sou · GVB398 · 2008-01-01 00:00:00 — Av 113 avgivna svar (flera alter- nativ kunde fyllas i) avseende sysselsättningens karaktär mellan disputation och anställning som biträdande lektor kan 27 sägas innebära någon form av pedagogisk meriteringTPF3FPT () samt 42 vara av direkt forskningsmeriterandeTPF4FPT karaktär (). Om man därtill tar hänsyn till att merparten av de som svarat annat uppger att de sysslat med någon form av forskning fram- kommer en tydlig tendens till att de som fått anställning som biträ- dande lektor i högre grad är forskningsmeriterade än pedagogiskt meriterade. Det finns i detta sammanhang en viss skillnad mellan kvinnor och män. Det låga antalet individer gör att siffrorna skall tolkas med försiktighet, men vi vill ändå redovisa förhållandet. Siffrorna pekar trots allt i en riktning som kan motivera att man så små- ningom följer upp förhållandena och undersöker om tendensen kan bekräftas. De avgivna svaren beträffande sysselsättning före anställningen som biträdande lektor ger vid handen att kvinnorna i högre grad än män är pedagogiskt meriterade, medan männen omvänt är i högre grad än kvinnorna forskningsmeriterade. För- hållandena är som följer: 25 av 45 män () har markerat antingen forskarassistent eller postdoc eller båda. Av de män som angett annat har 15 individer uppgett någon form av forskning. Totalt 40/45 = 11 av 36 kvinnor () har markerat antingen forskar- assistent eller postdoc eller båda. Av de kvinnor som angett annat har 14 individer uppgett någon form av forskning. Totalt 25/36 = . 2TP PT Det var möjligt att fylla i fler än ett alternativ. 3TP PT Timlärare/vikarie samt adjunkt. 4TP PT Forskarassistent samt postdoc utomlands. 11 av 45 män () har markerat antingen timlä- rare/vikarie eller adjunkt eller båda. 14 av 36 kvinnor () har markerat antingen timlä- rare/vikarie eller adjunkt eller båda. Sammanställningar för hela svarsgruppen ges i Diagram 1. Sysselsättning mellan disputation och anställning som biträdande lektor (flera alternativ kunde anges) Det är intressant att notera att en fjärdedel av de svarande har varit anställda som forskarassistent före de blev biträdande lektorer. Tjänsterna ses annars ofta som varandes på samma nivå i systemet, men med olika profil och villkor. Vi återkommer till denna jämfö- relse. En fjärdedel har varit på postdoc i utlandet. Ytterligare några uppger att de haft tjänst som postdoc i . Lärosätenas behov av en ny entrétjänst kan diskuteras. Den syn som personalcheferna ger uttryck för i intervjuerna är ganska varie- rad. Det finns de som menar att det är en bra första tjänst, eventu- ellt efter en postdoc, som de har börjat använda. De ser det som en fördel att den innehåller en bättre balans mellan forskning och undervisning, och de menar att den inbyggda övergången till fast anställning som lektor innebär bättre anställningsvillkor för perso- nalen än exempelvis forskarassistenttjänsten. Några menar att de ändå föredrar forskarassistenttjänsten, bland annat av det omvända skälet: den leder inte automatiskt till fast anställning. Någon önskar sig en mer flexibel forskarassistenttjänst. När vi frågat om det kan vara bra med biträdande lektorsan- ställning för det fall man medvetet vill rekrytera en yngre person menar många att i så fall erbjuder man ett lektorat direkt. Det förefaller inte finnas några problem avseende otillräckliga veten- skapliga eller pedagogiska meriter, om man vill anställa en relativt nydisputerad person som lektor. Detta förekommer särskilt inom områden där det är konkurrens om disputerade forskare/lärare, bland andra inom vårdområdet. Många uttrycker ett stöd för tanken att skapa en tydligare och bättre karriärstruktur generellt, men tar inte entydigt ställning för den ena eller andra anställningsformen. Några frågor rör arbetets innehåll och fördelningen av arbetstid. Vi bad de svarande att uppskatta hur deras arbetsuppgifter varit för- delade. Det innebar att de svarande skulle uppskatta den procentuella fördelningen av sina arbetsuppgifter på alternativen forskning, undervisning, administration eller annat. av dem som besvarat enkätfrågan har forskat mindre än hälften av sin arbetstid som biträdande lektor. har uppgett att de forskat hälften av sin arbetstid samt att de forskat mer än hälften av arbetstiden. Den höga andel som fors- kat mindre än hälften av sin arbetstid kan ses som något anmärk- ningsvärt då det i Högskoleförordningen står att Forskarassi- stenter och biträdande lektorer skall dock i huvudsak bedriva forskning (4 kap. 3 § första stycket Högskoleförordningen [UFB 2006]). Det finns dock ett annat sätt att tolka begreppet i huvudsak. Om man ser till fördelningen av arbetsuppgifter individ för individ visar det sig att 47 av 79 individer (2 partiella bortfall) har forsk- ning som sin huvudsakliga arbetsuppgift i relation till andra arbets- uppgifter, även om forskningen inte uppgår till minst hälften av den sammanlagda tiden, samt att ytterligare 12 individer har lika delar forskning och andra arbetsuppgifter (undervisning, administ- ration eller annat). Det skulle kunna tolkas som att 59 av 79 sva- rande individer () har forskning som sin huvudsakliga Detta kan då sättas i relation till att 17 individer enligt samma tolkning har undervisning som sin huvudsakliga arbetsuppgift, 2 individer administration samt en individ som upp- gett annat. Diagram 2 visar de individer som har forskning som huvudsaklig arbetsuppgift enligt den närmast ovanstående tolkningen av begreppet i huvudsak; de forskar eventuellt av sin arbetstid men mer än någon annan arbetsuppgift var för sig. Följaktligen kan fortfarande de andra arbetsuppgifterna för dessa individer sammantaget utgöra en större del av arbetstiden än forsk- ningen. Huvudsaklig arbetsuppgift efter angiven procentuell fördelning Av de efterföljande kommentarerna till frågan kan utläsas att rela- tivt många inte anser sig kunna forska i den utsträckning som de förespeglats. Villkoren för fördelningen av arbetstiden varierar mellan lärosätena men oavsett föreskriven tid för forskning verkar de biträdande lektorerna uppleva svårigheter att finna . Således upplevs forskningen för många biträdande lektorer få stryka på foten gentemot framförallt undervisningen, men även olika administrativa sysslor – men de vill sätta den i första rummet. användes av tiden till egen forskning. Det administrativa ansvaret som studierektor innebar således att forsk- ningen blev lidande men var detta en kombination som mestadels fungerade bra. Har avtalat med institutionen att få förlängt biträdande lektorat efter- som forskningen inte uppgår till . Jag är nöjd med den relativt stora forskningsandelen av min anställ- ning. Den höga andelen forskning gör den kanske till en mer attraktiv anställningsform än ett vanligt lektorat, där den normala undervis- ningsbördan är mycket större. Det framkommer också signaler om att lärosätena inte är helt med- vetna om vad som gäller för anställningen, eller att de medvetet eller omedvetet bryter mot förordningen. Min tjänst utlovades på premisserna forskning – men denna pro- centsats ändrades (reducerades) då fick sviktande eko- nomi [...] Om man själv söker pengar kan man få nedsättning i undervisningen, annars är det ingen forskning i tjänsten. Jag vet inte hur många procent forskning som ska ingå. Har försökt att ta reda på om det finns några regler för den här tjänsten, för att veta vad man har för förhandlingsläge, men inte lyckats! Enda problemet är att ledningen verkar ha trott att jag anställdes ungefär med samma villkor som en forskarassistent men med mer undervisning. De visste inte att biträdande lektor är en relativt fast tjänst enligt högskoleförordningen om man sköter det pedagogiska. Trots detta framstår de biträdande lektorerna som nöjda med sina anställningar, och det måste konstateras att de svarande uttrycker ett brett stöd för anställningsformen. På påståendet Anställningen som biträdande lektor ger utrymme för den pedagogiska meritering och erfarenhetsuppbyggnad som krävs för fortsatt akademisk kar- riär instämmer helt eller delvis medan tar helt eller delvis avstånd (se diagram 3). Procentuell fördelning av svar på påståendet Anställningen som biträdande lektor ger utrymme för den pedagogiska meritering och erfarenhetsuppbyggnad som krävs för fortsatt akademisk karriär Varken inst el avst visar diagram 4 att helt eller delvis tar avstånd från påståendet Anställningen som biträdande lektor är bara en tidsbegränsad och sämre variant av lektorstjänst som inte gagnar den anställdes karriär (instämmer helt eller delvis). Procentuell fördelning av svar på påståendet Anställningen som biträdande lektor är bara en tidsbegränsad och sämre variant av lektorstjänst som inte gagnar den anställdes karriär Varken inst el avst Vidare kan man i diagram 5 utläsa att av dem som besvarat enkäten instämmer helt eller delvis i påståendet Biträ- dande lektor är en bra anställningsform i det tidiga skedet av den akademiska karriären medan tar helt eller delvis avstånd. Procentuell fördelning av svar på påståendet Biträdande lektor är en bra anställningsform i det tidiga skedet av den akademiska karriären. Varken inst el avst I diagram 6 framkommer att instämmer helt eller delvis i påståendet Anställningen som biträdande lektor är en bättre och tydligare meriteringsväg och gör den akademiska karriären mer attraktiv än anställning som forskarassistent (tar helt eller delvis avstånd från detta påstående). Procentuell fördelning av svar på påståendet Anställningen som biträdande lektor är en bättre och tydligare meriteringsväg och gör den akademiska karriären mer attraktiv än anställning som forskarassistent Varken inst el avst Sammantaget uttrycker de svarande därmed ett stort stöd för anställningsformen som sådan. Den litet lägre graden av instäm- mande i det senaste av de ovanstående påståendena kan samman- hänga med jämförelsen med forskarassistenttjänsten – där det upplevs att man får forska mer. Med detta i minne är man ändock tämligen nöjd med sin anställning som biträdande lektor. Flera har kommenterat sin tjänst och jämfört med forskarassistenttjänsten. Många ser övergången till fast anställning som ytterst viktig. En forskarassistenttjänst brukar nog ge utrymme för mer forskning tror jag. Det är alltid en fördel i en akademisk karriär som jag ser det. Däremot tycker jag att idén med biträdande lektor verkar vettig, en slags "provanställning". Jag hade nog inte kunnat få en lektorstjänst direkt. Om både forskarassistent och bitr lektor skall finnas kvar bör man nog inrätta de senare med en viss försiktighet []. Alternativt så avskaffar man forskarassistenten helt och har bara biträdande lektorat. På så sätt blir karriärstegen tydligare och vi slipper få en massa högkvalificerade foassar som ramlar ur systemet efter de fyra åren. Vad som gör tjänsten mer attraktiv än en forskarass.tjänst är löftet om en enkel transformering av tjänsten till en ordinär lektorstjänst. Jag vet ännu inte om detta kommer infrias men jag har fått signaler från fack, universitet att det i princip bara ska vara en formalitet. OM det blir så, så är bitr. lektorat helt klart att föredra. Om jag däremot blir snuvad på en lektorstjänst hade jag nog föredragit en forskar- ass.tjänst som inneburit större koncentration på forskning än vad som varit fallet. Eftersom få personer känner till tjänsten, uppfattas den av andra som ett sämre alternativ än lektor, som ju är högre på karriärstegen, och sämre än forskarassistent, där man får forska mer, vilket ju har högre status. Jag är väldigt glad att jag fick denna tjänst som en mellantjänst innan man blir lektor. Bitr lektoratet har mycket forskning i jämförelse med ett lektorat och det gör att man inte drunknar i undervisning med en gång efter att ha blivit klar med sin avhandling. får man en ganska trygg anställning då det är troligt att bitr lektoratet övergår i ett lektorat efter en granskning. Någon eller några har noterat den strategiska möjlighet som läro- sätena har med anställningen som biträdande lektor: man kan knyta en yngre person till sitt lärosäte långsiktigt och med trygga anställ- ningsvillkor utan att behöva ta till en mer senior tjänst som lektor, vilken i princip är av sedd för mer meriterade personer och kan urholkas kvalitetsmässigt om den används som entrétjänst: Biträdande lektor är mer attraktiv än en forskarassistenttjänst eftersom den är mer långsiktig. Det är ofta svårt att hitta en fortsättning efter en forskarassistenttjänst. En biträdande lektorstjänst är en mer tydlig satsning på en individ. Fördelen med bitr. lektor är att institutionen/arbetsgivaren har visat ett mer långsiktigt intresse just i mig som person. Som vi tidigare noterat är det i själva verket få lärosäten som tänker i sådana banor. Mycket sällan handlar en anställning om att med- vetet knyta en viss individ till det aktuella lärosätet. De flesta per- sonalcheferna fick frågan om de på något sätt kunde se anställning som biträdande lektor som ett strategiskt rekryteringsinstrument (bland många), och endast några enstaka hade tänkt på det sättet. Knappast någon hade använt anställningen i det syftet. Flera av dem förstod inte frågan. 2.3Möjligheter att meritera sig Om man kvalificerat sig skall anställningen övergå i fast tjänst som lektor. Om man inte kvalificerat sig avslutas anställningen . Vilka är då kraven för att få fortsatt anställning? Det måste vara av yttersta betydelse att detta är alldeles klart för såväl den anställde som för lärosätet ifråga. Det är rimligt att någon form av utvecklingsplan utarbetas för hur den anställde skall nå tillräckliga kvalifikationer . I diagram 7 framgår att av de svarande uppger att det inte tagits fram någon utvecklingsplan för deras anställning som biträdande lektor, varken när de tillträdde anställningen eller där- efter. Procentuell fördelning av svar på frågan Togs det fram en utvecklingsplan för dig när du tillträdde anställningen som biträ- dande lektor? Kommentarerna är blandade och speglar i första hand en allmän osäkerhet inför vad tjänsten innebär då den är ny till formen, från såväl de biträdande lektorernas som institutionernas sida. Utvecklat en egen utvecklingsplan, men utan medverkan från arbetsgi- vare, arbetsledare eller vetenskaplig ledning. Fick min tjänst när reglerna för bitr lektorat inte var helt klart när skillnaden mellan foass och bitr lektor inte var särskilt tydlig. mationen var obefintlig från både närmsta chef och fakulteten. Man visste helt enkelt inte vad ett bitr lektorat egentligen innebar. Det har aldrig funnit någon form av utvecklingsplan, eller tjäns- tebeskrivning. Det vore utmärkt ifall en liknande kunde ingå som krav för anställningen. En större tydlighet skulle gagna alla parter. Vi har talat om att vi ska göra en plan för vad jag ska uppnå och vad jag ska uppnå för att få fast lektorat senare, men vi har inte gjort något konkret . Flera hänvisar till årliga utvecklingssamtal och uttrycker i samband med det inget direkt missnöje med att någon skriftlig plan inte finns. Någon menar att det åligger den biträdande lektorn att själv ta fram en plan. Det förs utvecklingssamtal med uppföljning . Vi har regelbundna utvecklingssamtal, ingen speciell plan togs fram i samband med anställningen. Inte något formellt dokument, men vi var överens om en plan för utveckling. Min uppfattning är att det åvilar den biträdande lektorn att dra upp riktlinjer för den egna utvecklingen som forskare - det är ju trots allt genom en bedömning av den sökandes prognos att utvecklas som anställningen tillsätts. Institutionen/lärosätet kan förstås bistå med stöd genom kontinuerliga personalutvecklingsinsatser, samt med finansiellt stöd för forskningsresor och inventarier. Det är av intresse att få veta mer om vilka krav lärosätena ställt upp för fortsatt anställning som lektor efter anställningen som biträ- dande lektor. Bland svaren som redovisas i diagram 8 angående som funnits för att bli befordrad till lektor har svarat Grundläggande behörighet för lektor samt svarat Docentkompetens eller liknande meriter. har angett I huvudsak pedagogiska meriter. Dock har angivit att Kraven på mitt lärosäte är otyd- liga som svarat Vet ej. Procentuell fördelning av svar på frågan Vilka krav ställde ditt lärosäte upp för att man ska få fortsatt anställning som lektor, efter anställningen som biträdande lektor? Grundl beh f lektor Docentkomp/likn mer Resultaten kan tolkas som att upp emot hälften av de biträdande lektorer som besvarat enkäten är osäkra på vad dessa krav innebär (de som svarat Otydliga krav/Vet ej). Kraven är desamma som för adjunkter som disputerar och vill bli befordrade. Som sagt så har det inte uttalats, men jag tror att man menar docent- kompetens och jag räknar med det. Såvitt jag har förstått det ska det räcka med att jag kan betraktas som behörig för att vara lektor. Att bli lektor innebär normalt både en viss grad av pedagogiska meriter och en viss grad av forskningsmeriter. Balansen mellan dessa kan skifta och en eventuell variation mellan olika lärosäten är oundviklig. Ett lektorat är en anställning där undervisning ofta ut- gör en stor del av arbetsuppgifterna varför meritering genom undervisning är värdefull. Detta står eventuellt i viss konflikt med skrivningarna om att ett biträdande lektorat skall innehålla i huvud- sak forskning.TPF5FPT 5TP PT Forskarassistenter och biträdande lektorer skall dock i huvudsak bedriva forskning (4 kap. 3 § första stycket i högskoleförordningen (UFB [2006]). Ett stort irritations- och osäkerhetsmoment för flera av de biträdande lektorer jag talat med. Måste skapas en nationell standard för vad som skall ha uppnåtts under tjänsten med utgångspunkt från universi- tetens tre uppdrag. Inte bara lokala regler! Det är inte så att jag inte är meriterad till att bli lektor, men det inrät- tas inga lektorstjänster. Jag anser att lektorer oftast anställs på enbart publikationsmeriter. Om man skall skapa en fungerande institution måste man anställa personal som är bra lärare, handledare, administratörer och forskare. Problematiken ligger i att det kan vara tungt att meritera sig till docent då undervisningsbördan är tung. Det finns också skillnader mellan vetenskapsområden som ankny- ter till detta. Inom vissa områden, och också inom vissa enskilda discipliner, är det ont om möjligheter för forskarstuderande att få pedagogisk erfarenhet. För att kunna meritera sig för ett lektorat måste de därmed skaffa sig pedagogiska erfarenheter efter doktors- examen. Om detta inte ges i tillräcklig utsträckning inom anställ- ningen som biträdande lektor bör de ha svårt att kunna bli beford- rade till lektorer, med mindre än att de skaffat sig dessa erfarenhe- ter på annat sätt före anställningen som biträdande lektor. Om omvänt på andra håll: man har goda möjligheter att få undervisa och det är svårare att få forska efter doktorsexamen, varvid villko- ret om i huvudsak forskning som biträdande lektor kanske är den enda möjlighet man har att meritera sig vetenskapligt. Över huvud taget finns det skäl att beakta de ganska olika förutsättningar som råder inom olika vetenskapsområden och discipliner när vi talar om vilka krav som ska gälla för att bli anställd som lektor. Någon av högskolornas personalchefer menar att de har mycket humanistiska och samhällsvetenskapliga utbildningar och inte så stora forskningsresurser, varför det som de uppfattar som krav på forskning är tungt för dem att uppfylla. Någon annan personalchef resonerar i samma termer och säger att de forskningsmedel som de har tillgängliga låter de hellre gå till professorer som kan leda och utveckla verksamheten. En annan personalchef, vid en högskola som har mer av teknisk profil, säger att det är undervisningsvolymen som är svårt för dem att kunna möta, kanske inte inom ramen för det biträdande lektoratet (efter- som man ju kan forska mycket om man vill och det finns resurser) men inom det efterföljande lektoratet. Kan de inte erbjuda tillräck- ligt med undervisning och personen inte drar in egna forsknings- medel uppstår arbetsbrist, med uppsägning som möjlig utväg. De som ännu inte avslutat sin anställning som biträdande lektor (66 stycken – den absoluta merparten av de som besvarat enkäten) ombads uppge hur de ser på sina möjligheter att erhålla fast anställ- ning när anställningen som biträdande lektor går ut. Procentuell fördelning av svar på frågan Hur ser du på dina möjligheter att erhålla en fast anställning när anställningen som biträdande lektor går ut? Diagram 9 visar att såg dessa möjligheter som goda eller mycket goda. ansåg möjligheterna som dåliga eller mycket dåliga. Också detta återspeglar en tillfredsställelse med anställningen och dess framtida möjligheter. Ett par kommentarer speglar den relativt starka tron på en fortsatt anställning hos de biträdande lektorerna: Jag tar det helt enkelt som givet att jag ska få fortsätta. Om det bedöms att jag kommer att fortsätta att dra in externa medel till min tjänst. Känns som en avgörande faktor - de formella kraven för befordran kommer jag nog att klara. av de individer som fortfarande innehar anställningen placerar sig mitt emellan och uttrycker någon grad av osäkerhet inför dessa framtida möjligheter. Osäkra ty jag tror att det blir svårt för mig att få tid att meritera mig men gör jag det är utsikterna mycket goda. Det är väldigt dåliga tider på mitt universitet, och jag fick tjänsten innan det blev så, så jag vet inte hur goda förutsättningar jag har fram- över. 2.4Avlutande prövning och övergången till ny anställning En mindre del av de svarande har genomgått den avslutande pröv- ningen av sina kvalifikationer och har avslutat sin tjänst som biträ- dande lektor. Hur uppfattade de denna prövning och vad har de fått för arbete efteråt? Femton personer har avslutat sin anställning som biträdande lektor, men några av dessa har avslutat anställ- ningen av olika orsaker. Tolv personer har lämnat sina syn- punkter på den avslutande prövningen. Vissa har upplevt olika negativa aspekter medan andra menar att det gått till på ett bra sätt. Flera nämner att processen varit långsam. Prövningen föreföll noggrann. Kraven var inte helt tydliga, men det är ju svårt att få till. Processen var väldigt långsam. Det tog från ansökan till beviljat lektorat. Det blev väldigt hög stressnivå på slutet av anställningen eftersom kra- vet på en docentur var ställt och en sådan process och utvärdering tar . Jag fick min docentur min tjänst gick ut, och hade detta inte gått i lås så hade jag inga garantier från min chef att jag kunde vara kvar. Så trots ett bitr lektorat kände jag mig inte tryggare på min tjänstesituation än övriga foassar. Prövningen var bra, dock mycket långsam handläggning. Pressande och med stor osäkerhet. Irriterande att inte ha fått klara regler. Av de femton som är anställda som biträdande lektorer är tolv lektorer, två har andra slags forskartjänster och en är verk- sam inom näringslivet. 2.5Synpunkter om jämställdhet och mobilitet Vi bad respondenterna att fritt kommentera om de menade att anställningsformen biträdande lektor hade någon betydelse för jämställdhet respektive rörlighet, som exempelvis vistelser utom- lands, mobilitet mellan lärosäten eller mellan discipliner. Många har lämnat utförliga kommentarer om detta, somliga mycket utförliga. Bland de som menar att anställningen har en betydelse för jäm- ställdhet nämner några tanken att kvinnor i högre grad än män skulle vara intresserade av trygghet, i det här fallet anställnings- trygghet. Biträdande lektor skulle då ha en positiv effekt genom att anställningen innebär en större trygghet på grund av möjligheten till efterföljande fast anställning. Känns som en tryggare tjänst än forskarassistent och jag ser den därför som mer attraktiv. Vill man gå från en fast tjänst utanför akademin till en tjänst på högskolan vill man naturligtvis att den ska vara så mycket "tillsvidare" som möjligt. Tror också att tryggheten är en viktigare fråga för kvinnor än för män.