sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — Enligt kan förfarandet med en traditionell klass- ning av narkotika genom uppförande på särskilda förteckningar knappast längre sägas utgöra ett ändamålsenligt system för sam- hället då det gäller att hindra farliga rusmedel från att hota folk- hälsa, allmän ordning m.m.26 Han framhåller att det inte minst mot bakgrund av allt fler oreglerade droger på den internationella marknaden finns ett stort behov av en generell definition av narko- tika. Han anför att det likafullt kan resas invändningar mot tanken på att införa en sådan och anger att en väsentlig rättssäkerhetsfråga är att en individ som står i begrepp att vidta en gärning ska ha en 26 A.a. s. 208. Definitioner, m.m. av narkotika, dopningsmedel och hälsofarliga varor rimlig chans att förutsäga om den är straffri eller ej (legalitetsprin- cipen). påpekar att denna princip dock har väsent- liga undantag i svensk lag. Han hänvisar till förordningen (1988:1145) om brandfarliga och explosiva varor i fråga om explo- siva varor eller sprängmedel och till vapenlagen (1996:67) i fråga om skjutvapen och anför att det varken i fråga om sprängmedel eller skjutvapen veterligen förekommit några invändningar mot att i dessa lagstiftningar använda verkansbaserade definitioner, dvs. öppna definitioner baserade på funktion eller verkan.27 Enligt är den avgörande nackdelen med dagens uppräkningsdefinition för narkotika att dess definitionsmängd är sluten, dvs. att den mängd företeelser som definitionen åsyftar är bestämd och känd vid ett visst givet tillfälle, vilket enligt honom innebär att inga nya ämnen kan räknas in som narkotika utan ett omständligt administrativt förfarande.28 Han anför vidare i denna del följande29. För att på ett enkelt sätt få kontroll över det stora antalet rusmedel med narkotikalik verkan kan man skapa en verkansbaserad definition av narkotika på basen av ett nytt kriterium. Enligt detta skulle en viss, närmare specificerad verkan på centrala nervsystemet vara avgörande. Ty det är för denna verkan som medlen framställs, avyttras och kon- sumeras. Medel som saknar centralnervösa effekter, t.ex. bakpulver, kan ej missbrukas som rusmedel, men däremot användas för att för- falska droger genom utblandning före försäljning på den illegala mark- naden. Psykotropkonventionens verkanskriterier skulle kunna inarbetas i en svensk öppen narkotikadefinition. Förfarandet skulle inte hindra fortsatt formell klassning genom uppförande på särskilda förteck- ningar. Det skulle dock innebära att även en domstol får möjlighet att förklara att en ny drog skall anses vara narkotika i lagens mening. Enligt skulle 8 § narkotikastrafflagen kunna ha följande tillägg30. Som narkotika räknas även varor som genom att ha egenskapen att framkalla 1) beroendetillstånd och 2) stimulerande eller lugnande effekter på centrala nervsystemet, som leder till hallucinationer eller störningar s. 213 och 210. SOU 2008:120 Definitioner, m.m. av narkotika, dopningsmedel och hälsofarliga varor i motoriska funktioner eller tankeverksamhet eller beteende eller varseblivning eller sinnesstämning eller liknande missbruk och liknande skadeverkningar som narkotika uppenbart är att jämställa med narkotika. Utan hinder av föregående stycke får regeringen i fråga om vara som ej är reglerad enligt av biträdd konvention förklara att varan ej skall anses vara narkotika i lagens mening. Enligt utgör tillägget uppenbart en tröskel mot en allt för vid tillämpning av det nya begreppet och framhåller att tillägget i det andra stycket likaledes kan utgöra en tröskel mot allt för stor utvidgning av de medel som skulle räknas som narkotika31. Han anför avslutningsvis följande32. Även med en kompletterande verkansbaserad narkotikadefinition av här skisserat slag bör samhällets narkotikakontrollorgan så långt möj- ligt arbeta vidare med den traditionella metoden att förklara ämnen som narkotika genom att ange dem på särskilda förteckningar. Det kan ha betydelse även för offentlig upplysning om faror med nya medel samt för farlighetsbedömningar av enskilda narkotika. Förfarandet torde kunna påskyndas genom att uppgifter regelbundet inhämtas från andra länder om vilka nya ämnen som dessa förklarat vara narkotika eller liknande. 11Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen Många myndigheter, bolag och organisationer är berörda av de frågor som behandlas i detta betänkande. I detta kapitel kommer några av dem att presenteras. , som är en myndighet under , ansvarar för kontroll och tillsyn av läkemedel, medicintekniska produkter, kosmetiska och hygieniska produkter samt vissa andra produkter som med hänsyn till egenskaper eller användning står läkemedel nära, i den utsträckning sådana frågor inte ska handläggas av någon annan myndighet. har två verksamhetsgrenar; läkemedel samt medicinteknik och kosmetika. godkänner läkemedel för försäljning. Det handlar alltmer om att erkänna beslut tagna i det europeiska systemet. Verket är också mycket engagerat i det europeiska sam- arbetet. Myndigheten utreder även ansökningar om parallellimport. är ansvarig myndighet för att bevaka och utreda behovet av narkotikaförklaring av dels läkemedel, dels sub- stanser för potentiell medicinsk användning. Till Läkemedels- verkets uppgifter hör vidare att upprätta och kungöra förteckningar över narkotika. ger tillstånd för användning av alkohol till vissa särskilt angivna ändamål. Verket ger även tillstånd för an- Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen vändning av narkotika till vissa speciella ändamål. Det kan ske för medicinskt, vetenskapligt eller annat samhällsnyttigt ändamål som är särskilt angeläget. Myndigheten har vidare tillsyn över nu nämnda verksamheter. Till uppgifter hör även tillsyn av tillverkare och produkter inom det medicintekniska området. kontroll av företagens hantering av produktsäkerheten uppföljning av olyckor och tillbud med medicintekniska utrust- ningar inspektioner av tillverkare och granskning av planerade kliniska prövningar inom området. Verket är också tillsynsmyndighet för kosmetika och hygienpro- dukter. Dessa får inte vara skadliga för hälsan eller miljön. har även ett samlat ansvar, sektorsansvar, för miljöfrågor med anknytning till verkets verksamhetsområde. Verket ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda parter. 11.1.2Närmare om verkets uppgifter ska enligt sin instruktion särskilt svara för kon- trollen och tillsynen enligt läkemedelslagen (1992:859), lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av om narkotikaprekursorer, rådets förordning (EG) nr 111/2005 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer, lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. och övriga läkemedelsförfattningar i fråga om tillverkare, importö- rer, distributörer och andra som tar befattning med läkemedel. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen svara för tillsyn i fråga om medicintekniska produkter i enlighet med lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och förord- ningen (1993:876) om medicintekniska produkter samt de före- skrifter som verket meddelat med stöd av lagen, svara för kontrollen och tillsynen i fråga om vissa produkter som med hänsyn till egenskaper eller användning står läkemedel nära, svara för kontrollen och tillsynen i fråga om teknisk sprit, alkohol- haltiga preparat samt kosmetiska och hygieniska produkter, svara för föreskrifter och allmänna råd i fråga om läkemedel och andra produkter som omfattas av myndighetens kontroll eller tillsyn, delta i internationellt samarbete inom sitt verksamhetsområde, svara för information inom sitt ansvarsområde till andra myndig- heter och enskilda, svara för stöd till tillsynsverksamhet och styrel- sens beredskapsplanering på läkemedelsområdet, svara för forskning på områden av betydelse för den kontroll och tillsyn som ska bedrivas, fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt rådets förordning (EG) nr 953/2003 av om förhindrande av att handeln med vissa viktiga mediciner avleds till Europeiska unionen, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1662/2005 av om ändring av bilaga I till rådets förordning (EG) nr 953/2003 om förhindrande av att handeln med vissa viktiga mediciner avleds till Europeiska unionen, fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsument- skyddslagstiftningen, i fråga om efterlevnaden av sådana regler som verket har tillsyn över, fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt artiklarna 14 och 16.3 i och rådets Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen förordning (EG) nr 816/2006 av om tvångs- licensiering av patent för tillverkning av läkemedelsprodukter för export till länder med folkhälsoproblem, och ha ett sektorsansvar för miljömålsarbetet. ansvar för att bevaka och utreda behovet av narkotikaförklaring av läkemedel och substanser med potentiell medicinsk användning är av särskilt intresse för Narkotikautred- ningens vidkommande, liksom uppgiften att upprätta och kungöra förteckningar över narkotika, som angetts i avsnitt 11.1.1 ovan. 11.2Statens folkhälsoinstitut (FHI) , som lyder under , har till uppgift att främja hälsa och förebygga sjukdomar och skador. Särskild vikt ska fästas vid insatser för de grupper som är utsatta för de största hälsoriskerna. Verksamheten ska stå på vetenskaplig grund. FHI:s verksamhet bedrivs i nära samarbete med andra statliga myndigheter, kommuner, landsting och organisationer. FHI ska ansvara för sektorsövergripande uppföljning och utvär- dering av insatser inom folkhälsoområdet, vara nationellt kun- skapscentrum för metoder och strategier på området och ansvara för övergripande tillsyn inom alkohol-, narkotika- och tobaks- områdena. På dopningsområdet har inget i för- fattning särskilt utpekat ansvar. En expertgrupp (Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen) som administreras av FHI, har emellertid bildats för att upprätta en förteckning över substanser som anses utgöra dopningsmedel enligt lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel (den s.k. dop- ningslagen). Se vidare avsnitt 12.4 om expertgruppen och dess arbete. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen 11.2.2Närmare om FHI:s uppgifter analysera utvecklingen av folkhälsan med utgångspunkt i de faktorer som påverkar denna, förse regeringen med information och med underlag för beslut, beakta barns, ungas och äldres hälsa, ställa samman och till kommuner, landsting och den ideella sek- torn sprida forskningsresultat om metoder och strategier inom folkhälsoområdet, svara för tillståndsgivning och tillsyn i enlighet med vad som anges i alkohollagen (1994:1738) och lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, bevaka och utreda behovet av narkotikaklassificering av sådana varor som inte utgör läkemedel samt behovet av kontroll av varor enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor, svara för tillsyn och föreskrifter i enlighet med vad som anges i tobakslagen (1993:581), främja tillgången på statistik av god kvalitet inom alkohol-, nar- kotika- och tobaksområdena och följa och aktivt medverka i det internationella folkhälsoarbetet. ska även vara nationell enhet för för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN). Av särskilt intresse för utredningens vidkommande är FHI:s uppgift att särskilt beakta barns och ungas hälsa och att bevaka och utreda behovet av narkotikaklassificering av sådana varor som inte utgör läkemedel samt behovet av kontroll av varor enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor, som nämnts ovan i detta avsnitt. Av särskilt intresse är även FHI:s arbete på dopnings- området, som nämnts i 11.2.1. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen , som lyder under , har som förvaltningsmyndighet för livsmedelsfrågor till uppgift att i konsumenternas intresse arbeta aktivt för säkra livsmedel, redlighet i livsmedelshanteringen och bra matvanor. Sådant som går att äta men som inte är läkemedel, narkotika, dopningsmedel enligt lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, hälsofarlig vara enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor eller tobak, utgör livsmedel och faller därmed under ansvarsområde. 11.4Kemikalieinspektionen (KemI) Kemikalieinspektionen, som är en myndighet under Miljödeparte- mentet, är förvaltningsmyndighet för ärenden om hälso- och miljö- risker med kemiska produkter, varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt, och biotekniska organismer, i den mån inte någon annan myndighet har denna uppgift. KemI är ansvarig myndighet för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och arbetar i och inom EU för att driva fram lagstift- ning och regler som bidrar till att uppnår målet. Eftersom kemikaliereglerna till stor del är harmoniserade inom EU sker en stor del av KemI:s arbete inom ramen för EU. i fråga om sådana produkter, varor och organismer som anges inledningsvis i detta avsnitt och deras hälso- och miljörisker a) följa utvecklingen, hålla regeringen informerad och vid behov föreslå åtgärder, och b) meddela föreskrifter enligt bestämmel- ser som meddelats med stöd av , pröva frågor om godkännande av bekämpningsmedel och svara för annan förhandsgranskning av kemiska produkter och bio- tekniska organismer, föra och utveckla register över kemiska produkter och bio- tekniska organismer, informera, stödja och samverka med företag, myndigheter och andra berörda om kemikalier, biotekniska organismer, kemikalie- Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen säkerhet och gällande regler samt i frågor som rör inspektionens verksamhet, utöver det som framgår av 7 § myndighetsförordningen (2007:515), inom sitt ansvarsområde medverka i samarbetet inom Europeiska unionen, i det miljöarbete som bedrivs inom ramen för svenskt utvecklingssamarbete, inom den svenska politiken för global utveckling och inom det internationella samarbetet i övrigt samt vara regeringens expert i det arbete som regeringen bedriver inom dessa områden, och bidra med kunskap för att främja forsknings- och utvecklings- arbete som har särskild betydelse för att kunna nå miljö- kvalitetsmålet Giftfri miljö. Inom Kemikalieinspektionen finns bl.a. som är ett rådgivande organ med uppgift att vara ett expertorgan för råd- givning och samråd i toxikologiska frågor och inom ramen för det ge myndigheterna vägledning i deras arbete med kriterier och principer för vetenskapliga tolkningsfrågor, verka för en hög vetenskaplig standard i myndigheternas analy- ser av risker med kemiska ämnen, och medverka till en sådan samordning att myndigheterna kan göra grundläggande delar av riskanalysen på ett så enhetligt sätt som möjligt. , som är en myndighet under Justitiedeparte- mentet, är central förvaltningsmyndighet för polisväsendet och ska verka för planmässighet, samordning och rationalisering inom polisväsendet. Till hör (), Säkerhetspolisen och . RKP har sitt säte i och är centrala operativa polis med ansvar för att bekämpa den internationella brottsligheten på nationell och internationell nivå. Det övergripande målet för RKP:s verksamhet är att förhindra att blir en för grov och organiserad brottslighet. Kärnverksamheten är bekämpning av grov, organiserad och oftast gränsöverskridande brottslighet där underrättelseverksamhet och Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen spaning är viktiga hjälpmedel. RKP leder kampen mot den grova, organiserade brottsligheten genom att inrikta och samordna polisens kriminalunderrättelsetjänst och genom att initiera och driva aktionsgrupper mot kriminella individer, grupperingar och fenomen. RKP ska kraftsamla mot de delar av den grova, organise- rade brottsligheten som utgör de största hoten mot samhället. RKP, som har hela landet som verksamhetsfält, biträder polis- myndigheterna i ärenden som gäller den grova och organiserade brottsligheten. Dessutom har RKP ansvar för svenska poliser i olika typer av utlandstjänst samt är kontaktytan gentemot interna- organ som Europol, , Schengen, Östersjösam- arbetet och gränskontrollsamarbetet Frontex. Operativa rådet är det samarbetsorgan som utgör navet i den svenska polisens kraftsamling mot den grova organiserade brotts- ligheten. Rådet bildades för att stärka samarbetet mellan olika myndigheter. Rådet spelar en central roll i denna kamp. Rikskriminalchefen leder Operativa rådet. I rådet sitter repre- sentanter från landets polismyndigheter samt , Åklagar- myndigheten, , och Säkerhets- polisen. De organiserade kriminella nätverken agerar oberoende av läns- och landsgränser. De ägnar sig åt olika typer av brott, s.k. multi- kriminalitet. Genom Operativa rådet underlättas samarbeten för att komma åt både enskilda individer och hela nätverk. Operativa rådet kan besluta om särskilda gemensamma insatser. På nationell nivå kan Operativa rådet tillsätta s.k. aktions- grupper. En aktionsgrupp samlar särskild kompetens kring en viss typ av brott. 100 av landets mest kriminella personer punktmarkeras av polisen (den s.k. 100-listan). Det är en satsning som Operativa rådet har beslutat om. Dessa personer övervakas genom spaning och kontroll av boende och tillgångar. Man undersöker om de ägnat sig åt exempelvis bidragsfusk och skattesmitning. Målsätt- ningen är att de ska upphöra med kriminalitet. RKP ska ägna särskild uppmärksamhet åt bl.a. narkotikabrott. Om bl.a. i sin verksamhet iakttar något som tyder på att nya medel används för missbruksändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska myndighe- ten utan dröjsmål anmäla detta till . Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen , som är en myndighet under , har till uppgift att fastställa och ta ut tullar, mervärdesskatt och andra skatter samt avgifter så att en riktig uppbörd kan säkerställas, och övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att bestämmelser om in- och utförsel av varor följs. När fullgör sina uppgifter ska man verka för att kostna- derna för tullprocedurerna minimeras såväl för näringsliv och all- mänhet som inom . ska vidare tillhandahålla en god service så att den legitima handeln med tredje land i största möjliga utsträckning underlättas och så att det legitima varuflödet inom Europeiska unionen inte hindras. ska bedriva viss utrednings- och åklagarverksamhet i fråga om brott mot bestämmelser om in- och utförsel av varor. får, efter samråd med och Eko- brottsmyndigheten, meddela föreskrifter om hur denna åklagar- verksamhet ska utövas. ska även bedriva viss verksamhet i fråga om rattfylleribrott. ska ha den geografiska spridning som motiveras av uppdraget. Verket bestämmer den närmare utformningen av organisationen. har två huvudprocesser som ansvarar för kärn- verksamheten; effektiv handel och brottsbekämpning. Huvud- processen brottsbekämpning verkar för att hindra och stoppa ille- gala varor i trafikflödena. Verksamheten är indelad i två produk- tionsprocesser, organiserad brottslighet samt övrig brottslighet. Organiserad brottslighet ansvarar för åtgärder mot den storska- liga och organiserade brottsligheten inklusive ekobrott och miljö- brott. Övrig brottslighet ansvarar för övervakning av efterlevnaden av reglerna för införsel och utförsel, upptäckt av och åtgärder mot brott i trafikflödena. Bekämpning av narkotikasmuggling, storskalig alkohol- och tobakssmuggling samt ekonomisk brottslighet är områden som prioriterar högt. För att bedriva en effektiv bekämpning av brottsligheten är man beroende av allmänhetens och företagens hjälp. samarbetar även nära med andra myndigheter. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen Genom medlemskap i är det svenska en del av en europeisk tullunion. Det innebär att medlemsstaterna har en gemensam tullagstiftning och tulltaxa. Utöver samarbete med övriga medlemsländer ingår i ett omfattande internatio- nellt samarbete för att förebygga och bekämpa gränsöverskridande brottslighet. Om bl.a. i sin verksamhet iakttar något som tyder på att nya medel används för missbruksändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel, ska myndigheten utan dröjsmål anmäla detta till . 11.7Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL) , som är en del av polisväsen- det, är en självständig myndighet med huvuduppgift att som opartiskt expertorgan utföra kriminaltekniska undersökningar i brottmål åt rättsväsendets myndigheter. Brottsplatsundersök- ningar utförs i regel av personal från polismyndigheternas tekniska rotlar. Spår från brottsplatser skickas till SKL för laboratorieunder- sökningar. Med avancerad teknik säkrar SKL spår och söker sam- band mellan människor, platser och föremål. är chefsmyndighet för . SKL lyder under . Det övergripande målet för SKL är att medverka till en ökad uppklarning av brott. Verksamheten ska bl.a. kännetecknas av att den utförs med högt ställda krav på rättssäkerhet och kvalitet samt att den inriktas på sådana områden som ger störst verksamhets- nytta och som bygger på rättskedjeperspektivet och samverkan med rättsväsendets övriga myndigheter. Förutom laboratoriechefens stab och en enhet för förvaltning och service, omfattar SKL fyra enheter; biologienheten, dokument- och informationsteknikenheten, droganalysenheten samt kemi- och teknikenheten. SKL ska inom sitt verksamhetsområde bedriva kriminalteknisk forskning samt samla, bearbeta och offentliggöra resultat inom verksamhetsområdet. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen 11.8Rättsmedicinalverket (RMV) , som är en myndighet under Justitiedeparte- mentet, ansvarar för rättspsykiatrisk, rättsmedicinsk, rättskemisk och rättsgenetisk verksamhet i den utsträckning sådana frågor inte ska handläggas av någon annan statlig myndighet. Verksamheten bedrivs vid nio avdelningar runtom i landet. Myndigheten ska särskilt svara för rättspsykiatriska undersökningar i brottmål och läkarintyg som avses i 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m., rättsmedicinska obduktioner och andra rättsmedicinska under- sökningar, verksamhet med utfärdande av sådana intyg som avses i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott, rättsmedicinsk medverkan i övrigt på begäran av domstol, läns- styrelse, allmän åklagare eller polismyndighet, rättskemiska och rättsgenetiska undersökningar, information inom sitt ansvarsområde till andra myndigheter och enskilda, internationellt samarbete inom sitt ansvarsområde, utvecklingsarbete och stöd åt forskning av betydelse för verksam- heten, och utredningar om risk för återfall i brottslighet enligt lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid. enda rättskemiska laboratorium tillhör RMV. Det rätts- kemiska laboratoriets analyser utförs på uppdrag av rättsväsendets myndigheter. Hälso- och sjukvården och kommunernas social- nämnder anlitar också regelbundet laboratoriet för olika utred- ningar. Uppdragsgivarna lämnar biologiska prover till laboratoriet för att spåra halten av misstänkta ämnen. Det gäller kvalificerad bestämning av alkoholer, läkemedel, narkotiska preparat och andra gifter. Laboratoriet erbjuder även bl.a. konsult- och rådgivnings- service samt undervisning. Utöver utredningar ska RMV också svara för information till andra myndigheter och till enskilda. I det arbetet har verket kontakter med Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen domstolar, åklagare, regionala och lokala polismyndigheter, kriminal- vård, socialförvaltningar, sjukvårdshuvudmän, universitet och hög- skolor samt andra myndigheter och organisationer m.fl. RMV ska också utveckla ett nordiskt och internationellt samarbete. Nordisk samverkan och erfarenhetsutbyte har etablerats inom samtliga fyra verksamhetsområden som verket svarar för.