sou · GVB366 · 2008-01-01 00:00:00 — refererar till en enkätundersökning som genomfördes bland medlemsorganisationer inom Forum för Frivilligt Socialt Arbete. Den visar att fem av de mer tongivande organisationerna hade ökat sina totala inkomster från till . De största inkomst- posterna i samtliga dessa organisationer var bidrag och försäljning av tjänster till den offentliga sektorn. Övriga intäkter ökade . Därav ökade gåvor och donationer , eller , . Utvecklingen för dessa fem organisationer ligger enligt väl i linje med den totala ökningen av insamlingarna till samtliga organisationer med 90-konton. Enligt organisationsföreträdarnas uppfattning finns det både för- och nackdelar med att finansiera sin verksamhet med dessa inkomstslag. Jämfört med inkomster från den offentliga sektorn, ger gåvor och donationer högre handlingsfrihet för organisa- tionerna i att välja ändamål för de resurser man kan disponera. Undantaget är testamenten som givetvis begränsar organisationer- nas handlingsfrihet. En nackdel med gåvor och donationer jämfört med offentliga inkomster är, enligt organisationsföreträdarna, att de har lägre förutsägbarhet. Bössinsamlingar och kollekter anses dock ha lika hög förutsägbarhet som kommunala bidrag, men något lägre än sålda tjänster. Organisationsföreträdarna fick också ta ställning till vilka kost- nader och andra slags nackdelar olika finansieringsmetoder för med sig. De finansieringsmetoder som ansågs mest fördelaktiga ur kost- nadssynpunkt var testamenten, finansiella inkomster och löpande insamlingar via 90-kontot. De mest resurskrävande sätten att finansiera organisationernas verksamhet är via särskilda insamlingsprojekt och företags- sponsring. Den ideella sektorns övriga finansiering Resursinsatser för att erhålla offentliga bidrag eller entreprena- der ansågs finnas mitt emellan. 6.3Avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer FRII arbetar mycket aktivt för att ideella gåvor och bidrag ska bli avdragsgilla i privatpersoners och företags självdeklarationer. Skat- teutskottet har under flera riksmöten i rad avslagit motioner om avdragsrätt eller skattereduktion för gåvor till ideella organisatio- ner. I motion 2005/06:Sk482 har m.fl. (kd) bemött utskottets fem huvudsakliga argument mot avdrags- rätt/skattereduktion. Enligt är det viktigt att det finns en demokratisk process bakom det stöd som stat och kommun ger. Motionärerna menar att rimligtvis måste besluta om vilka organisa- tioner som är att anse som ideella. Därmed finns det också ett grundläggande formellt demokratiskt inflytande. Däremot minskar det partipolitiska inflytandet genom att organisationerna kan ordna en finansiering vid sidan om direkta offentliga bidrag. Utskottet anser att en avdragsrätt skulle minska utrymmet för det samhälleliga stödet. Motionärerna menar att det snarare handlar om politiska prioriteringar i samband med budgetarbete. De hän- visar till att de har föreslagit extra medel för att kunna genomföra förslaget. Utskottet anser att förslaget skulle öka verksamheternas bero- ende av enskilda personers förmögenheter och förmåga och vilja att bidra. Motionärerna delar inte detta negativa synsätt. De framhåller att den ideella sektorn just bygger på engagerade människor. Det är själva stommen i föreningsverksamheten. Offentliga bidrag har därefter en viktig stödjande, subsidiär, funktion. Utskottet anser att det inte är lämpligt att belasta med en kontroll av den här typen av stöd. Motionärerna anser att detta är en av de frågor som behöver utredas vid ett bifall till motionen. Slutligen anser utskottet att det är en nackdel med att stödet inte på vanligt sätt blir föremål för en årlig och samlad pröv- ning i samband med budgetberedningen. Motionärerna anser dock att det ändå är möjligt att göra justeringar avseende beloppsgränser m.m. i avdragsrätten. Det kommer således att Den ideella sektorns övriga finansiering finnas möjlighet till prövning även i samband med budgetbered- ningen. Efter regeringsskiftet har ånyo behandlat frågan om avdragsgilla gåvor till ideella organisationer (motion 2006/07:Sk237). Utskottet delade motionärernas uppfattning att det är angeläget att förbättra möjligheterna för enskilda medborgare att stödja ideella organisationer. Ett ökat givande skulle också stärka de frivilliga organisationerna och deras möjlig- heter att växa i omfattning som verksamheten inte blir lika beroende av politiska beslut. Denna uppfattning ligger enligt utskottet också i linje med den som den nya regeringen hade givit uttryck för i regeringsförklaringen. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns något behov av något uttalande från och att motionerna därför avstyrktes. regeringsförklaring sade statsministern att grunden för trygghet och gemenskap läggs i ett starkt civilt samhälle såsom föreningsliv, idrottsrörelser, kyrkor, samfund och ideella organisa- tioner. Solidariteten i de offentliga välfärdssystemen är ett komplement till ett samhälle som i högre grad präglas av med- mänsklighet, ansvarstagande och idealitet. Statsministern betonade att ett starkt civilt samhälle också är grunden för en stark demo- krati. Ett ökat samarbete mellan den offentliga, privata och ideella sektorn är nödvändigt för att utveckla vårt samhälle. I statsbudgeten skriver regeringen att man har ambi- tionen att utreda avdragsmöjligheten för donationer till forskning och ideella organisationer. Någon tid- punkt finns dock inte specificerad. 6.3.2Möjlighet att skänka aktieutdelning skattefritt Det finns dock vissa möjligheter för enskilda personer att göra avdrag i deklarationen för gåva. Med stöd av en dom i Regerings- rätten kan privatpersoner som äger börsnoterade aktier skänka bort sina aktieutdelningar till ideella föreningar och stiftel- ser med allmännyttiga ändamål utan att betala skatt på aktieutdel- ningen. Gåvan måste göras innan bolagsstämman beslutar om utdelningen. Eftersom skatten på aktieutdelningar normalt är betyder det att blir det till ett allmännyttigt ändamål i stället för till aktieägaren. Den ideella sektorns övriga finansiering 6.3.3Avdragsrätt för medlemsavgifter till ideella föreningar diskuterar i boken mål med offentliga medel vilka konsekvenser en avdragsrätt för gåvor till ideella orga- nisationer kan komma att få utöver minskade skatteinkomster till staten. Han menar att det finns skäl att anta att ett införande av avdragsrätt för gåvor skulle medföra ökade inkomster för många ideella organisationer. Som tidigare redovisats har de religiösa organisationerna den största andelen privata gåvor och bidrag (). Även internationella aktiviteter får mer än en tredje- del av sina inkomster från gåvor (). Jag delar bedömning att denna finansieringsform skulle kunna öka organisationernas självständighet gentemot staten, eftersom statsmakterna inte direkt kan påverka inkomster- nas storlek och inte heller deras ändamål. Detta talar alltså för att en sådan reform skulle kunna främja organisationernas särart och autonomi. menar dock att det inte är säkert att den ideella sektorn som helhet skulle gynnas ekonomiskt av en sådan reform. Även om det är svårt att överföra erfarenheter från helt andra länder pekar han på vad som hände när ökad avdragsrätt för gåvor infördes i . I ekonomiska politik ingick stora skattelättnader bland annat genom ökade avdragsmöjligheter för välgörenhet och annan ideell verksamhet. Programmet finansie- rades av kraftiga nedskärningar av sociala program. Den samman- lagda effekten för den sociala ideella sektorn blev därför negativ, eftersom nedskärningarna av de sociala programmen var mycket mer omfattande än vad som motsvarades av ökade skattefria gåvor. konstaterar i boken att s.k. institutionellt stöd, dvs. olika former av skattelättnader, både har för- och nackdelar. Det är en stödform som principiellt sett skapar förutsättningar för själv- ständighet gentemot staten, men som skapar en oförutsägbar ekonomi för dem som har vant sig vid trygga och stabila statliga bidrag. Han har dock svårt att se att ökade avdragsmöjligheter skulle främja medborgerligt inflytande och därmed också demokratin. Om man vill stärka demokratin inom den ideella sektorn anser han att det troligen skulle vara bättre att medge avdragsrätt för med- lemsavgifter, till exempel upp till en viss gräns. Därmed skulle organisationerna också kunna höja medlemsavgiften och göra sig mer beroende av sina medlemmar och organisationen skulle bli Den ideella sektorns övriga finansiering relativt sett mindre beroende av offentliga myndigheters bidrags- politik. Jag delar hans bedömning när det gäller avdragsrätten för med- lemsavgifter. Jag har tidigare i kapitel 2 diskuterat medlemskapets betydelse. Ett skäl till statens intresse för samarbete med organisa- tionerna är enligt min bedömning att de förmodas stå närmare medborgarna och ha bättre kunskaper om deras villkor och behov än vad regeringen eller myndigheterna har. Detta förutsätter dock att organisationerna har en utvecklad kommunikation med sina medlemmar och en bred och väl förank- rad bas att stå på. Men det finns uppenbara problem när det gäller den breda basen i folkrörelserna, inte minst med tanke på minskande medlemsunderlag och tendensen att engagerade med- borgare inte organiserar sig i samma omfattning som tidigare eller i samma former. De ideella organisationerna kan finansiera sin verksamhet antingen underifrån eller uppifrån. Det är vanligen en kombination av båda sätten. Finansiering underifrån innebär att merparten av de pengar som används för att driva organisationen tas in av lokala föreningar eller avdelningar som sedan delar med sig av dem uppåt till distrikt och förbundskansli. Finansiering uppifrån är det mot- satta: förbundskansliet drar in och portionerar ut pengarna. Finansiering underifrån förutsätter ett starkt nätverk av lokala föreningar/avdelningar med djupa rötter i lokalsamhällen runt om i landet. De måste ha goda relationer med kommuner, landsting och det lokala näringslivet. Sådan finansiering främjar det ideella arbetet och de lokala nätverken. Att finansiera sin egen verksamhet och stödet till den fungerar mobiliserande för lokalavdelningen och dess aktiva. Det ger starkare avdelning med fler och mer kompetenta aktiva. Det gör organisationen starkare och uthålligare och ger den ett större inflytande. Förbund som verkar så här bidrar också till att stärka det civila samhället. Ur det perspektivet kan det vara en fördel att en finansiering underifrån är betydligt mer krävande för förbunds- ledningen än vad finansiering uppifrån är. Vid finansiering uppifrån är all denna lokala styrka och förmåga onödig. Det finns inte på samma sätt något överlevnadskrav och utvecklas därför inte. Istället krävs en central förmåga, alltså kompetenta anställda, att säkerställa ett tillräckligt inflöde av pengar. Det kan handla om rejäla medlemsavgifter som tas in Den ideella sektorns övriga finansiering centralt, omfattande statsbidrag, andra yttre finansiärer, en stor egen förmögenhet eller centraliserad insamling. Fördelarna med finansiering uppifrån är att ledningen genom att kontrollera och styra penningflödena på ett mycket enklare sätt kan leda, utveckla, stödja och kontrollera verksamheten. Statistik och rapporter kan lättare krävas in. Nackdelarna är emellertid många. Modellen leder lätt till byråkrati och topptung organisation med svaga lokalavdelningar och svaga lokala nätverk. Det blir helt enkelt fler anställda och mindre rörelse. Det är mot denna bakgrund som jag vill stärka medlemsbegrep- pet som grund för samverkan och bidragsgivning. Jag tycker att det är viktigt att stärka föreningarnas självfinansieringsgrad genom att medlemmarna ges möjlighet att göra avdrag för medlemsavgiften i sina deklarationer. Därmed skulle organisationerna också kunna höja medlemsavgiften och göra sig mer beroende av sina medlem- mar och organisationen skulle bli relativt sett mindre beroende av offentliga myndigheters bidragspolitik. Hur detta tekniskt ska lösas bör ingå i det utredningsuppdrag som regeringen aviserade i statsbudgeten . Där anges ambitionen att utreda avdragsmöjligheten för donationer till forskning och ideella organisationer. I detta sammanhang kan nämnas att Wijkström & i boken sektorn noterar att medlemsavgiften i många fall kan likställas med gåvor från medlemmarna för att stödja organisa- tionens arbete. Det gäller t.ex. för organisationer som och Röda Korset. Principiellt sett bör medlemsavgiften i dessa fall inte ses som en ersättning från medlemmarna för en tjänst eller för att få tillgång till lokaler eller aktiviteter. Detta skiljer dessa med- lemsavgifter från t.ex. medlemskap i en idrottsorganisation eller en organisation som Friskis &Svettis. De pekar på att synen på medlemsavgiften skiljer sig från situa- tionen i en del andra länder. Det kan möjligen bero på den centrala betydelsen av medlemskapet i den svenska folkrörelsetraditionen. I många andra länder tycks termen medlemsavgift i mindre utsträckning användas för rena gåvor. De pekar dock på att det finns en gråzon där medlemsavgiften kan ses som en avgift för en tjänst. Det gäller t.ex. för fackförbund eller där olika rabatter och medlemsförmåner är kopplade till medlemsavgiften. Den ideella sektorns övriga finansiering 6.4Skattefrihet för ideella föreningar 6.4.1Skatteregler för ideella föreningar Vid sidan om det stöd i form av bidrag och subventioner av olika slag som staten och kommunerna ger gynnas ideella föreningar och stiftelser också skattemässigt. Skattefördelarna består i att ideella organisationer inte är skyldiga att betala inkomstskatt och inte heller mervärdeskatt. Som villkor gäller att av inkomsterna ska användas för organisationens egna aktiviteter. I regler för ideella föreningar och stiftelser (SKV 324) anges att det i princip är verksamhetens karaktär som avgör, vilket innebär att icke-affärsdrivande verksamhet inte beskattas, medan affärsverksamhet (näringsverksamhet) beskattas. Som undantag för detta gäller dock de fall där affärsverksamheten är en liten del av verksamheten eller där den är en logisk del av föreningens verksamhet, t.ex. inträdesbiljetter, eller att den är en traditionell inkomstkälla, t.ex. lotterier eller bingo. För att en ideell förening ska omfattas av de förmånliga reglerna ska den enligt uppfylla kraven på ändamål, verksam- het, öppenhet, och fullföljd. Samtliga dessa krav måste vara upp- fyllda. Föreningen får inte heller verka för medlemmarnas eller andra bestämda personers ekonomiska intressen. När det gäller ändamålskravet ska föreningen ha till huvudsak- ligt syfte att främja allmännyttiga ändamål. Som allmännyttiga ändamål räknas bl.a. att främja vård och uppfostran av barn lämna bidrag för undervisning eller utbildning utöva hjälpverksamhet bland behövande främja vetenskaplig forskning (i första hand vid akademier, högskolor och motsvarande institutioner) främja religiöst, välgörande, socialt, politiskt, konstnärligt, idrottsligt eller liknande kulturella ändamål. Till föreningar med allmännyttiga ändamål hör t.ex. föreningar för idrott och friluftsliv föreningar för konst, litteratur och musik Den ideella sektorns övriga finansiering föreningar för ungdomsverksamhet, barn- och sommar- kolonier, scoutverksamhet, frivilliga försvarsorganisationer, studieförbund, folketshusföreningar, bygdegårdsföreningar, hembygdsföreningar och liknande trossamfund, de politiska partierna, nykterhetsföreningar, kul- turföreningar, föreningar för social hjälpverksamhet och handi- kappföreningar. Föreningar som har till syfte att tillgodose ändamål av mer speciell eller säregen karaktär, t.ex. intresseföreningar och sällskapsföre- ningar, betraktas däremot i allmänhet inte som allmännyttiga. Vanligen anses inte heller sammanslutningar av fastighetsägare som ska tillgodose vissa gemensamma intressen, t.ex. villa- och hamn- föreningar, vara allmännyttiga. När det gäller verksamhetskravet räcker det inte att det ändamål som anges i stadgarna är allmännyttigt. Den verksamhet som före- ningen faktiskt bedriver ska också till minst 90–tillgodose allmännyttiga ändamål. Beträffande öppenhetskravet får föreningen inte vägra någon inträde eller utesluta någon som delar föreningens målsättning och följer dess stadgar. När det gäller fullföljdskravet krävs det även att föreningen använder sina inkomster för den allmännyttiga verksamheten. Föreningen ska alltså fullfölja sitt ändamål. av inkomsterna måste användas för den allmännyttiga verksamheten. överlämnade sitt betänkande Nya skatteregler för idrotten (SOU 2006:23). Utredningens uppdrag avsåg i huvudsak idrottens skattefrågor. Kommitténs uppfattning, som också delas av en majoritet av remissinstanserna, är att en stor del av de problem som utredningen hade uppmärksammat i sam- band med idrottslig verksamhet rör bestämmelser som gäller gene- rellt för ideella föreningar i allmänhet. Det gäller framför allt vilka krav som ska vara uppfyllda för att en ideell förenings inkomster av näringsverksamhet ska vara skattefria. Eftersom kommitténs sammansättning inte var representativ för hela den ideella sektorn valde utredningen att lägga förslag som endast skulle påverka inkomstbeskattningen av idrottsföreningar. Den ideella sektorns övriga finansiering Utredningens uppfattning var dock att de förändringar som den föreslog efter erforderlig beredning inom skulle kunna omsättas till att gälla för alla ideella föreningar. Utredningen föreslog att en idrottsförening ska vara skatt- skyldig bara för inkomst av sådan verksamhet som inte har kvalifi- cerat sig för skattefrihet. En verksamhet är kvalificerad om den 1.utgör ett direkt led i främjandet av det idrottsliga ändamålet eller har annan naturlig anknytning till sådant ändamål, eller 2.utgör en finansieringskälla för den idrottsliga verksamheten som föreningen bedriver eller främjar, under förutsättning att finansieringsverksamheten inte bedrivs på ett sådant sätt att skattebefrielsen i mer än ringa omfattning leder till en sned- vridning av konkurrensen med näringsidkare som bedriver likartad verksamhet. Kravet på naturlig anknytning i punkten 1 ska också anses uppfyllt om verksamheten har karaktären av service till medlemmarna, publik eller andra som deltar i eller besöker den idrottsliga verk- samheten under förutsättning att serviceverksamheten bedrivs i tidsmässig och geografisk anslutning till den idrottsliga verksam- heten. Utredningens föreslog också förändringar i reglerna om reklam- skatt och kontrolluppgiftsskyldighet. Dessa förändringar gällde dock inte enbart för idrottsföreningar. Reklamskatten är den skatt som idrottsföreningar är mest frekvent skattskyldiga till och som ger upphov till mycket admi- nistrativt arbete. Det förekommer sannolikt även stora brister i föreningarnas redovisningar av reklamskatt. För att minska den administrativa bördan föreslog utredningen att reklamskatten för ideella föreningar bör slopas helt . När det gäller kontrolluppgiftsskyldigheten ska en allmännyttig ideell förening som betalat ut ersättning till en person med sam- manlagt eller mer lämna kontrolluppgift om detta till . Gränsen på gäller oavsett om ersättningen är kontanter eller förmåner. Enligt Idrottsskatte- utredningen kräver den nuvarande kontrolluppgiftsskyldigheten stora arbetsinsatser av såväl idrottens som den ideella sektorns ide- ellt arbetande administratörer. För att underlätta det administrativa arbetet för allmännyttiga ideella föreningar föreslog utredningen Den ideella sektorns övriga finansiering att beloppsgränsen anpassas till vad som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter och göra skatteavdrag. Utredningen föreslog att beloppsgränsen bör höjas till . I syfte att motverka risken för skatteundandragande ansåg utredningen att den höjda beloppsgränsen bör begränsas till ersätt- ningar eller förmåner som inte motsvarar en utgift i en skattepliktig näringsverksamhet. Ersättningar och förmåner kommer dock fortfarande att vara skattepliktiga för mottagaren. 6.4.3Ny utredning om översyn av bestämmelserna om inkomstbeskattning förslag har dock inte lett till någon lag- stiftning. beslutade regeringen att uppdra till en särskild utredare att se över bestämmelserna om inkomstbeskatt- ning av stiftelser, ideella föreningar och vissa andra juridiska perso- ner (dir. 2007:97). Enligt direktiven är huvuduppgiften att utarbeta ett modernt och ändamålsenligt system för beskattningen och där- vid sträva efter att åstadkomma enkla och likformiga regler. I upp- draget ingår också att pröva i vilken mån skattereglerna kan göras enhetliga för stiftelser och ideella föreningar. I direktiven anges att ett problem som har påtalats när det gäller de allmänna villkoren för skattebefrielse för ideella föreningar avser bristen på förutsebarhet. Föreningarna har ofta svårt att avgöra hur verksamheter av olika slag kommer att bedömas skattemässigt. Ett skäl till detta kan vara att bestämmelsernas utformning lämnar ett relativt stort utrymme för olika tolkningar. Inte sällan uppfattas också systemet som svåröverskådligt och krångligt. Därtill kommer att rättstillämpningen till stor del grundar sig på en rik flora av domstolsavgöranden. En ytterligare faktor som komplicerar saken är de gränsdrag- ningsproblem och tillhörande tröskeleffekter som finns inbyggda i systemet. En missbedömning av hur en viss verksamhet kan komma att bedömas kan leda till att föreningen blir oinskränkt skattskyldig för alla sina inkomster. Det kan således finnas ett behov av att på ett eller annat sätt förtydliga vad som gäller beträf- fande de allmänna villkoren. Ett särskilt problem gäller idrottsföre- ningar och hur inslag av kommersialism och professionalism i verk- samheten ska bedömas. Den ideella sektorns övriga finansiering När det gäller de ideella föreningarna anges i direktiven att över- synen bör inriktas på en utvärdering av de krav som gäller för att få inskränkt skattskyldighet. Översynen ska i första hand syfta till att göra systemet för beskattningen mer överskådligt och förutsebart. Utredaren får även föreslå materiella förändringar av bestämmel- serna i syfte att skapa ett mer enhetligt system för de juridiska personer som uppfyller villkoren för inskränkt skattskyldighet. En särskilt viktig fråga som bör utredas är i vilken utsträckning en ideell förening ska tillåtas bedriva näringsverksamhet utan att för- lora sina skattefrihet. Uppdraget omfattar både huvudsaklighets- rekvisitet samt rekvisiten naturlig anknytning och hävd. Som utgångspunkt för arbetet i denna del är utredaren fri att beakta de förslag till lagändringar som lämnades av i betänkandet Nya skatteregler för idrotten (SOU 2006:23). 6.5Föreningslivet på spel och lotterimarknaden 6.5.1Utredningar om spel och lotterier Vid Folkrörelseforums bidragsseminarium 2004 diskuterades bl.a. föreningslivets inkomster från spel och lotterier. Det fanns en osäkerhet kring framtiden där Svenska Spels monopolställning är ifrågasatt. Frågan om föreningslivet och spel och lotterimarknaden har utretts ett flertal gånger . över- lämnade sitt slutbetänkandet Från tombola till Internet – översyn av lotterilagstiftningen (SOU 2000:50). Utred- ningen föreslog bland annat att Svenska Spels tillstånd inom lotteriområdet borde inskränkas till att endast omfatta två lotterier och att lotterierna i övrigt i princip ska vara folkrörelsernas mark- nad. Utredaren lämnade förslaget mot bakgrund av att marknads- andelen för folkrörelsernas lotterier hade minskat kraftigt . De statligt styrda spelbolagen hade däremot haft en stor real ökning av sin omsättning . skedde en mycket snabb teknisk utveckling som krävde stor kompetens och stora ekonomiska resurser. Sammantaget påverkade detta folkrörelsernas möjligheter att agera på lotterimarknaden negativt. Den ideella sektorns övriga finansiering Utredaren beskrev utvecklingen med att nettobehållningen för rikslotterierna hade minskat och att en del gick med förlust. Det fanns flera förklaringar till denna utveckling. I jakten på nya kunder hade marknadsföringskostnaderna stigit.