sou · GVB310 · 2008-01-01 00:00:00 — stånd och om de behandlingsmetoder som står till buds.TPF45FPT Patientens rätt att ta del av sin journal Som patient har man rätt att läsa eller skriva av sin journal. Man har också rätt att få en kopia av den. Rätten att få ta del av sin journal framgår för den allmänna hälso- och sjukvårdens del av sekretesslagen och tryckfrihetsförord- ningen. I sekretesslagen sägs det nämligen att sekretess till skydd för patienten inte gäller mot patienten själv, om inte annat följer av bestämmelse i sekretesslagen.TP F46FPT Vidare sägs det i tryckfrihetsför- ordningenTPF47FPT att man – utom i de undantagsfall då journalen skall hemlighållas för patienten – har rätt att få ut handlingen för att läsa den eller skriva av den och att få en avskrift eller en kopia av den. För den enskilda hälso- och sjukvårdens del finns en liknande bestämmelse i patientjournallagen.TPF48FPT En patientjournal och dess innehåll kan hemlighållas för en patient i två undantagsfall.TPF49FPT Den första undantagssituationen är när patientens tillstånd är mycket dåligt och det finns risk för att hans eller hennes hälsotillstånd allvarligt försämras, om han eller hon får reda på hur illa det står till. Det kan då med hänsyn till ändamålet med vården vara av synnerlig vikt att uppgifterna inte lämnas ut. Den andra situationen är när det finns en fara för att någon som har gjort en anmälan eller lämnat uppgifter kan utsättas för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Vägran att lämna ut en patientjournal kan överklagas av patienten. Det gäller olika regler inom den allmänna och den enskilda hälso- och sjukvården.TPF50F GemensamtPT är dock att det finns 44TP PT Det finns bestämmelser om detta i 2 b § HSL. Motsvarande bestämmelser, uttryckta som skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonalen, finns i 2 kapitlet 2 § LYHS. PT 3 § tandvårdslagen. PT 14 kapitlet 4 § första stycket SekrL. PT 2 kapitlet 12 och 13 §§ TF. PT 16 § patientjournallagen. PT 7 kapitlet 3 och 6 §§ SekrL och 2 kapitlet 8 § 2 stycket och 9 § LYHS. PT För den allmänna hälso- och sjukvården gäller bestämmelserna i tryckfrihetsförordningen och i sekretesslagen. Reglerna för den enskilda hälso- och sjukvården finns i patient- journallagen. en möjlighet att få saken prövad av domstol, närmare bestämt kammarrätten. Rättelse och förstörande av patientjournal kan det hända att en patientjournal innehåller felaktiga upp- gifter. Patienten kan då vända sig till den som för journalen för att få dessa uppgifter rättade. Delar yrkesutövaren patientens åsikt, bör han eller hon givetvis rätta de oriktiga uppgifterna. Rättelse skall ske på det sättet att det felaktiga stryks över på ett sådant sätt att det fortfarande går att läsa. Den riktiga texten antecknas på annan lämplig plats, till exempel i marginalen. Slut- ligen skall det anges när rättelse har skett och vem som har gjort Anser patienten att den felaktiga uppgiften skall utplånas, det vill säga att journalen till viss del eller i sin helhet skall förstöras, måste han eller hon ansöka om detta hos Socialstyrelsen.TPF52FPT Om en patient har gjort en ansökan till om att hans eller hennes patientjournal eller delar av journalen skall för- störas och får avslag på sin ansökan, kan han eller hon klaga på beslutet hos länsrätten. Skyldighet att utfärda intyg om vården Som patient har man rätt att få vissa intyg av hälso- och sjukvårds- personalen. I patientjournallagen står det att den som är skyldig att föra patientjournal också är skyldig att på begäran av patienten utfärda ett intyg om den vård som givits.TPF53FPT Patienten har möjlighet att vända sig till eller kom- munens patientnämnd. Patientnämndernas uppgifter framgår av lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. Där sägs att 51TP PT 6 § patientjournallagen. 52TP PT 17 § patientjournallagen. 53TP PT 10 § patientjournallagen. det inom ett landsting eller en kommun skall finnas en eller flera nämnder med uppgift att stödja och hjälpa patienter.TPF54FPT Patientnämnderna skall utifrån synpunkter och klagomål stödja och hjälpa enskilda patienter och bidra till kvalitetsutvecklingen i hälso- och sjukvården genom att hjälpa patienter att få den information som de behöver för att kunna ta tillvara sina intressen i hälso- och sjukvården, främja kontakter mellan patienter och vårdpersonal, hjälpa patienter att vända sig till rätt myndighet, samt rapportera iakttagelser och avvikelser av betydelse för patien- terna till vårdgivare och vårdenheter.TPF55FPT Om man anser att någon inom hälso- och sjukvårdspersonalen skall åläggas en disciplinär påföljd kan man göra en anmälan till (). Bestämmelser om detta finns i LYHS.TPF56FPT En patient som skadas i samband med hälso- och sjukvård kan i vissa fall få skadestånd. Det enklaste sättet är att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799). Förhållandet till andra lagar En samlad patientlagstiftning medför inte att en reglering av vård- givarnas och hälso- och sjukvårdspersonalens skyldigheter blir överflödig. Upprepningar och dubbelregleringar kan därför inte helt undvikas. Det förekommer en viss dubblering.TPF57FPT En samlad patientlagstiftning kan rentav medföra att vissa bestäm- melser tredubblas. Det går att minska dubbelregleringen genom att använda sig av hänvisningar mellan de berörda lagarna. Metoden bör dock an- vändas med viss försiktighet, eftersom lagar där fullständiga be- stämmelser ersätts med sådana hänvisningar i sin tur förlorar i överskådlighet och tillgänglighet. 54TP PT 1 § lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. 55TP PT 2 § lagen (1998:1656) om patientnämndsverksamhet m.m. 56TP PT 5 kapitlet och 7 kapitlet LYHS. 57TP PT Se till exempel 2 a § HSL och 2 kapitlet 1 § LYHS. Kommittén föreslår att bestämmelserna i , som riktar sig till yrkesutövarna, kvarstår oförändrade. Det är viktigt, inte minst av tydlighetsskäl, att de bestämmelser som pekar ut skyldigheter för hälso- och sjukvårdspersonalen hålls samlade. Yrkesutövarna skall på ett enkelt och överskådligt sätt kunna få information om vilka skyldigheter de har gentemot patienterna. Däremot föreslår kommittén att de bestämmelser som förs över från HSL, tandvårdslagen och patientjournallagen till den nya patientlagen upphör att gälla i de tidigare nämnda lagarna. Kom- mittén vill på detta vis undvika en dubblering av bestämmelserna. I stället införs hänvisningar till patientlagen i de aktuella lagarna. Patientnämndslagen överförs i sin helhet till den nya lagen. Slutligen kan en rad följdändringar bli nödvändiga i de lagar som hänvisar till någon av den ovan nämnda lagarna. Ett exempel är lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, där det bör införas en hänvisning till den nya patientlagen. Kommittén lämnar dock inte några förslag till följdändringar utan det får i stället ske i den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Tänkbar utvidgning av lagstiftningen Det finns områden där man genom införande av ytterligare rätts- regler skulle kunna öka patienternas inflytande över hälso- och sjukvården eller på annat sätt stärka deras ställning. Det finns också ett antal frågor som antingen är oklart reglerade eller oreglerade i lagstiftningen. Ett exempel är frågan om de underårigas ställning i hälso- och sjukvården. Detta konstaterades i den rättsvetenskapliga analys som gjordes inom ramen för HSU 2000.TPF58FPT Kommittén noterar att en del brister och otydligheter kvarstår. Patientens ställning kan göras både klarare och starkare på ett fler- tal punkter genom förändringar i lagstiftningen. Det ligger dock inte inom kommitténs uppdrag att rätta till dessa brister. Den före- slagna patientlagen innehåller därför, med något undantag, inte några förslag till ändrat innehåll i lagbestämmelserna. är det så att den föreslagna patientlagen med fördel kan kompletteras och förbättras efter hand. På så vis har kommittén lagt en grund 58TP PT Bilaga 2 Patientens rättsliga ställning – en probleminventering i SOU 1997:154 Patienten har rätt. som möjliggör en fortsatt utveckling av den patienträttsliga lag- stiftningen. Flera statliga utredningar har behandlat frågor som knyter an till patientens ställning. Exempelvis har Utredningen om förmyndare, gode män och förvaltare i sitt slutbetänkande lämnat förslag om ställföreträdarskap inom hälso- och sjukvården.TPF59FPT Utredningen konstaterar att vuxna personer som av olika anled- ningar saknar förmåga att själva ta ställning till vård eller behand- ling med gällande regler mera sällan kan få hjälp av en ställföre- trädare (god man eller förvaltare) i beslutsfattandet. Vanligen vidtas åtgärder för sådana patienter efter en bedömning av hur den enskilde skulle ha ställt sig, om hon eller han hade kunnat ta ställ- ning. Det rådande rättsläget bedöms av utredningen inte vara till- fredsställande. Ställföreträdande beslutsfattande inom hälso- och sjukvården är en vedertagen konstruktion i de övriga nordiska länderna, som också har infört särskilda lagar om patienträttig- heter. Ett motsvarande grepp har inte tagits i . Utredningen föreslår att en ny lag införs om ställföreträdare för vuxna med bristande beslutsförmåga inom hälso- och sjukvården med mera. Emellertid ansåg utredningen det inte vara aktuellt att föreslå en renodlad patienträttslag, som förutsätter ett mer samlat grepp på hälso- och sjukvårdsområdet och synen på alla patienters rättigheter. Däremot konstaterades att det inte kan uteslutas att reglerna kan tänkas ingå i en sådan patienträttslag. Ut- redningens förslag bereds i . anser att bestämmelserna om ställföre- trädande beslutsfattande inom hälso- och sjukvården bör kunna inarbetas i den av kommittén föreslagna patientlagen. har i sitt huvudbetänkande föreslagit en sammanhängande reglering av personuppgiftsbehandlingen inom hälso- och sjukvården i en helt ny lag, patientdatalagen.TPF60FPT Detta är ett steg mot en ökad samverkan mellan vårdgivarna, något som också arbetet med Nationell patientöversikt syftar till.TPF61FPT Den före- slagna regleringen innebär att patientjournallagen (1985:562) och lagen (1998:544) om vårdregister ersätts av den nya lagen. Vid be- redningen av förslag bör det övervägas 59TP PT SOU 2004:112 Frågor om förmyndare och ställföreträdare för vuxna. 60TP PT SOU 2006:82 . 61TP PT Nationell patientöversikt är ett projekt som uppstått genom ett initiativ från landstingen. Det syftar även till att öka patientens tillgång till information. vilka bestämmelser i den föreslagna patientdatalagen som i stället bör finnas med som en del av en samlad patientlagstiftning.TPF62FPT lämnade Utredningen om skyddsåtgärder inom vård och omsorg för personer med nedsatt beslutsförmåga ett be- tänkande (SOU 2006:110) som bland annat innehåller förslag till lagregler för tvångsåtgärder vid medicinsk behandling. Också vid beredningen av dessa förslag bör hänsyn tas till lagtekniska frågor och en eventuellt införlivande av vissa bestämmelser i patientlagen. Ytterligare en aktuell fråga är det så kallade fria vårdvalet. Detta gäller , då samtliga landsting antog en rekommendation från dåvarande . Det är dock för medborgaren oklart hur detta löfte kommer till uttryck. Enligt kommitténs uppfattning bör det fria vårdvalet regleras i lag. Det kan annars uppstå en paradox om medborgaren har större möjlig- heter att söka vård i ett annat EU-land än vad han eller hon i praktiken har att söka vård inom . bereds ett förslag till lagreglering av rätten till ersättning för kostnader för vård i annat EES-land.TPF63FPT Kommittén har dessutom noterat att vårdgivare med offentlig finansiering till viss del skall tillämpa andra regler än de med privat finansiering. Det kan ifrågasättas om detta är ändamålsenligt. Sammantaget finner kommittén att det finns skäl att överväga en översyn och utvidgning av den patienträttsliga lagstiftningen . Framtida konsekvenser för lagstiftningen på det sociala området Flera statliga utredningar har pekat på möjligheten att göra en full- ständig översyn av all hälso- och sjukvårdslagstiftning och skapa en hälso- och sjukvårdsbalk.TPF64FPT När lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS) tillkom ansågs den lagen var ett första steg i riktning mot att samla lagstiftningen i en balk. Enligt kommitténs uppfattning medför den föreslagna patientlagen att ytterligare ett steg tas i samma riktning. I sitt arbete har kommittén uppmärksammat de olägenheter det för med sig att bland annat vården och omsorgen av äldre styrs av 62TP PT Det handlar främst om bestämmelserna om patientens rätt att ta del av sin journal, om rättelse och förstörande av patientjournal samt om skyldighet att utfärda intyg om vården. 63TP PT Ds 2006:4 Rätten till ersättning för kostnader för vård i annat EES-land – en översyn. 64TP PT Se till exempel SOU 1996:138 Ny behörighetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m. och SOU 1997:154 Patienten har rätt. flera lagar.TPF65FPT Kommittén vill därför peka på möjligheten att utvidga den lagtekniska översynen till att också omfatta regelverket på område. Ett alternativ till en hälso- och sjukvårds- balk blir då en socialbalk. Medborgarens kontakt med första linjens sjukvård Svensk hälso- och sjukvård erbjuder en hög kvalitet. Inte minst visar sig detta vid internationella jämförelser av medicinska resultat. Det finns dock ytterst begränsad kunskap om hur medborgaren i egenskap av patient bedömer det medicinska resultatet. Endast ett litet antal undersökningar efterfrågar medborgarnas bedömning av den så kallade resultatkvaliteten (har hälsan blivit bättre eller sämre efter vården). Detta bör ses som en brist i uppföljningen. De allra flesta undersökningar som riktar sig till medborgarna behandlar uteslutande medborgarnas uppfattning av processkvaliteten (hur länge fick du vänta, var det lätt att komma fram på telefonen och så vidare).TPF66FPT Dessa medborgarundersökningar visar att det finns brister i primärvårdens förmåga att erbjuda kontinuitet och till- gänglighet. Med ett uttalat medborgarperspektiv är dessa brister viktiga att beakta. har utvecklat en modell för första linjens sjukvård (den sjukvårdsinstans som patienterna i första hand förväntas anlita vid ohälsa) som delvis avviker från grannländernas. Den svenska primärvården bygger på ett utvecklat teamarbete, där förutom läkare och sjuksköterskor även andra yrkesutövare deltar. I primär- vården kan till exempel finnas kuratorer, arbetsterapeuter, sjuk- gymnaster och psykologer. Det är bland annat den utvecklade arbetsfördelningen mellan professionerna som bidragit till kost- nadseffektivitet och flexibilitet inom hälso- och sjukvården. Kom- mittén bedömer att ett utvecklat teamarbete blir allt viktigare, som förutsättning för god kvalitet och effektivitet inom hälso- och sjukvården Inte bara det svenska sjukvårdssystemet, utan även attityder till och förväntningar på vården skiljer från de andra nordiska 65TP PT Det gäller främst socialtjänstlagen (2001:763) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) men även lagen (1993:387).om stöd och service till vissa funktionshindrade. Regeringen gjorde i proposition 2005/06:115 Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre bedömningen att en utredning behöver tillsättas med uppgift att förtydliga regelverket om äldreomsorgen och se över hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen. 66TP PT SOU 2007:12 Hälso- och sjukvården (Sekretariatsrapport nr 2 till ) där bland annat resultat redovisas från (2002) Komma fram och känna förtroende. Det remisstvång som finns i länder med husläkarliknande system, däribland , har inte fått bred acceptans i den svenska opinionen när det prövats. Det finns i den svenska befolkningen en vana vid att det är möjligt att söka fler läkare än bara den som är specialist i allmänmedicin. har sjukvårdsystemets ambitioner att styra befolkningen kommit i uttalad konflikt med detta önske- mål. Medan den engelska allmänläkaren exempelvis tar emot kvinnor med gynekologiska besvär, har motsvarande ordning inte etablerats i , trots att det fördes på tal i den offentliga debatten i samband med husläkarlagens införande i början av 1990- talet. Kvinnor i är vana att söka en gynekolog eller barn- morska. Den politiska ambitionen har sedan ett antal decennier tillbaka varit att bygga ut primärvården och förstärka resurserna för denna vårdnivå. Trots detta ligger primärvårdens andel av de totala hälso- och sjukvårdsresurserna på samma nivå som . Cirka en femtedel av sjukvårdens resurser går till primär- vården. Problem med att utöka antalet allmänläkare har funnits, liksom problem med att definiera vilka förväntningar som bör kunna riktas mot primärvården. Vid sidan av att primärvården skall svara för befolkningens grundläggande sjukvårdsbehov finns också förväntningar på att just denna nivå skall ta det övergripande ansva- ret för systemsamordningen. Därigenom förmodas en utbyggnad av denna vårdnivå effektivisera systemet som helhet. Majoriteten av landstingen har valt att utveckla primär- vården – första linjens sjukvård – genom att skapa en så kallad när- sjukvård eller närvård, där primärvården ingår som en del. Närsjuk- vården kan således ses som en utveckling av primärvården. Ut- märkande för närsjukvården är att den inkluderar flera medicinska specialiteter vid sidan av specialistkompetensen i allmänmedicin. På så sätt ökas bland annat tillgången till läkare och ytterligare resurser tillförs första linjens sjukvård. Närsjukvården betonar processer och befolkningsgrupper snarare än organisatoriska nivåer. Kommittén gör bedömningen att i ett perspektiv som sträcker sig två till tre decennier framåt kommer medborgarens första kontakt med sjukvården att i större utsträckning än ske genom IT- och telefonbaserade portaler. Därigenom kan med- borgaren bli lotsad till rätt kompetens. Den systemsamordnande roll som ibland tilldelas primärvården kommer att förändras. Kommittén vill poängtera att det är en uppgift för hela systemet, och inte endast för primärvården, att verka systemsamordnande och bland annat organisera vårdprocesser. På så sätt får också primärvården ökat utrymme för att fullgöra sin uppgift att leverera medicinsk kompetens och omvårdnadskompetens etcetera vid sidan av systemkompetens. Kommittén föreslår att regionkommunernas handlingsutrymme vidgas i förhållande till dagens landsting i syfte att ge medborgarna ökade möjligheter att få en fast läkarkontakt. Kommittén föreslår att regionkommunerna också i fortsättningen skall organisera den öppna hälso- och sjukvården så att alla som är bosatta inom regionkommunen får tillgång till och kan välja en fast läkarkontakt. skall den fasta läkarkontakten vara en specialist i allmänmedicin. Kommittén föreslår att det inte längre skall anges vilken specialistkompetens den fasta läkarkontakten skall ha, vilket ökar den enskildes valmöjligheter. Förslaget kan även möta den förändring som pågår i flertalet landsting, där närsjukvården om- vandlas till en första linjens sjukvård. Närsjukvården inkluderar fler yrkesutövare och kompetenser än primärvården. Förslaget är ett steg i riktning mot en bredare och mer resurs- stark första linjens sjukvård. Det kan vidare ses som en mer med- borgaranpassad lösning, eftersom medborgarens inflytande och valfrihet ökar liksom möjligheten att få en fast läkarkontakt. Medborgarens möjlighet till insyn har det funnits en strävan efter att medborgarna skall få tillgång till information om vårdens resultat och tillgänglighet. Som ett resultat av detta har informationstill- gängligheten förbättrats något. Dock finns stora problem med användbarheten. Hur skall medborgarna tolka och använda infor- mationen i sitt möte med vården? De situationer där medborgaren ser att hon har praktisk nytta av informationen är sannolikt få. I brist på sådana möjligheter kan till och med information om dåliga resultat vid en vårdenhet få patienter att solidarisera sig med perso- nalen där.TPF67FPT Även information om tillgänglighet är ett område där det finns ett glapp mellan tillgång till informationen och möjlighet att använda den i praktisk handling. Det är angeläget att arbetet för att förbättra medborgarnas insyn i hälso- och sjukvården fortsätter. Det handlar om att såväl upp- 67TP PT och Kommuner och Landsting (2005) Öppna redovisningar av resultat i vård och omsorg. gifter om medicinska resultat som uppgifter om tillgänglighet och effektivitet skall redovisas. Därutöver är det viktigt att data om medborgarens egen uppfattning om bemötande, medicinsk kvalitet etcetera samlas in och görs tillgängliga. som detta sker måste användbarheten förbättras. Kommittén bedömer dock att en optimal utveckling av både insyn och användbarhet kräver mer kunskap om vilken information som medborgaren har behov av och hur medborgaren förstår och använder informationen. Kommittén anser, som tidigare påpekats, att patientens ställning bör stärkas. Kommittén bedömer patientens insyn i praktiken är mycket begränsad. En orsak är, som nämnts, att data saknas, en annan är att information om vårdens resultat, kostnad och liknande är spridd på flera olika ställen. Informationen är heller inte alltid riktad till medborgaren, utan i första hand till landsting och kommuner samt verksamhetsansvariga inom hälso- och sjuk- vården. Kommittén anser att staten bör vända sig direkt till den enskilda medborgaren och ge medborgaren tillgång till samlad in- formation om hälso- och sjukvården. Utgångspunkt skall tas i att medborgaren har intresse av information såväl i egenskap av patient och anhörig som skattebetalare. För att medborgaren i egenskap av patient sedan skall till fullo förstå informationen krävs även hälso- och sjukvårdspersonal som kan förmedla och tolka information för patienten. Därigenom blir inte delaktighet och valfrihet frågor som patienten får sköta på egen hand. Inte bara den enskilde patientens ställning stärks, utan dagens starka producentperspektiv balanseras också av ett väsentligt för- stärkt medborgarperspektiv i den samlade styrningen av svensk hälso- och sjukvård. I kapitel 7 föreslår kommittén att landstingen ersätts av region- kommuner, vilka tillsammans med kommunerna blir huvudmän för hälso- och sjukvården. Regionkommunerna blir i jämförelse med dagens landsting mer jämnstora och väsentligt färre. Kommitténs förslag: Varje regionkommun bör ha ett region- sjukhus. Om detta inte visar sig möjligt, när regionkommunernas geografiska utformning blir klar i den senare processen, bör varje regionkommunen ha tillgång till ett regionsjukhus genom ett institutionaliserat samarbete. Ett fåtal regionkommuner med ansvar för merparten av hälso- och sjukvården Frågan om geografisk bas för hälso- och sjukvården är inte väl be- lyst i svensk forskning och svenska utredningar. Detta hindrar inte att det finns en aktuell offentlig diskussion om att många landsting är för små. En utgångspunkt för kommittén har varit studie om geografisk bas i vården.TPF68FPT Även , med analys av den svenska hälso- och sjukvården, utgör ett underlag.TPF69FPT Båda rapporterna baseras på antaganden som utgår från en över- gripande nivå. Kommittén organiserade tre nationella konferenser om hälso- och sjukvården. På dessa konferenser framfördes det som ett väsentligt problem att många landsting är alltför små befolk- ningsmässigt och resursmässigt, vilket får följande konsekvenser: Landstingen har inte den kritiska massa som krävs för att göra effektiva investeringar inom sjukvården. Den kritiska massan för att kunna bedriva forskning och vård av hög kvalitet saknas. Landstingen bedöms inte vara tillräckligt stora för att kunna bära och utveckla spetskompetens och för att kunna svara för kompe- tensförsörjningen i största allmänhet. 68TP PT (skriftserie 2006) God vård på lika villkor Geografi, demografi, volym & kvalitet. 69TP PT (2005) Economic Survey of . Storleken påverkar förmågan att ta emot och omsätta ny kunskap som gamla metoder utmönstras. De medicinska fakulteterna begränsas av att vara hänvisade till ett landsting.