sou · GWB324 · 2008-03-05 00:00:00 — Majoritetens förslag innebär att förändringarna i stället kontinuerligt ska accelerera, vilket medför ekonomiska nackdelar. Förslaget innebär dessutom att vi lägger över bördorna att reducera våra utsläpp på nästa generation. Att ha ett högre nationellt mål kan enligt vår uppfattning ge fördelar för den svenska industrin i ett längre perspektiv. Om svenska företag först utvecklar den fossilfria teknik som hela världen kommer att efterfråga framöver har företagen goda förutsättningar att stärka sin internationella konkurrenskraft. Om företagen redan nu investerar i energieffektivare teknik vinner de kostnadsfördelar gentemot sina konkurrenter. Utformar vi stödet till den svenska industrins omvandling på rätt sätt innebär omställningen inte enbart en kostnad utan också en möjlighet till framtida arbetstillfällen och vinster. Viktigast, menar vi, är dock att ett högre nationellt mål är motiverat klimatpolitiskt. Det är länder som – som både har resurser att ställa om och dessutom släpper ut mer än andra länder – som främst behöver vidta åtgärder för att minska sina utsläpp. Genom att vara ledande i arbetet med att bryta olje- beroendet och ställa om till ett hållbart energisystem kan fungera som ett föredöme för andra. Vi är övertygade om att det skulle stärka möjligheter att inta en ledande roll i det inter- nationella klimatarbetet, vilket inte minst kommer att vara viktigt under det svenska ordförandeskapet i EU 2009. Regeringen måste kunna prioritera skärpta krav på utsläppsminskningar globalt sett Reservationer och särskilda yttranden och inom hela EU framför att lägga tid på att förhandla ner de krav som ställs på . Handlingsplanen ska ses som en helhet, inte en meny att välja och vraka ifrån. Det är viktigt att klimatpolitiken hanterar alla rele- vanta sektorer, inte minst för att få en bred acceptans för en ambitiös politik. Vi vill understryka att så länge som det inte råder en enighet om målet för utsläppsminskningar i beredningen så finns inte heller någon full enighet om handlingsplanen. Ett flertal förslag i handlingsplanen rör investeringar eller investeringsstöd i ny miljövänlig teknik och infrastruktur. Beroende på den över- gripande ambitionsnivån för klimatpolitiken så behöver dessa investeringsstöd vara mer eller mindre omfattande. De skilda målen mellan oss och majoriteten handlar alltså i stor utsträckning om att vi har betydligt högre ambitionsnivå i de delar av beredningens för- slag som rör investeringar i miljövänlig teknik och mer ändamåls- enlig energianvändning. Ett ambitiöst mål behövs som vägledning vid hanteringen av beredningens ofta vagt utformade förslag. Ett ambitiöst mål är ett stöd vid det internationella agerandet. Målet har också stor betydel- se i det att regeringen löpande behöver följa upp utvecklingen i förhållande till målet och vidta åtgärder i det fall prognoserna visar att målet inte kommer att nås. Målet kommer därför att bli styrande för den samlade klimatpolitiken. Av den orsaken så är det mycket beklagligt att regeringspartierna inte orkade medverka till en bred överenskommelse över blockgränserna. Svensk industri behöver en långsiktig svensk klimatpolitik att förhålla sig till. Vi är helt övertygade om att det är möjligt att nå en utsläppsminsk- ning i förhållande till utsläppen . har minskat utsläppen . Vi beskriver nedan översiktligt vilka åtgärder vi anser vara nöd- vändiga och där vi anser att Klimatberedningens majoritet inte har lagt tillräckligt långtgående förslag. I flera fall vill vi förtydliga, skärpa eller tidigarelägga åtgärder jämfört med beredningens för- slag. Trots att vi har en ambitiösare målsättning än regeringspartierna vill vi inte beskatta elintensiv industri mer än . Vår utgångs- punkt är att behöver investera sig ur oljeberoendet. Vi behöver investera i ny teknik som vi fasar ut den gamla tekniken. Genom att ge investeringsstöd till ny teknik kan tek- Reservationer och särskilda yttranden niken snabbare bli kommersiellt lönsam och omställningen däri- genom ske snabbare. Beredningen har ett antal tydliga förslag till höjningar av koldioxidskatten som partierna enigt stått bakom. Däremot har det inte gått att nå enighet kring annat än opreciserade förslag till nya klimatinvesteringar. De borgerliga partierna i beredningen har i stället prioriterat skattesänkningar. Denna skillnad i prioritering speglas också i de skilda ambitionerna för utsläppsminskningar . Klimatomställningen förutsätter enligt vår uppfattning att klimatinvesteringsprogrammet Klimp stärks och utvecklas, att ett stöd till klimatomställning av boendet införs som en del av ett nytt bostadsfinansieringssystem och en ny flermiljardersatsning på ett investeringsprogram som kan stödja utvecklingen av ny teknik, exempelvis fullskaleanläggningar för framställning av nya driv- medel. Det gick inte ens att nå enighet i beredningen kring att intäkterna från beredningens egna förslag till koldioxidskatte- höjningar skulle användas till klimatinvesteringar. I vårt förslag till utsläppsminskningar har vi utgått från att EU lägger ut utsläppsminskningar i den handlande sektorn i stället för . är den enda rimliga ambitionsgraden om EU ska kunna vara drivande i de internationella klimatförhandlingarna och det rimliga vore att redan nu lägga ut en utsläppsminskning på den nivån. Vi menar också att den handlande sektorn ytterligare skulle kunna minska sina utsläpp genom att det så kallade PFE- programmet utvidgades till att också innefatta stöd till minskad oljeanvändning. Vi vänder oss emot majoritetens förslag att utsläppsrätter som sparat inte skulle makuleras utan i stället säljas. Om vi i lyckats minska våra utsläpp så mycket att utsläppsrätter inte behöver utnyttjas är det mycket tveksamt att sälja dessa så att andra länder kan fortsätta att släppa ut växthusgaser. Att intäkterna från försäljningen skulle användas till klimatinvesteringar är en högst teoretisk konstruktion eftersom varje köpt utsläppsrätt direkt resulterar i nya utsläpp. Att sälja utsläppsrätter ger helt fel signaler för den svenska klimatpolitiken. Vi menar vidare att beredningens majoritet varit för försiktig i sina förslag rörande transportsektorn. Genom att öka investerings- nivån för alternativa bränslen, stödja efterkonvertering och införa ett system med drivmedelscertifikat borde målet för andelen bilar Reservationer och särskilda yttranden som inte drivs med fossila bränslen kunna sättas till . Vår bilpark behöver bli mer bränslesnål. Vi vill i detta sammanhang peka på de stora problem som majoritetens förslag att låta vägtransporter ingå som en integrerad del i EU:s handelssystem kommer att medföra. Om väg- transporterna ska ingå i handelssystemet måste det vara i en egen bubbla. Annars kommer de att riskera att trycka upp kostnaderna för utsläppsrättigheter för industrin, vilket kommer att hota syssel- sättningen utan att ge några positiva effekter på klimatet. Vi ställer oss av delvis samma skäl tveksamma till att införliva sjötransporter i EU:s handelssystem. Vidare borde beredningen varit mycket tydligare i att prioritera investeringar i järnväg och kollektivtrafik. Sådana investeringar kan minska både bil-, lastbils- och flygtransporter. Beredningens för- slag till satsningar på godstransporter över järnväg är positiva men motsvarande satsningar behöver också komma till stånd vad gäller persontransporter. Omfattande satsningar på kollektivtrafik är nödvändiga om utvecklingen mot ökade biltransporter ska kunna brytas. Elmarknaden har en avgörande betydelse för konkur- renskraft och för utvecklingen av förnybara alternativ. Elmark- naden behöver reformeras för att öka andelen förnybar energi, för- bättra konkurrensen, sänka elpriserna och trygga jobben. Trots detta har Klimatberedningen inte tagit upp de förslag vi lämnat om reformering av elmarknaden. Vi anser slutligen också att beredningens majoritet kunde ha lagt skarpare förslag kring energieffektivisering och miljöanpassad offentlig upphandling. Bland annat behövs en instans med ansvar för att kraftsamla och utöka statliga insatser för att driva på energi- effektivisering. Genom att minska elanvändningen kan behovet av främst kolkondenskraft i våra sydliga grannländer minskas sam- tidigt som energi frigörs för annan användning. Energieffektivi- sering måste ingå som en grundläggande del av en svensk strategi för klimatomställning. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () Minskade utsläpp genom utbyggd kärnkraft, ny kärnteknik och om utsläpp och klimattullar Denna reservation avser såväl behandlingen av svensk kärnkraft som kärnteknisk forskning i betänkandet, samt därutöver ett metodinriktat avsnitt om att mäta koldioxid med praktisk-politisk slutsats. Jag tar inte ansvar för majoritetens hållningar, bedöm- ningar och rekommendationer i dessa delar. Reservation avseende utbyggd kärnkraft i Mer kärnkraft för klimatets skull Det största bidraget till minskade utsläpp av växthusgaser som kan skänka klimatet, atmosfären och världen är att omgående bygga fler nya reaktorer. Genom att på så sätt producera mer koldioxidfri el skonar vi mänskligheten från en del av växthus- gasernas konsekvenser. Den enda rimliga slutsatsen är att omgående måste börja planera för utbyggnad av ytterligare kärn- kraft. Nybyggnadsförbudet för kärnkraft bör hävas i början på nästa mandatperiod, och klimatpolitik och planering bör inriktas på nybyggnad efter det. Varje nybyggd reaktor exempelvis av den typ som uppförs i besparar atmosfären utsläpp om ca 10 milj. ton koldioxid . Detta tal bör sättas in i sitt samman- hang. En reduktion med 10 milj. ton kan jämföras med de 22,5 milj. ton koldioxid som är maximum (tak) för utsläpp inom EU:s handelssystem för koldioxid (i den hand- lande sektorn), eller minskningen med 6,2 milj. ton koldioxid som åstadkoms genom det batteri av åtgärder inom transport, jordbruk, m.m. i den icke-handlande sektorn som föreslås i detta betänkande (se kapitel 11). I de procentberäkningar som figurerar (30/38/40 etc. procent), motsvarar en reduktion med 10 milj. ton koldioxid , en reduktion med , dvs. till- komsten av en enda ny reaktor är viktigare för atmosfären och klimatet än om hamnar på de som är omtvistade i den aktuella debatten. Genom att följa förslag att bygga nya reaktorer skulle sålunda lätt kunna komma upp i minskningar av sina totala utsläpp som ligger väsent- Reservationer och särskilda yttranden ligt över nu aktuella tal dvs. till mellan , och högre nivåer än så. bör inte heller tveka att bli exportör av kolfri el. För varje ny reaktor som exporterar el eliminerar vi utsläpp om minst 10 milj. ton koldioxid från utkonkurrerade kolkraftverk i övriga . För klimatets och atmosfären skull, oavsett vad vi i gör med våra redan existerande kärnkraftverk, ska vi bygga ut kärn- kraften . Det är den mest effektiva åtgärd kan vidta för minskning av de globala koldioxidutsläppen. Frågan om vilken kärnkraftspolitik vi i ska föra behandlas dock inte i detta betänkande. Det är en oacceptabel brist. Bered- ningen har bl.a. haft till uppgift att analysera svensk klimatpolitik dvs. hur vi som land bör agera för att minska utsläppen samt ange specifika mål för koldioxidutsläpp . Den första uppgiften att analysera hur kan minska sina totala utsläpp kan inte lösas utan att också frågan om kärn- kraftverk behandlas. står endast en trivial och rumphuggen text om kärnkraft som upptar mindre än en (1) sida av betänkandets drygt 300 sidor (avsnitt 4.4.1). Skälet är att beredningens ledamöter är oeniga. Föreliggande reservation kan ses som ett försök till text till det avsnitt som aldrig blev skrivet. Majoritetens hållning innebär också att direktiven inte fullföljts (Dir 2007:59). Där står sålunda bl.a. att Beredningen ska lämna förslag till ett omformulerat miljökvalitetsmål, Begränsad klimatpå- verkan, inklusive nationella mål för utsläpp av växthusgaser till 2020 och 2050. (s. 1), och att Beredningen ska lämna förslag på handlingsplaner med åtgärder och styrmedel för att uppnå de föreslagna målen [] (s. 2). Reservationer och särskilda yttranden dubbla krav omöjliga att uppnå utan kärnkraft Kravet på politiker som ska axla ansvar för framtida klimat- och energipolitik är tvåfaldigt. För det första ska i jämn takt minska sina utsläpp av växthusgaser med 75– , i enlighet med uppsatta EU- och FN-mål. Det är ett mål som också Beredningen ställt sig bakom. För det andra, som koldioxidutsläppen ska minska drastiskt från nu och , faller alla våra existerande reaktorer för åldersstrecket. Den rent tekniska livslängden för reaktorer bedöms vara maximum (från för flera i beredningen oacceptabla PM). Svenska beslutsfattare måste dock ha beredskap för att de tio svenska reaktorerna, av ekonomiska och säkerhetsmässiga skäl, av ägarna kan tas ur drift tidigare än den tekniska prognosens livs- längd . Att för detta ha en marginal på minst fem–dvs. att planera för en reaktorlivslängd på 50–ger minsta möjliga marginal för seriöst ansvarstagande för svensk klimat- politik, och för en politik som säkerställer handlingsfrihet. Om inte ersätter existerande tio reaktorer med nya upp- står ett mycket stort krav på ersättningskraft under en jäm- förelsevis från ca 2020 till 2040. Under precis har och övriga EU-länder alltså åtagit sig att skära ned sina utsläpp av växthusgaser med 75–. Dessa dubbla krav ett stort behov av ersättningskraft för nedlagda svenska reaktorer i kombination med ambitiösa FN- och EU-mål om minskade växthusgasutsläpp gör att det framstår som i det närmaste omöjligt för att uppnå de långsiktiga utsläpps- målen om kärnkraften avvecklas. Man ska notera att en ur klimatsynpunkt önskad övergång till el-bilar och ökad el-driven tågtrafik dessutom innebär en större efterfrågan på el från transportsektorn. Tiden fram till dess att beslut om nybyggnation av kärnkraft måste tas för att ersätta de nuvarande verken är knappare än vad som är allmänt känt. Nödvändiga lagändringar, förstudier och annan planering för byggandet av fyra reaktorer som kan ersätta de äldsta av de nu existerande måste sätta igång , dvs. tidigt nästa mandatperiod, om vi ska kunna säkra ersättningskraft för 1 och de tre övriga, äldsta tre reaktorerna. De svenska reaktorerna byggdes alla under en ganska och därför avställs alla också ungefär , om blott . Reservationer och särskilda yttranden För del skulle nedlagd kärnkraft medföra ett stort elimportbehov från andra EU-länder och . Ur klimat- synpunkt är på marginalen och alternativet till kärnkraft i första hand koleldade kraftverk, och i andra hand (på mycket lång sikt) fossilgaseldade kraftverk. I båda fallen medför nedlagd svensk kärnkraft kraftigt ökade utsläpp av växthusgaser. Även om vindkraften fortsätter att byggas ut i snabb takt de närmaste decennierna kommer den inte att kunna ersätta kärn- kraften. Det finns ett tekniskt maximum för vindkraftens utbygg- nad i , som beror på ofrånkomliga balansproblem i näten i och med vindkraftverkens ryckiga produktion. Detta maximum ligger högt räknat på drygt /år. Utbyggd vindkraft förutsätter därmed att det finns stor tillgång till pålitlig baselspro- duktion. Det kan i förstone förefalla paradoxalt, men mer kärnkraft eller vattenkraft är sålunda en nödvändig teknisk förutsättning för utbyggd vindkraft. Det är viktigt att notera att fortsatt utbyggnad av vindkraften har en kostnad (före skatter och subventioner och per kWh) som är två–kostnaden för utbyggd vatten- och kärnkraft. Subventionen över elpriset (plikt) för att nå föreslagna skulle innebära ett stöd utöver redan beslutat stöd om ca 30 mdr kr om ytterligare flerdubbelt belopp. Utan ökad import och med nedlagd kärnkraft skulle det krävas en minskning av elanvändningen i mellan och som är i samma storleksklass som industrins samlade el- efterfrågan för att kompensera för bortfallet från kärnkraften. Konsekvenser för andra européer av svensk kärnkraf. En svensk nedläggning av kärnkraft skulle driva upp elpriset i hela . Det kan bli en betydande prisökning på el eftersom hela EU ska minska sina utsläpp med 75–. Bördan av den betydande prisökningen skulle bäras av alla konsumenter och företag. Reservationer och särskilda yttranden Att är självförsörjande med el ändrar inte slutsatsen att kärnkraften bör byggas ut. Vi har bortsett från kortsiktiga temporära variationer under ytter- ligare i genomsnitt ungefär lika stor inhemsk elproduk- tion som elkonsumtion. Den långfristiga trenden är dock att vårt land går om inget görs mot att bli en mycket stor netto- importör av el från ca 2020, när dagens kärnkraft börjar läggs ned. En inhemsk balans förändrar inte heller det faktum att på margi- nalen ju större kolfri elproduktion som har, desto mindre kolbaserad produktion är lönsam och mindre koldioxidutsläpp sker i övriga . Förutom kärnkraft gäller detta naturligtvis även utbyggd vindkraft och vattenkraft. Denna slutsats följer av integration med den europeiska elmarknaden. Planeringen för att ersätta de svenska reaktorerna med nya bör starta . Om skulle lägga ned sin kärnkraft utan att ersätta våra reaktorer med nya dito kommer att hamna i samma svåra långsiktiga försörjningssituation som övriga , där elproduktionen genererar betydligt mer koldioxidutsläpp än vad den svenska gör. Vi skulle behöva ny elkraft både för att ersätta den som försvinner med nedlagd kärnkraft, och för att tillfreds- ställa en trendmässigt ökad efterfrågan på el (erfarenhetsmässigt ca 1,5 procents ökad efterfrågan på nordiska marknaden). elektrisk effekt (MW) i de svenska kärnkraftverken Källa: SKI, . Reservationer och särskilda yttranden börjar de svenska reaktorerna bli mer än . Den yngsta reaktorn fyller 2045 (se Tabell 1). Den skillnad mellan termisk och elektrisk effektivitet som man kan notera i tabellen återspeglar det faktum att en stor mängd energi försvinner i form av spillvärme. Den energi som man får ut beror även på utnyttjandegraden som är , vilket är märkbart lägre än i , med över 90 procents utnyttjande. På båda dessa punkter bör finnas möjlighet till energi- effektivisering. Eftersom Beredningen inte kunnat diskutera kärn- kraft närmare har man inte heller haft någon synpunkt på den stora skillnaden i energieffektivitet i svenska och finska kärnkraftverk. Det menar jag dock är en viktig fråga att ta tag i för svensk klimat- politik. Fyra reaktorer O1 färdig 1972, O2 färdig 1974, R1 färdig 1976 och R2 färdig 1975 faller för åldersstrecket . Därefter följer de återstående sex reaktorerna snabbt och successivt. Alla tio kvarvarande svenska reaktorer färdigställdes och alla är minst , dvs. när EU och går in i slutspurten för att minska sina utsläpp med 75–till 2050. torde höra till de mest lämpade länderna i världen för kärnkraft. Dels har vi en stabil demokrati och lång tradition vad gäller internationella avtal och kontroll av kärnkraft, dels har vi en stabil och välundersökt berggrund för förvaring av avfallet i kombination med SKB:s sannolikt i världen mest ingående genom- tänkta, utforskade och testade förvaringsmetod. Det är för mig en uppenbar omöjlighet för en svensk klimat- och energipolitik att kunna minska utsläppen , och under precis lägga ned en stor del av fossilfria elproduktion. Reservation: Behandlingen av kärnteknikforskning Reservationen i denna del avser skrivningar om forskning och teknikutveckling i t.ex. avsnitt 12.2.4. I betänkandet skriver majoriteten om betydelsen av utveckling av, och forskning om, nya tekniker på energiområdet (avsnitt 12.2.4). Sålunda förespråkar man svensk forskning om genombrottstekniker som solceller, solkraft och koldioxidinfång- ning. och att stöd bör koncentreras på tekniker som har en Reservationer och särskilda yttranden betydande potential som t.ex. andra generationens biodrivmedel, men [stöd] kan också vara aktuella för t.ex. vågkraft och solenergi. Utöver det som nämns av beredningens majoritet måste också nya generationer kärnteknisk forskning om reaktorer och bränslen framhållas. I beredningen har jag argumenterat för en lika positiv text om nya generationer kärnteknologi och lika- berättigat stöd till fortsatt kärnteknikforskning som till t.ex. solkraft, vågenergi, nya generationer biobränslen, etc. Nya genera- tioner kärnteknik är ur klimatsynpunkt dels minst lika väsentlig, dels enligt mångas mening lika nära, eller t o m närmare, kommer- sialisering än solenergi, vågkraft, nya generationer biodrivmedel, m.m. Den så kallade tankeförbudslagen i är upphävd och statliga medel går till kärnteknikforskning. Forskare på detta område får icke diskrimineras vad avser statliga forsknings- medel, utan ska likabehandlas (se t.ex. regeringsbeslut den 18/10, 2008, regleringsbrev 26:10 till Kammarkollegiet, beslut k, s. Likabehandling, eller statligt stöd till kärnteknikforskning, är ett viktigt inslag för klara framtida klimatpolitiska mål. Jag reserverar mig och tar icke ansvar för en hållning och en sådan bedömning som exkluderar kärnteknisk forskning. Reservation om att mäta koldioxid i konsumtion, import och export, samt klimattullar (kapitel 4) Beredningens majoritet föreslår att och Sta- tistiska centralbyrån ska få i uppdrag att utveckla statistik rörande utsläpp som orsakas av att varor och tjänster importeras till och exporteras från , [och] att regelbundet uppdatera och kvalitetssäkra denna statistik. Vidare skriver majoriteten att Beredningen konstaterar att metodproblemen är betydande men vill anlägga en helhetssyn i syfte att öka förståelsen för hur stor vår totala klimatpåverkan är. Detta upplägg är feltänkt, och något uppdrag bör inte ges. Skälet för min reservation i denna del är följande: Reservationer och särskilda yttranden drev tanken på att varor och tjänsters innehåll av arbete skulle utgöra analysens grund, och användas som vär- dering av varor och tjänster (arbetsvärdeläran). Denna lära är förvisad till doktrinhistorien och ingen grundar politiska beslut på den. För sedan under energikriserna – fanns en hel del förespråkare för att man skulle mäta varor och tjänsters innehåll av energi, mätt t.ex. som antal kalorier. En tillämpning blev att kalori-, eller energitullar, förespråkades, t.ex. i samband med folkomröstningen om kärnkraft . Inte heller denna idé om energiinnehållsvärdering av varor och tjänster har överlevt. är det istället populärt att förespråka att man bör härleda och värdera koldioxidinnehållet i varor och tjänster. Prognosen är dock densamma som för arbetsvärdeläran och energiinnehålls- ansatsen. Kommande internationella överenskommelser om utsläppsåta- ganden bör varken av principiella eller praktiska skäl utgå från den samlade koldioxiden i konsumtionen i ett land. Inledningsvis kan jag hänvisa , som konstaterar i rapporten mål en brygga mellan dagspolitik och långsiktiga målsättningar förstudie till arbetet med Kontrollstation 2008, att det rent praktiskt finns stora svårigheter att basera utsläpps- åtaganden på konsumtionsmönster eftersom de som beslutar om styrmedel primärt har kontroll över t.ex. teknikval och åtgärder mot utsläpp inom det egna landet. Eftersom styrmedel helst ska sättas in så nära utsläppskällan som möjligt, kommer styrmedel riktade mot handelsflöden aldrig att kunna vara lika effektiva som de som riktar sig direkt mot källan för utsläpp. På ett teoretiskt plan skulle förutsatt perfekt och kostnadsfri information om alla ingående produktionsprocesser i s.k. input- output tabeller med bl.a. koldioxidinformation, för alla handlande länder och alla dessa länders sektorers olika koldioxidkoefficienter, liksom i hela kedjan bakåt till utländska produktionsenheter som exporterat insatsvaror till senaste exportland kunna konstrueras. I praktiken låter detta sig inte göra ens approximativt med någon tillförlitlighet. Utsläppsberäkningar för konsumtion av varor och tjänster skulle istället behöva baseras på olika schabloniseringar. Resultatet blir att konsumenter och medborgare får information som karaktäriseras av en synnerligen falsk exakthet. Reservationer och särskilda yttranden