sou · GWB3126 · 2008-12-16 00:00:00 — 3 SOSFS 2000:1 föreskrifter och allmänna råd om läkemedelshantering i hälso- och sjukvården. Precisering och reglering av de nationella yrkeskraven Grundläggande bestämmelser om hälso- och sjukvårds- personals behörighet finns i LYHS. Ytterligare regler finns i Social- styrelsens föreskrifter och allmänna råd.4 Där anges att en sjuk- sköterska genom delegering får överlåta åt en annan befattnings- havare att iordningställa eller administrera läkemedel under förut- sättning att det är förenligt med god och säker vård för patienten. Vidare anges att läkemedelshanteringen bör skötas av så få som möjligt och delegering bör göras restriktivt. Sjuksköterskan bör kontrollera att den person som är föremål för delegeringen har till- räcklig kompetens och erfarenhet, är noggrann, har gott omdöme samt är lämplig i övrigt. Delegeringssituationen kan innebära svårigheter för både sjuk- sköterskan och omsorgspersonalen, vilket t.ex. också påtalats vid våra möten både med representanter för och Vårdför- bundet. För sjuksköterskans del handlar det om möjligheten att bedöma omsorgspersonalens kompetens, ibland ett stort antal olika individer, och för omsorgspersonalen kan det gälla osäkerhet inför uppgiften. Att vidga Äldreassistentens kompetensområde med vissa medicinska arbetsuppgifter är, under förutsättning att de uppfyller de kompetenskrav som vi föreslår, ett sätt att öka säkerheten för de äldre samt minska byråkratin. Det innebär att lätta på en ofta tung ansvarsbörda och upplärningsskyldighet för sjuksköterskor och annan högskoleutbildad personal. Det gör också att Äldre- assistenten blir mer användbar för arbetsgivaren. Vi har därför övervägt att föreslå att en Äldreassistent självständigt, utan delege- ring, ska ges behörighet att administrera läkemedel. Vi har dock stannat vid att inte föreslå någon ändring i den delen, bl.a. eftersom frågan är under beredning. har signalerat att föreskrifterna troligen kommer att försvinna eller omarbetas . Det finns anledning att tro att regleringen av vem som får utföra vissa arbetsuppgifter kommer att minska och att arbetsgivaren kommer att åläggas större ansvar för att alla arbetsuppgifter utförs av personal med tillräckligt hög kompetens. Det är alltså den faktiska kompetensen som ska vara vägledande och inte en specifik titel eller legitimation. Om denna förändring av bestämmelserna görs kommer alltså Äldreassistenten, under förutsättning att yrkeskraven utformas så att kompetens inom detta område garanteras, kunna ges rätt att administrera läke- 4 SOSFS 1997:14 föreskrifter och allmänna råd om delegering av arbetsuppgifter inom hälso- och sjukvård och tandvård. Precisering och reglering av de nationella yrkeskraven I avvaktan på detta har vi valt att inte lägga några förslag angående Äldreassistentens behörighet att självständigt admini- strera läkemedel. Däremot har vi formulerat nationella yrkeskrav som innebär att Äldreassistenten ska ha kompetens att självständigt utföra uppgiften. Vi finner således att Äldreassistenten bör få behörighet att självständigt hantera och administrera läkemedel, efter att läke- medlet iordningställts av sjuksköterska eller annan behörig person. Skulle dagens delegeringsbestämmelser kvarstå 2015 bör regeringen ge i uppdrag att se över sina föreskrifter på området i syfte att ge Äldreassistenten behörighet att administrera läke- medel. 5.6En översyn av SoL och HSL Vår bedömning: En utredning bör tillsättas med uppdrag att utreda förhållandet mellan SoL och HSL. Utredningen bör särskilt överväga de rättsliga effekterna av att allt mer sjukvård bedrivs inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre och vilka konsekvenser det får för behörighets- och ansvarsfrågor. Genom Ädelreformen fick kommunerna ett visst lagstadgat ansvar för hälso- och sjukvård.5 Avsikten var bl.a. att integrera insatser till äldre som ges enligt SoL och HSL på ett bättre sätt genom att skapa bättre legala förutsättningar för att lägga ansvaret och utförandet hos en huvudman, dvs. I olika sam- manhang krävs emellertid att uppgifter som utförs enligt SoL respektive HSL skiljs åt eftersom det är nödvändigt att veta enligt vilken lagstiftning en insats ges då krav och ansvarsförhållanden för både personal och ledning i olika avseenden skiljer sig åt. I vilken mån kommuner ansvarar för hälso- och sjukvårdsupp- gifter skiftar. Kommuner ska generellt erbjuda god hälso- och sjukvård åt den om bor i sådan boendeform eller bostad som avses 5 kap. 5 § och 7 kap. 1 § SoL (18 § första stycket HSL). Det handlar då om kommunala och enskilda särskilda boenden. En kommun får även i övrigt erbjuda dem som vistas i kommunen hälso- och sjukvård i hemmet (18 § andra stycket HSL). I detta fall rör det sig om hälso- och sjukvårdsuppgifter som utförs i t.ex. den 1990/91:14. Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade m.m. Precisering och reglering av de nationella yrkeskraven äldres ordinära bostad. Ungefär hälften av landets kommuner har övertagit ansvaret för hemsjukvården.6 har i olika kunskapsöversikter och lägesrapporter belyst omfattningen av kommunernas hälso- och sjukvård samt olika effekter och konsekvenser av att arbetsuppgifter inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre utförs med stöd av socialtjänst- och hälso- och sjukvårdsreglering.7 Hälso- och sjukvårdsuppgifter enligt HSL utförs inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre av både legitimerad, i första hand sjuk- sköterskor, och icke legitimerad personal, t.ex. undersköterskor och vårdbiträden. Det är inte alltid uppenbart att omsorgspersonal som utför sjukvårdande uppgifter i det enskilda fallet är att betrakta som hälso- och sjukvårdspersonal. Vilka som är hälso- och sjukvårdspersonal styrs av 1 kap. 4 § LYHS. Inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre handlar det i praktiken om omsorgspersonal som biträder legitimerad personal (punkten 3)8. Det betyder att det ibland finns en osäkerhet om omsorgs- personalen omfattas av det ansvar som hälso- och sjukvårds- personal har. En annan otydlighet är att det inte alltid går att avgöra om en enskild insats är en socialtjänstinsats eller en hälso- och sjukvårdsinsats. Här kan personalen dessutom ha olika uppfatt- ningar i frågan.9 Vi föreslår genom de nationella yrkeskraven att Äldreassistenter ska ha viss kompetens gällande hälso- och sjukvårdsuppgifter. Vi har övervägt att göra ett tillägg i 2 e § HSL på motsvarande sätt som vi föreslår ett tillägg till kvalitetsparagrafen i SoL. Vi har emellertid funnit att vi i så fall måste definiera vilka arbetsuppgifter som ska regleras vilket innebär att vi måste göra ändringar rörande behörighet och ansvar i LYHS. Vi har bedömt att det inte är lämpligt, bl.a. mot bakgrund av att själva ser över sina egna föreskrifter i denna del. Vår slutsats är att frågan om be- hörighets- och ansvarsfrågor inom hälso- och sjukvården behöver utredas i ett vidare sammanhang än enbart för personal inom omsorg och vård för äldre. En utredning bör därför tillsättas med uppdrag att utreda förhållandet mellan SoL och HSL. Lagstiftning inom vården och omsorgen om äldre – Likheter och skillnader mellan socialtjänst- och hälso- och sjukvårdslagstiftningen. , 2006; Vem får göra vad inom hälso- och sjukvården och tandvården. , 2004; Den kommunala hälso- och sjukvårdens omfattning. 1997/98:109, Prop. 1993/94:149 och Prop. 1978/79:220. Handlingsplan för kompetensförsörjning inom vård och omsorg. Precisering och reglering av de nationella yrkeskraven bör särskilt överväga de rättsliga effekterna av att allt mer sjukvård bedrivs inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre och vilka konsekvenser det får för behörighets- och ansvarsfrågor. 6Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent Det är inte tillräckligt många som själva investerar i en utbild- ning för att arbeta med omsorg och vård för äldre. Endast en mindre del av de som rekryteras är ungdomar som har gått gymnasiets omvårdnadsprogram. Betydligt fler av de som anställs är personer med skiftande ålder och bakgrund vad beträffar, tidi- gare utbildning, annan arbetslivserfarenhet och med olika språklig och kulturell eller etnisk bakgrund. Rekryteringsbasen till framtidens omsorg och vård för äldre kommer, enligt vår bedömning, att fortsatt vara mycket heterogen. Nedan ges exempel på grupper som rekrytering troligen kommer att ske från: unga med omvårdnadsutbildning, dvs. en yrkesförberedande utbildning som de kan behöva komplettera på arbetsplatsen, unga/vuxna med annan gymnasial utbildning än med inriktning mot omsorg och vård, unga/vuxna med ofullständig gymnasieutbildning, vuxna med omvårdnadsutbildning inkl. kärnämnen, vuxna med omvårdnadsutbildning exkl. kärnämnen, vuxna med annan vårdutbildning och/eller vårderfarenhet, vuxna utan gymnasial utbildning samt Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent vuxna med utländsk omsorgs- och vårdutbildning med varie- rande innehåll eller annan yrkesutbildning och/eller yrkes- erfarenhet och som kan behöva komplettering av yrkesutbild- ning och/eller vårdsvenska. Konkurrensen om arbetskraft kommer att öka när ungdoms- kullarna minskar och 40- och 50-talisterna nu lämnar arbetsmark- naden. För att omsorg och vård för äldre ska kunna klara av att ny- rekrytera tillräckligt många kommer sannolikt personer ur alla ovan nämnda grupper att behövas. rekryterades ca 15 000 undersköterskor och vårdbiträden till kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre. Behovet av nyrekrytering kommer att öka i takt med att 40-talisterna pensioneras och antalet äldre ökar. 6.2Två vägar till yrkeskompetens För att öka kvalitet och attraktivitet i arbete inom omsorg och vård för äldre föreslår vi två kompetensnivåer, en grundläggande nivå och en nivå för specialistkompetens. Specialistkompetens för Äldreassistenter beskriver vi mer utförligt i avsnitt 7. För att möjliggöra att våra grundläggande yrkeskrav får genom- slag i verksamheten bedömer vi att det bör finnas flera vägar att uppnå kompetens enligt de nationella yrkeskraven för Äldre- assistent. Mot bakgrund av det stora rekryteringsbehovet och den heterogena rekryteringsbasen måste dessa vägar kunna svara mot intresserade med mycket skiftande bakgrund. Vi beskriver här de huvudspår som vi kallar respektive Validerings- vägen. är gymnasial utbildning med inriktning mot arbete för äldre och som riktar sig både till ungdomar som ska välja gymnasieutbildning och till de som vill utbilda sig i vuxen ålder. innebär att den som anställs som trainee i omsorg och vård för äldre kan få sin kompetens bedömd och doku- menterad och vid behov få kompletterande kompetensutveckling för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent. Nivån för specialistkompetens ska på motsvarande sätt som den grundläggande nivån kunna nås via en utbildningsväg eller via en valideringsväg, dvs. validering mot nationella kriterier för yrkes- kompetens och vid behov kompletterande kompetensutveckling. I figur 2 beskrivs respektive för både den grundläggande kompetensnivån respektive nivån för Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent Nivån för specialistkompetens och vägarna dit beskrivs närmare i avsnitt 7. Den som validerats mot de natio- nella yrkeskraven för Äldreassistent utan att ha gymnasiekom- petens kan behöva komplettera kärnämnen för att vara behörig att studera på . För högskolestudier krävs lägst behö- righet enligt högskolans behörighetsbestämmelser. Figur 2 Två vägar till grundläggande kompetens respektive till specialist- kompetens Högskole- utbildning (kräver a) Ungdomsgymnasium med (ev. Kompetensutveckling) Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent 6.3.1Gymnasial utbildning med inriktning mot arbete för äldre Vårt förslag: Det ska på gymnasial nivå finnas en utbildning inom omsorg och vård med inriktning mot arbete för äldre som ger kompetens som motsvarar de nationella yrkeskraven för Äldreassistent och som vid uppnådd kompetens kan ge kompe- tensbevis för Äldreassistent. Omsorg och vård för äldre är verksamhet som och framöver kommer att behöva rekrytera ny personal med tillräcklig kom- petens för sitt arbete. Den kompetens som preciserats i yrkeskrav för Äldreassistent ska kunna uppnås inom ramen för en gymnasie- utbildning under förutsättning att utbildningen har en särskild inriktning mot arbete med omsorg och vård för äldre. Utbild- ningen på gymnasiet är styrande för hur utbildningen inom den kommunala vuxenutbildningen utformas. För att tillgodose det rekryteringsbehov vi ser inom omsorg och vård för äldre är det nödvändigt att det finns ett utbildningssystem och ett utbud av utbildning som korrelerar med yrkeskraven för Äldre- assistent. En yrkesutbildning på gymnasienivå ska kunna leda till kompetens som motsvarar de nationella yrkeskraven för Äldre- assistent. En särskild inriktning mot arbete för äldre kan motiveras av flera skäl: För det första är undersköterskor och vårdbiträden i kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre största yrkeskår som 2006 bestod av ca 185 000 personer. Därtill tillkommer ett stort antal timavlönade personer.1 För det andra är omsorg och vård för äldre, handikappomsorg och landstingens hälso- och sjukvård verksamheter som till del liknar varandra men som också har betydande skillnader, vilket motiverar skilda inrikt- ningar. Litteraturen visar att arbetsuppgifterna är likartade och kräver samma slags yrkeskunskaper, men användandet av kunskaperna i det faktiska arbetet skiljer sig stort2. Inom omsorg och vård för äldre är arbetsuppgifterna i huvudsak inriktade på stöd och hjälp enligt SoL. Den kompetens som behövs är 1Aktuellt på äldreområdet. Kommuner och Landsting, 2007. 2Vård- och omsorgsassistenters kompetens en litteraturgenomgång. Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent enligt vår bedömning i första hand omsorg som är specifikt inriktad på äldres behov. Detta avspeglar sig i de nationella yrkes- kraven som vi föreslår. Så betonas t.ex. betydelsen av ett emotionellt och socialt innehåll i den äldres vardag i yrkeskravet Emotionell och social omsorg. I ett annat yrkeskrav lyfter vi fram måltidens betydelse för äldre. Den hälso- och sjukvårdskompetens som behövs inom omsorg och vård för äldre handlar om de specifika vårdbehov som äldre personer kan ha. Den kompetens som behövs för arbete inom handikappomsorgen är inriktad mot att personer med funktionsnedsättning ska kunna studera, arbeta, bilda familj och i övrigt leva ett aktivt liv. Inom landstingens hälso- och sjukvård, ofta sluten vård, krävs kompetens som till sitt inne- håll i huvudsak gäller arbetsuppgifter som utförs enligt HSL dvs. sjukvård, omvårdnad och rehabilitering. Ett tredje skäl för en sär- skild inriktning är att vi bedömer det som orealistiskt att en treårig utbildning ska leda till tillräcklig yrkeskompetens för arbete inom tre så komplexa och kompetenskrävande verksamhetsområden. Erfarenheter från visar att verksamheten inte alltid gagnas av breda utbildningsprogram. finns där en yrkesutbildning på gymnasienivå, Helsefagarbeider, som ska leda till arbete inom hela omsorgs- och vårdsektorn. Det är en sammanslagning av de tidigare yrkesutbildningarna Hjelpepleiere och Omsorgsarbeidere. Redan nu har kritik kommit mot att utbild- ningen försöker omfatta ett för stort arbetsområde då man från hälso- och sjukvården framfört att en Helsefagarbeider inte har till- räcklig kompetens för att arbeta inom sjukvården. Det är som inrättar nationella program på gymnasie- skolan och regeringen som beslutar om inriktningar och vilka ämnen som ska ingå i en inriktning. Därefter uppdras åt att formulera kursplaner. Vi föreslår att omsorgsutbildning på gymnasienivå ska innehålla en särskild inriktning mot arbete för äldre och att ges i uppdrag att utforma karaktärsämneskurser som efter godkända studier ger kompetens motsvarande de nationella yrkeskraven för Äldreassistent. Den enskilde kan därefter hos kommunen ansöka om kompetensbevis för Äldreassistent. Detta är vår principiella ståndpunkt och gäller oavsett hur den framtida gymnasieskolan kommer att utformas. Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent 6.3.2Kommande Program för Omsorg och vård samt dagens omvårdnadsprogram Vår bedömning: förslag om Program- met för Vård och omsorg bör i stället vara Programmet för Om- sorg och vård och ges en särskild inriktning mot arbete för äldre som ger kompetens enligt de nationella yrkeskraven för Äldre- assistent och yrkesexamen Äldreassistent. Om nuvarande omvårdnadsprogram bibehålls bör en särskild inriktning mot arbete för äldre inrättas och förändringen införas i Gymnasie- förordningen. Att uppnå yrkeskraven i den nya gymnasieskolan föreslår i betänkandet – en reformerad gymnasieskola att Programmet för Vård och omsorg ska omfatta tre studieår på tillsammans 2 500 poäng. 600 poäng är gymnasiegemensamma och består av svenska/svenska som andra språk, engelska, matematik, historia, religionskunskap, samhälls- kunskap, naturkunskap samt idrott och hälsa. Programgemen- samma karaktärsämnen omfattar 1 200 poäng och ska ge en bred kunskapsbas för gemensam vård- och omsorgskompetens. Pro- grammet har, till skillnad från alla andra föreslagna program, inga inriktningar. I stället föreslås att det inom programfördjupningen, som omfattar omkring 400 poäng, ska vara möjligt att erbjuda kurspaket som svarar mot olika verksamheter inom omsorg och vård. Alla elever ska genomföra ett examensarbete omfattande 100 poäng. De 200 poäng som återstår utgörs av individuellt val och kan exempelvis vara kurser som ger grundläggande högskole- behörighet.3 föreslår också att den studerande ska genomföra minst 15 veckors obligatoriskt arbetsplatsförlagt läran- de. Utredningens motivering är att lärandet på en arbetsplats sker i realistisk miljö och under överinseende av en yrkeskunnig hand- ledare vilket ger eleven möjlighet att tillägna sig den mångfacette- rade yrkeskoden i ett reellt socialt sammanhang. APL ger också goda förutsättningar för eleven att träna och tillägna sig de mer 3 en reformerad gymnasieskola. Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent generella kompetenser som tillsammans med yrkeskompetens blir allt viktigare. Det arbetsplatsförlagda lärandet ska naturligtvis till sitt innehåll överensstämma med karaktären på det yrkesprogram eleven går. Den skolförlagda undervisningen i karaktärsämnen ska tillsammans med det arbetsplatsförlagda lärandet gemensamt bidra till att eleven erhåller det yrkeskunnande som krävs för gymnasie- examen inom ett bestämt yrkesområde.4 föreslår vidare att en yrkesexamen (examen för yrkesprogram) och en högskoleförberedande examen (examen från högskoleförberedande program) ska införas. För yrkesexamen krävs fullgörande av en godkänd examensuppgift, betyg i 2 500 poäng (fullständigt program), varav godkända betyg på 2 250 poäng och godkända betyg i den första kursen i svenska/svenska som andra språk, matematik och engelska. Utformningen av en yrkesexamen ska göras i nära samverkan med de aktuella yrkesbranscherna. Examensmålen ska vara skrivna på programnivå, men på ett sådant sätt att de kan och ska användas på inriktningsnivå.5 En särskild inriktning mot arbete för äldre har lagt sitt förslag innan våra förslag om nationella yrkeskrav för arbete inom omsorg och vård för äldre utformats, vilket innebär att utredningen inte haft möjlighet att överväga hur de nationella yrkeskraven påverkar den gymnasiala utbildningen. Vi lämnar därför synpunkter på hur dessa yrkeskrav ska kunna uppnås inom föreslagen gymnasieskola. Vi delar huvuddragen i gymnasieutredningens förslag, men vi ser helst att det föreslagna Programmet för Vård och omsorg i stället kallas för Programmet för Omsorg och vård. Anledningen till detta är att sådan gymnasial utbildning ska ge en bra utbildning för ungdomar som vill arbeta inom olika omsorgs- och vård- områden som omsorg och vård för äldre, handikappomsorg och landstingens hälso- och sjukvård, dvs. två områden med inriktning mot omsorg och ett mot vård. Till antalet är det också betydligt fler personer med gymnasial utbildning som kommer att arbeta inom handikappomsorg och omsorg och vård för äldre jämfört 4Framtidsvägen en reformerad gymnasieskola. 5Framtidsvägen en reformerad gymnasieskola. Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent 2008:126 med hur många med samma utbildningsnivå som kommer att arbeta inom landstingens hälso- och sjukvård. Vi anser dessutom, till skillnad från gymnasieutredningen, att programmet bör ha nationella inriktningar. En sådan inriktning bör vara mot omsorg och vård för äldre, vilket kan motiveras av samma skäl som tidigare redovisats. Skälen för detta är i korthet för det första att det gäller största yrkeskår, för det andra att omsorg och vård för äldre, handikappomsorg och landstingens hälso- och sjukvård är verksamheter som har betydande skillnader, vilket gett avtryck i de nationella yrkeskraven samt för det tredje att vi bedömer det som orealistiskt att en treårig utbildning ska leda till tillräcklig yrkeskompetens för arbete inom tre så skilda och kompetenskrävande verksamhetsområden. Vi menar att inrikt- ningens karaktärsämnen bör omfatta ca 1 000 poäng och resterande ca 600 poäng bör vara programgemensamma karaktärsämnen. Efter genomgången och godkänd utbildning erhålls yrkesexamen Äldre- assistent. Det har från olika håll framhållits att ett program för Omsorg och vård utan inriktningar skulle ha större möjlighet att rekrytera ungdomar än vad t.ex. en inriktning mot arbete för äldre skulle ha och det är då arbete inom den slutna hälso- och sjukvården som antas attrahera ungdomar. Den slutna hälso- och sjukvårdens behov av personal med gymnasial vårdutbildning är jämförelsevis begränsat6. Det betyder att de flesta som studerar på ett vård- och omsorgsprogram utan inriktning och som söker arbete ändå kommer att arbeta inom omsorg och vård för äldre eller inom handikappomsorg. Vi menar att det är olyckligt om ungdomar får en föreställning om att studier på Programmet för Omsorg och vård leder till arbete inom den slutna hälso- och sjukvården. Vi anser därför att en särskild inriktning mot arbete för äldre tydligare visar var det i praktiken finns möjlighet att få arbete. Vi har övervägt om den gymnasiala utbildningen efter att yrkes- examen uppnåtts, borde kompletteras med en period av yrkesverk- samhet under lärlingsliknande former och som avslutas med någon 6 Landstingsanställd personal 2007, tabell 5 Anställningar och sysselsatta efter befattnings- klassificering. Här redovisas att av drygt 135 200 anställda har ca 50 200 utbild- ningsnivå motsvarande gymnasial utbildning. Ett system för att uppnå de nationella yrkeskraven för Äldreassistent form av bedömning. En sådan period skulle ge möjlighet till färdig- hetsträning samt tillfälle att få yrkeserfarenhet, vilket är svårt att få utrymme för inom en treårig utbildning. En fördel med ett sådant system är att ligger efter utbildningen och därmed kan bygga på den kunskap och de förmågor som inhämtats . Flera verksamhetsföreträdare har påpekat att nuvarande omvårdnadsprogram, som är yrkesförberedande, ger en alltför grund kompetens för att klara arbete med omsorg och vård för äldre. Även om gymnasieutredningens förslag innebär en för- skjutning från yrkesförberedande utbildning mot yrkesinriktad så vore det, enligt vår bedömning, önskvärt med en period i verksam- het efter utbildningstiden för att säkerställa att samtliga nationella yrkeskrav uppnåtts. Vi har dock bedömt att nackdelarna med en särskild verksamhetsförlagd period efter gymnasieexamen överväger fördelarna. förslag innebär att en yrkesexamen ska kunna uppnås studier på gymnasienivå. Att då förlägga ytterligare tid efter utbildningen för att erhålla yrkesexamen Äldre- assistent innebär en komplicering av systemet som därmed också blir otydligt.