande. Anmälan bör dessutom innehålla adress till företaget. Avser anmälan NIX-Telefon, NIX adressat och oadresserad reklam ska anmälan dessutom innehålla ytterligare uppgifter. Nämndens uttalanden publiceras fortlöpande på nämndens hemsida. 5.6.1Pressens opinionsnämnd – och Allmänhetens pressombudsman – PO () behandlar ärenden som gäller tillämpningen av god publicistisk sed. Enligt stadgarna för har nämnden fritt att pröva innebörden av detta begrepp (1 §). Det finns dock etiska regler för press, TV, och radio (publicitetsregler) som ett stöd för ansvarig hållning inför den publicitistiska upp- giften i förhållande till enskilda mot oförskyllt lidande publicitet. Allmänhetens pressombudsman (PO) har till uppgift att råda och bistå enskilda som känner sig förfördelade av publicitet i periodisk skrift och Internetpubliceringar, på eget initiativ eller efter anmälan undersöka avvikelser från god publicistisk sed, eventuellt hänskjuta sådan ärenden till för avgörande samt genom opinionsbildning verka för god publicistisk sed. I fråga om internetpubliceringar har PO:s uppgift vissa begränsningar. Både och PO behandlar således endast ärenden där någon är personligen berörd, dvs. att någon genom namn, bild eller på annat sätt personligen utpekas i mediet. Om en tidning klandras för att ha överträtt de pressetiska reglerna, dvs. brutit mot god publicistisk sed, ska den publicera Styrdokument – Utomrättsliga normer Tidningen ska också betala en expeditionsavgift. Den del- finansierar PO:s och PON:s verksamhet. Tidningar med en upplaga upp till 10 000 exemplar betalar . Tidningar med större upplaga betalar . Som redovisas i avsnitt 4.6.5 ska all film som visas offentligt förhandsgranskas av . På videoområdet finns det däremot inte någon obligatorisk för- handsgranskning, men de flesta distributörer väljer att frivilligt lämna in sina filmer för förhandsgranskning till för att undvika efterhandsåtal för olaga våldsskildring (se 16 kap. 10 b § ). 6Tillämpningen av rättsliga och utomrättsliga normer i I detta avsnitt redogörs kortfattat för viss domstolspraxis avseende gränsdragningen mellan kommersiell och grundlagsskyddad reklam samt marknadsföringslagens tillämpning på könsdiskriminerande reklam. Därtill redogörs för anmälningar till och avgöranden av och . 6.2.1Gränsdragningen mellan kommersiell och grundlagsskyddad reklam Gränsen mellan näringsidkares tryckfrihetsskyddade framställ- ningar och kommersiella reklam har preciserats närmare genom förarbetsuttalanden och rättspraxis. I propositionen till marknadsföringslag uttalades att ingripanden mot reklam i tryckt skrift var möjliga i fråga om sådana framställningar som har rent kommersiella förhållanden till föremål, dvs. avser näringsidkarens affärsverksamhet eller där tillhandahållna varor och tjänster. Lagen ansågs däremot inte kunna användas mot reklam som var inriktad på att bibringa allmänheten vissa allmänna värderingar eller påverka dess allmänna beteende i viss riktning (prop. 1970:57 s. 67). Dessa uttalanden har bekräftats i senare lagstiftningsärenden (prop. 1986/87:151 s. 54 och prop. 1994/95:123 s. 82 f.). Gränsdragningsfrågan har prövats i rättspraxis vid ett flertal tillfällen. Rättsläget kan uttryckas på så sätt att det, för att ett ingripande enligt marknadsföringslagen ska kunna ske vid sidan av tryckfrihetsförordningen, krävs att meddelandet lämnats i Tillämpningen av rättsliga och utomrättsliga normer i kommersiell verksamhet och i kommersiellt syfte och har rent kommersiella förhållanden till föremål (jfr NJA 1977 s. 751, NJA 1999 s. 749, NJA 2001 s. 319, MD 1983:18, MD 1986:28, MD 1998:12, MD 2001:21, MD 2002:18, MD 2002:34, MD 2005:11 och MD 2006:15). Motsvarande har ansetts gälla i förhållande till yttrandefrihetsgrundlagen (MD 2001:17). Bedömningen är inte knuten till formen för budskapet utan dess innehåll. I tveksamma fall har tryck- och yttrandefriheten före- träde. Även om en framställning omfattas av marknadsföringslagen får lagen inte tillämpas så att det uppstår en konflikt med tryck- och yttrandefrihetsrättsliga grundprinciper (MD 1981:5). Från rättspraxis kan nämnas MD 2001:17. Målet gällde en reklamfilm i TV för privat pensionssparande där det gjordes gällande att vissa bildinslag utgjorde ett inlägg i en samhällsdebatt om det reformerade pensionssystemet och därför inte kunde angripas enligt marknadsföringslagen. fann att filmen hade ett avsättningsfrämjande syfte och att den, även om den knöt an till aktuella frågor angående pensionssystemet, endast innehöll uppgifter av kommersiell natur och att marknadsförings- lagen därför var tillämplig. I domen klargjordes således att marknadsföringslagens räckvidd i förhållande till det grundlags- skyddade området bestäms efter samma kriterier oavsett om det är fråga om yttrandefrihetsgrundlagen eller tryckfrihetsförordningen. I MD 1998:12 ansågs ingripande kunna ske mot en annons om snus trots att den även innehöll vissa informativa uppgifter som var för sig inte utgjorde tobaksreklam. MD 2005:11 gällde marknadsföring av ekologiska livsmedel. En branschorganisation för spannmålsodlare yrkade i målet förbud enligt marknadsföringslagen mot användningen i marknadsföring av ett spel – Änglamarksspelet – som lagts ut på en hemsida av ett annat företag. I målet uppkom frågan huruvida ett spel på Internet är att betrakta som ett yttrandefrihetsrättsligt skyddat meddelande. konstaterade att Internet, med det undantag som följer av 1 kap. 9 § yttrandefrihetsgrundlagen, normalt inte omfattas av grundlagsskyddet för tryck- och yttrandefriheten. Enligt domstolen borde den principiella utgångspunkten dock vara att det saknas anledning att göra skillnad mellan mediet Internet och andra medier när det gäller förhållandet mellan marknads- föringslagen å ena sidan och yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen å andra sidan om det inte finns starka skäl för det. fann således att gränsen för Tillämpningen av rättsliga och utomrättsliga normer i marknadsföringslagens räckvidd i mediet Internet bör bestämmas enligt samma kriterier som i förhållande till tryckfrihetsför- ordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. För ett ingripande enligt marknadsföringslagen krävs därmed att framställningen har ett kommersiellt syfte och rent kommersiella förhållanden till föremål och att yttrandefriheten vid tvekan ska ges företräde. I sak fann domstolen att spelet haft ett kommersiellt syfte och rent kommersiella förhållanden till föremål. 6.2.2Marknadsföringslagens tillämplighet på könsdiskriminerande reklam meddelade domen MD 1976:8 i mål mellan och . Konsu- mentombudsmannen hade yrkat att domstolen, med stöd av mark- nadsföringslagen, skulle förbjuda en annons för bilvårdsprodukter då denna diskriminerande mot kvinnor. Bolaget hade vid annon- sering av rengöringsmedlet 5.56 använt en bild av en kvinnas nakna överkropp. På kvinnans rygg hade bokstäverna CRC sprayats. konstaterade att annonsen var att anse som könsdiskriminerande och inte stod i överensstämmelse med . Domstolen fann emellertid att marknadsföringslagens gränser är snävare än grundreglernas och att det inte var möjligt att rikta förbud enligt marknadsföringslagen mot bolaget endast på den grunden att den aktuella annonsen var könsdiskriminerande. Domstolen anförde att vad som skulle uppnås därmed vore, inte ett skydd för kvinnor som konsument eller näringsidkare utan ett skydd för hennes integritet som kvinna. Konsumentombuds- mannens talan kunde därför inte bifallas på denna grund. hade som ytterligare grund för sin talan åberopat att annonsen genom sin osaklighet stred mot de krav på vederhäftighet som måste ställas på reklam. Enligt Marknads- domstolen fanns inte något sakligt samband mellan bilden av kvinnan å ena sidan och produkten eller annonstexten å den andra. Domstolen anförde att en åtgärd varigenom marknadsföraren inlemmar helt ovidkommande moment i sin reklam naturligtvis vore ägnad att göra denna mindre saklig. Det var, enligt Marknads- domstolen, dock inte rimligt att ställa kravet på saklighet så högt att varje förfarande av detta slag skulle medföra att förbud Tillämpningen av rättsliga och utomrättsliga normer i meddelades mot marknadsföringen. För att så skulle ske borde krävas att åtgärden var ägnad att vilseleda konsumenterna i något hänseende. Ett sådant vilseledande var enligt inte förbundet med den aktuella annonsen. Bilden av den nakna kvinnoryggen i annonsen kunde inte antas leda till att konsu- menterna fick en felaktig uppfattning om den marknadsförda varan eller dess användningssätt. talan kunde därför inte heller på denna grund bifallas. I målet uppkom även frågan avseende förhållandet mellan köns- diskriminerande reklam och tryckfrihetsförordningen. Angående detta förhållande uttalade sig domstolen enligt följande. Som framgått har i ärendet gjorts gällande att det inslag i den påtalade annonsen vilket möjligen skulle vara att bedöma som könsdiskrimi- nerande faller under tryckfrihetsförordningen och således är undan- taget en prövning enligt marknadsföringslagen. Denna invändning skulle kunna ha fog för sig endast om annonsen bedöms innehålla ett blandat meddelande, d v s ett budskap som har både ett opinions- bildande och ett kommersiellt syfte. Under sådana förhållanden skall det opinionsbildande inslaget bedömas enligt tryckfrihetsförordningen medan återstoden, liksom rent kommersiella framställningar, faller utanför det rättsområdet. Vad angår den nu aktuella annonsen är det emellertid inte möjligt att konstatera förekomsten av dels ett budskap med syfte att förmedla en viss kvinnosyn till läsarna dels ett med- delande med syfte att främja avsättningen av produkten 5.56. Här är således inte fråga om ett blandat meddelande; tvärtom är det uppenbart att annonsen har ett alltigenom kommersiellt syfte. Tryck- frihetsförordningen hindrar följaktligen inte att annonsen prövas enligt marknadsföringslagen. 6.3Anmälningar till och avgöranden av I avsnitt 5.3 redogör utredningen för ERK:s verksamhet. På ERK:s hemsida () redogörs för att rådet –2005 mottagit sammanlagt 3 990 anmälningar. Av dessa 3 990 anmälningar har 377 lett till fällande uttalanden. Det är dock viktigt att observera att ett fällande uttalande kan omfatta ett stort antal anmälningar eftersom flera personer, organisationer eller företag ofta anmäler samma reklamkampanj. Antalet anmälda reklam- åtgärder är alltså färre än antalet anmälningar. redovisar både antalet anmälningar och antalet anmälda åtgärder/reklamkampanjer. redovisas endast antalet anmälningar. SOU 2008:5 Tillämpningen av rättsliga och utomrättsliga normer i Antal anmälningar och anmälda åtgärder/reklamkampanjer till samt antal fällande avgöranden Antal åtgärder/ kampanjer Källa: ERK:s hemsida Av ERK:s hemsida framgår även att det var ovanligt många mindre väldigt lokala kampanjer som anmäldes. Främst handlade dessa om nattklubbar och dansställen där det var tillfälliga aktiviteter. förekom däremot inga ärenden där många anmälningar inkom avseende samma ärende. Så var fallet däremot 2004 då 200 anmälningar inkom på Dressman, och . Detta kan, enligt redogörelse från hemsidan, vara en förklaring till nedgången i antalet anmälare medan antalet åtgärder/kampanjer i stort är oförändrat. På hemsidan fanns tidigare uppgifter om vilka medier som anmälningarna rör, men dessa uppgifter har numera tagits bort. Det upplystes om att fördelningen dock var något trubbig då en åtgärd i många fall fanns i flera olika medier. Vidare upplystes om att i posten Övrigt återfanns bl.a. reklambroschyrer som inte var Direktreklam, reklamkort, produktkataloger och reklamåtgärder i medlemsblad.