sou · GWB339 · 2008-04-17 00:00:00 — 2 § För att kunna bli antagen till en utbildning som avses i 1 § första stycket 1 krävs, utöver vad som gäller för grundläggande behö- righet enligt 7 kap. 5, 6 och 24 §§ högskoleförordningen, att sökan- den 1.har genomgått säkerhetsprövning och uppfyller kraven enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627) och säkerhetsskyddsförordningen (1996:633), 2.innehar körkort med förarbehörighet B enligt körkortslagen (1998:488) och 3.uppfyller vad föreskriver i fråga om synskärpa, färgseende och hörsel samt om sådana sjukdomar och skador som kan komma att försvåra möjligheterna att fullgöra utbildningen eller polisyrket. 3 § För tillträde till utbildning som avses i 1 § första stycket 1 gäller i övrigt 7 kap. 1, 2, 4–5, 8–13, 15–21 och 23–27 §§ högskoleför- ordningen (1993:100). Tillträde till utbildning som leder till specialistpolisexamen 4 § För att kunna bli antagen till utbildning som avses i 1 § första stycket 2 krävs, utöver vad som gäller för grundläggande behörighet enligt 7 kap. 28 och 30 §§ högskoleförordningen, att sökanden har genomgått och godkänts vid sådan säkerhetsprövning som anges i 2 § 1. 5 § För tillträde till utbildning som avses i 1 § första stycket 2 gäller i övrigt 7 kap. 28 och 30–33 §§ högskoleförordningen (1993:100). Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i högskoleförordningen (1993:100) Härigenom föreskrivs att bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Examina på avancerad nivå Polisexamen uppnås efter att studenten fullgjort kursfordringar om 180 högskolepoäng. För polisexamen ska studenten visa sådan kunskap och förmåga som krävs för att självständigt arbe- ta som polis. För polisexamen ska studenten – visa kunskap om områdets vetenskapliga grund och insikt i aktuellt forsknings- och utveck- lingsarbete samt kunskap om sam- bandet mellan vetenskap och be- prövad erfarenhet och sambandets betydelse för yrkesutövningen – visa kunskap om och förstå- else för samhällets uppbyggnad och utveckling samt polisens grund- läggande uppgifter i samhället – visa kunskap om och förstå- else för samspelet mellan individers och gruppers sociala situation och levnadsvillkor i förhållande till samhälleliga och andra bakomlig- gande faktorer – visa kunskap om relevanta såväl nationella som internatio- nella författningar – visa kunskap om relevanta internationella konventioner och mänskliga rättigheter –visa förmåga att med en hel- hetssyn planera, leda och med ade- kvata metoder genomföra arbets- uppgifter –visa förmåga att kritiskt och systematiskt granska, bedöma och använda relevant kunskap och in- formation –visa förmåga att tillämpa sitt kunnande för att hantera olika situationer, företeelser och fråge- ställningar utifrån individers och gruppers behov –visa förmåga att kommu- nicera utifrån de krav som situa- tionen ställer –visa förmåga att värdera och förhålla sig till risker och hot i olika situationer –visa förmåga att tillämpa relevant lagstiftning inom det po- lisiära området, såväl nationellt som internationellt –visa förmåga att i polisarbetet samarbeta och samverka med dels myndigheter och organisationer, dels med enskilda personer, såväl nationellt som internationellt –visa självkännedom och em- patisk förmåga –visa förmåga till ett profes- sionellt bemötande och förhåll- ningssätt –visa förmåga att inom yrkesut- övningen göra bedömningar med hänsyn till relevanta vetenskapliga, samhälleliga och etiska aspekter med särskilt beaktande av de mänskliga rättigheterna – visa förmåga att identifiera sitt behov av ytterligare kunskap och fortlöpande utveckla sin kom- petens För polisexamen ska studenten inom ramen för kursfordringarna ha fullgjort ett självständigt arbete (examensarbete) om minst 15 hög- skolepoäng. För polisexamen ska också de preciserade krav gälla som varje högskola själv bestämmer inom ramen för kraven i denna exa- mensbeskrivning. EXAMINA PÅ AVANCERAD NIVÅ Specialistpolisexamen med re- spektive inriktningar uppnås efter att studenten fullgjort kursford- ringar om 60 högskolepoäng med undantag för de studenter som inte avlagt polisexamen enligt denna bilaga, där examen uppnås efter att studenten fullgjort kursford- ringar om 75 högskolepoäng. studenten visa sådan kunskap och förmåga som krävs för att själv- ständigt arbeta som specialist inom polisen. För specialistpolisexamen med respektive inriktning ska studenten – visa kunskap om områdets vetenskapliga grund och insikt i aktuellt forsknings- och utveck- lingsarbete samt kunskap om sam- bandet mellan vetenskap och be- prövad erfarenhet och sambandets betydelse för yrkesutövningen För specialistpolisexamen med respektive inriktning ska studenten –visa fördjupad förmåga att med en helhetssyn planera, leda och genomföra arbetsuppgifter i den polisiära verksamheten inom området –visa fördjupad förmåga att i den polisiära verksamheten inom området kritiskt och systematiskt granska, bedöma och använda relevant kunskap och information –visa förmåga att integrera kunskap samt analysera, bedöma och hantera komplexa frågeställ- ningar och situationer –visa analytisk förmåga –visa självkännedom och em- patisk förmåga –visa förmåga till ett profes- sionellt bemötande och förhåll- – visa förmåga att med en helhetssyn göra bedömningar med hänsyn till relevanta vetenskapliga, samhälleliga och etiska aspekter med särskilt beaktande av de mänskliga rättigheterna – visa förmåga att identifiera sitt behov av ytterligare kunskap och fortlöpande utveckla sin kom- petens För specialistpolisexamen ska studenten inom ramen för kurs- fordringarna ha fullgjort ett själv- ständigt arbete (examensarbete) I examensbeviset ska utbild- ningens inriktning anges. För specialistpolisexamen med en viss inriktning ska också de preciserade krav gälla som varje högskola själv bestämmer inom ramen för kraven i denna exa- mensbeskrivning. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i polisutbildnings- förordningen (1999:740) Härigenom föreskrivs att polisutbildningsförordningen (1999:740) ska upphöra att gälla. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558) Härigenom föreskrivs i fråga om polisförordningen (1998:1558) dels att 2 kap. 14 § och 6 kap. 6 § ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 3 och 4 §§, 3 kap. 9 § och 6 kap. 9 § ska ha följande lydelse. Grundläggande bestämmelser om polisen finns i polislagen (1984:387). Närmare bestämmelser om finns i förordning- en (1989:773) med instruktion för . Bestämmelser om utbildning finns i polisutbildningsförordning- en (1999:740). Med polisman avses vid till- Med polisman avses vid till- lämpning av lag eller annan för- lämpning av lag eller annan för- 1. rikspolischefen, säkerhets- 1. rikspolischefen, polischefen, överdirektören vid polischefen, överdirektören vid chefen och biträdande säkerhets- chefen och biträdande säkerhets- 2. länspolismästare, biträdande 2. länspolismästare, biträdande länspolismästare, polismästare, 3. kommissarie, inspektör och 3. kommissarie, inspektör och som under tjänstgöringstid fullgör aspirantutbildning vid en polis- myndighet, svarar för att anställda som bedöms vara lämpade för chefsbefattningar ges möjligheter till kompetensut- veckling. Har den som skall an- ställas som chef inom polisen inte tidigare avlagt sådan polis- examen som anges i bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100) eller genomgått polisprogrammet vid eller motsva- rande utbildning, skall polismyn- digheten i samråd med Riks- polisstyrelsen se till att han eller hon får den polisutbildning som behövs för chefsuppdraget. 4. sådan anställd vid Rikspolis- 4. sådan anställd vid Rikspolis- styrelsen som avses i 2 eller 3, styrelsen som avses i 2 eller 3, 5. chef för arbetsenhet och 5. chef för arbetsenhet och relsen liksom rektorn vid Polis- relsen, om dessa tidigare haft an- högskolan, om dessa tidigare haft ställning som avses i 1, 2 eller 3. anställning som avses i 1, 2 eller 3. Om polismän som anges i första stycket inte uppehåller sin befatt- ning som polisman, tillämpas dock inte bestämmelser om polisman på dem. Att vad som föreskrivs om polismän också gäller militärpolis- män och beredskapspolismän följer av förordningen (1980:123) med reglemente för militärpolisen och förordningen (1986:616) om bered- skapspolisen. svarar för att anställda som bedöms vara lämpade för chefsbefattningar ges möjligheter till kompetensut- veckling. Har den som skall an- ställas som chef inom polisen inte tidigare genomgått polispro- grammet vid eller motsvarande utbildning, skall polismyndigheten i samråd med se till att han eller hon får den polisutbildning som behövs för chefsuppdraget. Behörig att anställas som polis- aspirant är den som genomgått polisprogrammet vid Polishög- skolan. Behörig att anställas som kommissarie, inspektör eller po- lisassistent är den som har genom- gått 1.polisprogrammet vid Polis- högskolan och aspirantutbildning, 2.aspirantutbildning vid en polismyndighet eller polisutbild- ning för specialister vid Polishög- skolan, 3.grundutbildningen vid Polis- högskolan enligt äldre bestämmel- ser, eller 4.grundkursen vid Polishög- skolan och fullgjort alternerings- tjänstgöringen enligt äldre bestäm- melser. Om det finns särskilda skäl får i ett en- skilt fall medge undantag från vad som har föreskrivits i andra stycket. Behörig att anställas som kommissarie, inspektör eller po- lisassistent är den som har 1.avlagt sådan polisexamen på grundnivå som anges i bi- laga 2 till högskoleförordningen (1993:100) 2.avlagt sådan specialistpolis- examen på avancerad nivå som anges i bilaga 2 till högskole- förordningen (1993:100) 3.genomgått polisprogrammet inklusive aspirantutbildning eller annan grundutbildning vid Polis- högskolan enligt äldre bestämmel- ser. Om det finns särskilda skäl får i ett en- skilt fall medge undantag från vad som har föreskrivits i första stycket. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1989:773) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen med instruktion för (1989:773) dels att det införs en ny paragraf, §, av följande lydelse dels att1, 2 och 26 §§ ska ha följande lydelse Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse är central förvaltningsmyndighet för polisvä- sendet. Den skall verka för planmässighet, samordning och rationa- lisering inom polisväsendet vilket framgår av 7 § första stycket polislagen (1984:387). är chefsmyndighet för Statens kriminaltek- niska laboratorium. Närmare bestämmelser om Säkerhetspolisen finns i förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen och Statens krimi- naltekniska laboratorium i förordningen (1978:677) med instruktion för . Utöver vad som följer av po- Utöver vad som följer av po- lislagen (1984:387), polisförord- lislagen (1984:387), polisförord- ningen (1998:1558), polisutbild- ningen (1998:1558) eller av andra ningsförordningen (1999:740) eller av andra föreskrifter ska 1.verka för ett förtroendefullt förhållande mellan Polisen och allmänheten, 2.utveckla och precisera de mål och riktlinjer som och regeringen lägger fast för polisverksamheten samt förmedla detta till polisorganisationen, 3.utarbeta planer för Polisens beredskapsplanläggning 4.föra centrala polisregister, och 5.organisera en nationell insatsstyrka med huvuduppgift att bekämpa terroraktioner i landet. 1.vara nationell enhet för den internationella kriminalpolis orga- nisationen () och för den europeiska polisbyrån (Europol) samt vara ansvarig för den nationella delen av Schengens informa- tionssystem (SIS) och vara nationell kontaktpunkt för SIS genom Sirenekontoret, 2.vara sådan centralbyrå när det gäller penningförfalskning som föreskrivs i den internationella konventionen för bekämpande av penningförfalskning av (SÖ 2001:6), 3.organisera en styrka inom Polisen för tjänstgöring utomlands ifredsfrämjande verksamhet(Polisens utlandsstyrka) i samarbete med Försvarsmakten och andra berörda myndigheter, 4.upprätthålla de förbindelser som behövs med utländska brotts- bekämpande myndigheter, utländska gränskontrollmyndigheter och internationella organ, 5.i samråd med den nationella OPC-koordinatorn delta i arbetet iden operativa kommittén (OPC), som är en del av Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i , 6. biträda i 6. biträda i det internationella arbetet på det internationella arbetet på 7. svara för organisation och 7. svara för organisation och samordning av verksamhet för samordning av verksamhet för eftersök av trafikskadat vilt. eftersök av trafikskadat vilt, och 8. bedriva sådan internutbild- ning som avses i §. får ingå överenskommelse om samarbete med en utländsk brottsbekämpande myndighet eller utländsk gränskon- trollmyndighet i länder som är medlemmar i unionen eller som har slutit avtal enligt konventionen om tillämpning av Schengen- avtalet av om samarbete med konventionsländerna. Detta gäller dock inte om överenskommelsen kräver eller medverkan. Innan en sådan överenskommelse in- gås ska () underrättas. får meddela föreskrifter om sådan utbildning vid polismyndigheterna som avser att dels vidmakthålla och utveckla personalens kompetens, dels öka personalens förmåga att utföra upp- gifter som fordrar särskilda kun- skaper eller särskild kompetens (internutbildning). finnas en personalansvarsnämnd. finnas en personalansvarsnämnd. Nämnden prövar frågor som an- Nämnden prövar frågor som an- ges i 25 § första stycket myndig- ges i 25 § första stycket myndig- hetsförordningen (2007:515) för hetsförordningen (2007:515) för torium och den lokala polisorga- torium och den lokala polis- sådana överklaganden som avses i 6–8 §§ polisutbildningförordning- en (1999:740). Nämnden består av rikspolischefen, personalföreträdarna, chefs- juristen vid och de två företrädare för Polisen som rikspolischefen bestämmer samt två särskilt förordnade ledamöter. För företrädarna för Polisen kan ersättare utses. Vid prövning av ärenden som gäller anställda vid eller Rikskriminal- polisen ingår också säkerhetspolischefen respektive rikskriminal- chefen i nämnden. Rikspolischefen är ordförande och bestämmer vem som ska vara vice ordförande. Nämnden är beslutför när ordföranden och minst fyra andra ledamöter är närvarande. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i studiestödsförordningen (2000:655) Härigenom föreskrivs att bilagan till studiestödsförordningen (2000:655) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Förteckning över de läroanstalter och utbildningar vid vilka studiestöd kan lämnas Kompletterande utbildningar som enligt förordningen (2000:521) om statligt stöd till kompletterande utbild- ningar har förklarats berättiga till studiestöd enligt avdelning B skolan AB, fyraårig naprapat- skolan AB, fyraårig naprapat- Denna förordning träder i kraft . Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till hur den nuvarande polisutbildningen bör reformeras. Uppdraget innebär att utredaren ska kartlägga och analysera hur kraven på polisverksamheten och därmed på poliserna kan komma att förändras jämfört med situa- tionen . Kartläggningen och analysen ska avse de behov och förväntningar som finns på polisorganisationen i fråga om etnisk mångfald, jämställdhet, polisverksamhet i glesbygd och storstad samt en breddad rekrytering till polisyrket. Med detta som utgångspunkt ska utredaren genomföra en granskning av dagens polisutbildning vad avser antagningskrav, rekryteringsprocess samt grund- och vidare- utbildningen. Utredaren ska vidare utifrån de identifierade kraven och granskningen av polisutbildningen lämna förslag till hur denna bör reformeras och hur förändringarna ska genomföras. I uppdraget ingår även att överväga de andra frågor som kan komma att aktuali- seras med anledning av uppdraget. Syftet med granskningen är att säkerställa att enskilda poliser och polisorganisationen som helhet motsvarar de krav som ställs på polisverksamheten och på de förhållningssätt som ska styra arbetet. Den del av utredningen som rör identifieringen av de krav som kan komma att ställas på polisen skulle enligt direktiven redovisas särskilt i ett delbetänkande. Dessa frågor behandlades i delbetänkandet Framtidens polis (SOU 2007:39) som presenterades . Uppdraget ska enligt direktiven (dir. 2006:139, tilläggs- dir. 2007:61) slutredovisas . Med utgångspunkt dels i de bedömningar som utredningen gjort avseende de framtida kraven på polisverksamheten, dels i resultatet av den företagna granskningen av dagens grund- och vidareutbild- ning lämnar utredningen i detta slutbetänkande förslag till hur dagens polisutbildning bör reformeras och hur förändringarna ska genomföras. Direktiven fogas till detta betänkande som bilaga 1. Utredningsarbetet har i denna del utförts . Under utredningsarbetet har den särskilde utredaren regelbundet sammanträtt med de förordnade experterna. Därutöver har utredningen besökt i samt polisutbildningen vid . Utredningen har även sammanträffat med utbildningsföreträdare vid de tre utbildnings- orterna. Som ett led i granskningen av dagens polisutbildning har fler- talet länspolismästare samt rekryterings-, utbildnings- och aspirant- ansvariga vid landets polismyndigheter intervjuats. Vidare har inter- vjuer genomförts med ett antal närpolisområdeschefer, yttre befäl och rotelchefer vid polismyndigheterna i , , Väster- och . Utredningen har vid en särskilt anordnad hearing tagit del av synpunkter från företrädare för berörda myndigheter, organisa- tioner och andra verksamheter. I samband med arbetet med internationella jämförelser har utredningen besökt Politiskolen i i och Politieacademie i Apeldoorn i . Vidare har Cepol samt (), som ansvarar för polisutbildningen i , besökts. Utred- ningen har i denna del även haft kontakt med Politihögskolen i i . I enlighet med direktiven har utredningen även samrått med be- rörda myndigheter, då särskilt med och Hög- skoleverket. Samråd har även skett med den numera avslutade Polis- utbildningsutredningen (Ju 2006:03). Vidare har utredningen haft kontakt med , , Försvars- högskolan och förre länspolismästaren i , . Utredningen har även sammanträffat med medarbetare som deltagit i granskningar . Prefekten och doktoranden har för utredningens räkning genomfört den enkätundersökning avse- ende grundutbildningen som bifogats betänkandet som bilaga 2. Den första delen av utredningsuppdraget redovisades i delbetänkan- det Framtidens polis (SOU 2007:39), som överlämnades . I betänkandet konstateras att samhällsförändringar i och omvärlden innebär att förutsättningarna för polisarbetet förändras. Den dagliga verksamheten inom polisen präglas till stor del av akuta händelser, t.ex. brott, försvunna personer och ordningsstörningar. Det saknas skäl att utgå från annat än att den typen av verksamhet även kommer att utgöra kärnan i polisens uppdrag. Emellertid kommer samhällsutvecklingen på en rad områden – t.ex. demografi, teknik och internationalisering – att påverka polisen och dess verksamhet på olika sätt. Därutöver finns en rad faktorer som är svåra att förutse och som polisen måste ha en beredskap för att möta. Polisen är för genomförandet av sitt uppdrag beroende av allmän- hetens förtroende. Ett korrekt och bra bemötande från polisens sida är därför centralt. Mer pålästa, högre utbildade och mer ifrågasät- tande medborgare kommer att ställa allt högre krav på kompetens och kunskap. Vidare måste polisen ha en förankring i befolkningen och genom de anställda spegla samhället i stort såvitt avser bl.a. kön och etnisk bakgrund. Slutligen måste polisen vara tillgänglig för alla. Emellertid är en rimlig avvägning mellan en lokalt tillgänglig polis, inte minst i gles- bygden, och en förmåga att ställa spetskompetens till förfogande vid behov nödvändig. För en mer utförlig redovisning hänvisas till delbetänkandet. var polisen i huvudsak en angelägenhet. För att skapa en effektiv och enhetlig organisation övertog staten hela ansvaret för polisväsendet. Vid förstatligandet inrätta- des också som en central förvaltningsmyndighet för polisen. I samband därmed inordnades polisutbildningen under . Vi kommer i detta avsnitt att i korthet beskriva bakgrunden till dagens utbildning samt hur polisutbildningen ser ut . 3.2Bakgrund till dagens polisutbildning Grundutbildningen till polis omfattade 1965 en 32 veckors teoretisk konstapelkurs, följt av åtta veckors praktik. Utbildningen avslutades med ytterligare en konstapelkurs som om- fattade . En smärre förändring gjordes då den in- ledande konstapelkursen tillfördes med påföljd att praktik- tjänstgöringen blev kortare. förlängdes utbildningen till . Utbildningen inleddes med en 40 veckors teoretisk kurs. Därefter följde betygsatt praktik (alterneringstjänstgöring) inom olika delar av polisen. Utbild- ningen avslutades med en lång assistentkurs på polisskolan. Ställning som polis erhölls redan efter den teoretiska grundutbild- ningen men tjänst som extra ordinarie polis kunde sökas först efter alterneringstjänstgöringen. förkortades assistentkursen till att omfatta . Polisutbildningen har utretts vid ett flertal tillfällen. Bland annat har frågan om polisutbildningens närmande till högskolan ofta Det första förslaget efter polisens förstatligande i denna fråga lades fram av (Polisen, SOU 1979:6) och innebar att polisutbildningen skulle samordnas med den allmänna högskolan. lämnade även förslag till en förändrad grundutbildning. Efter att förslagen remissbehandlats föreslog regeringen genom- gripande förändringar av polisutbildningen (prop. 1980/81:13). Ut- bildningen skulle enligt förslaget ges en mer högskoleinriktad prägel med ett ökat inslag av psykologi och samhällsorienterade ämnen. Vidare föreslogs den grundläggande polisutbildningen förändrad till en sammanhållen utbildningsgång med praktik såväl i polis- distrikt som vid andra samhällsorgan, t.ex. inom . Efter att godkänt riktlinjerna för utbildning och frågorna beretts ytterligare av den s.k. Polisberedningen genom- fördes det första steget 1984. Förändringarna innebar bland annat att den centrala utbildningsverksamheten inom polisen sammanfördes i en gemensam organisation, , som organisatoriskt fick ställning som en byrå vid Rikspolisstyrel- sen. Polisutbildningen kom dock inte att bli någon högskoleutbild- ning. Vidare infördes en ny inriktning och organisation av rekryter- ingsverksamheten. Som ett andra steg i polisreformen genomfördes en ny utbildningsordning. För grundutbildningens del innebar föränd- ringarna att praktiktiden kortades och att den teo- retiska delen förlängdes . Grundutbildningen kom då att omfatta tio månaders teoretisk utbildning, vilken följdes av 18 månaders praktik. I denna praktik ingick tjänstgöring vid en kriminalavdelning och en ordningsavdelning med minst sex måna- der vid vardera avdelning samt samhällspraktik . Samhällspraktiken skulle fullgöras vid två myndigheter utanför polis- väsendet. Utbildningen avslutades med ytterligare fem månaders teoretisk utbildning. 3.2.2Tillkomsten av dagens utbildning tillkallade en arbetsgrupp för att se över rekryteringen och utbildningen av poliser. Målet för arbets- gruppens arbete var att utarbeta förslag till sådana förändringar i fråga om rekrytering och utbildning inom polisen som skulle behövas för att polisen på effektivast möjliga sätt skulle kunna utvecklas och lösa sina uppgifter också . Uppdraget genomfördes etappvis. I den första promemorian, Rekrytering och grundutbildning av poliser (Ds 1996:11) konsta- terade arbetsgruppen att det är önskvärt att framtidens poliskår har en sådan bakgrund att den bättre speglar den samhällsstruktur i vilken den kommer att verka. Olika åldersgrupper med olika arbets- och livserfarenhet borde därför enligt arbetsgruppen finnas represen- terad inom poliskåren. Arbetsgruppen föreslog att åtgärder borde vidtas för att öka andelen kvinnor och personer med invandrarbak- grund inom polisen.