sou · GVB317 · 2008-01-01 00:00:00 — Registrering av partnerskap i utlandet förekommer inte, men ambassadörer skulle i och för sig kunna ges sådan behörighet. Regleringen är densamma i fråga om upplösning av partnerskap som upplösning av äktenskap. Även de danska internationella privat- och processrättsliga reglerna om upplösning av äktenskap gäller för partnerskap. Ett registrerat partnerskap som är ingånget i kan dock alltid upplösas i , om inte en av parterna bor i ett land som likställs med i fråga om ingående av partnerskap. Ett registrerat partnerskap har som huvudregel samma rätts- verkningar som ett äktenskap. Bestämmelserna i den danska adop- tionslagen om makar är dock inte tillämpliga på registrerade partner. En registrerad partner kan emellertid adoptera den andre partnerns barn (styvbarnsadoption) under förutsättning att det inte rör sig om ett adoptivbarn från ett annat land. Registrerade partner kan inte heller ha gemensam vårdnad om ett barn, såvida inte en styvbarns- Bestämmelser i dansk lagstiftning som inne- håller särskilda regler om den ena parten i ett äktenskap på grund av dennes kön är inte tillämpliga på registrerade partnerskap. Det sagda gäller bl.a. bestämmelser om faderskap. Slutligen är bestäm- melser i internationella konventioner inte tillämpliga på registrerade partnerskap om inte medkontrahenterna går med på detta. Partnerskap som har registrerats i , , , och erkänns enligt särskilt beslut i . I har oppositionen vid upprepade tillfällen fört fram för- slag om att partnerskapslagen skall ersättas av en lagstiftning om äktenskap för par med samma kön, men regeringen har avvisat för- slagen. Frågan har väckts som man har diskuterat om trossamfund bör kunna registrera partnerskap. på- går det inte någon formell process med inriktning på äktenskap för homosexuella och frågan är inte heller föremål för någon allmän diskussion i . Däremot debatteras frågan om par med samma kön bör få möjlighet att adoptera även andra barn än styv- barn. Den danska regeringen har givit till känna att den inte önskar någon ändring i berörda frågor. Från dansk sida har man ännu inte tagit ställning till hur äkten- skap mellan personer med samma kön som har ingåtts i andra länder skall behandlas i . Äktenskap för par med olika kön I den norska äktenskapslagen uppställs ett antal materiella villkor som måste vara uppfyllda för att en kvinna och en man skall få gifta sig (äktenskapshinder) som bl.a. rör äktenskapsålder, nära släktskap och förbud mot att ingå äktenskap så länge tidigare äktenskap eller registrerat partnerskap består. Bestämmelserna har i huvudsak samma innebörd som motsvarande svenska reglering. För att en ut- ländsk medborgare skall få ingå äktenskap i krävs att hon eller han har rätt att vistas i landet enligt norsk utlänningslagstiftning. Äktenskap kan ingås genom kyrklig eller borgerlig vigsel. Bliv- ande makar kan i princip fritt välja mellan de olika vigselformerna. ingicks ca 22 000 äktenskap i , varav ca 11 000 genom vigsel i den norska statskyrkan, 387 genom vigsel i andra kyrkor eller trossamfund och ca 7 000 genom borgerlig vigsel. Vidare gifte sig ca 3 500 par vid norska beskickningar utomlands. Vid såväl kyrklig som borgerlig vigsel skall paret inställa sig inför en vigsel- förrättare och medan båda är närvarande skall de förklara att de önskar ingå äktenskap med varandra. Därefter skall vigselförrätta- ren förklara dem för äkta makar. Minst två vittnen skall vara när- varande under vigseln. Kyrklig vigsel förrättas av präst i den norska statskyrkan (Den norske kirke) och präst eller föreståndare i registrerade trossam- fund eller ceremoniledare eller motsvarande i registrerade livssyns- samfund.TPF3FPT Vigselkompetensen följer med nämnda befattningar. Det krävs således inte något särskilt förordnande för de enskilda befattningshavarna. Vigselförrättaren kan vägra att förrätta vigsel om en av makarna (eller båda) inte är medlem i trossamfundet eller livssynssamfundet. Vigselförrättare inom trossamfund kan också vägra att förrätta vigsel om någon av parterna är skild och den tidigare maken lever. Vigselceremonin i statskyrkan fastställs av kyrkans högsta organ, kyrkomötet, i överensstämmelse med kyrkans liturgier. Detta följer av den norska grundlagen. Föreståndare eller ceremoniledare i ett registrerat tros- eller livssynssamfund har bara kompetens att förrätta vigsel om Konungen (delegerat till Barn-, ungdoms- och familjedirektoratetTPF4FPT) har godkänt formen för vigseln. Borgerlig vigsel förrättas av publicus, en befattning som innehas av domare i underrätt vid sidan av domareämbetet, eller norsk utrikestjänsteman. Den borgerliga vigselceremonin regleras närmare i äktenskapslagen och en förordning . Det finns inga uttryckliga begränsningar i fråga om tid och plats för en borgerlig vigsel utan det är vigselförrättaren som får besluta härom. Vigseln är inte avgiftsbelagd. Den norska äktenskapslagen innehåller härutöver bl.a. bestäm- melser om ogiltig vigsel. Barn-, ungdoms- och familjedirektoratet prövar frågor om godkännande av ogiltiga vigslar. Vardera maken har rätt till äktenskapsskillnad separa- tion. Detsamma gäller om de inte har haft något samliv sedan minst 3TP PT Möjligheten att förrätta vigsel inom livssynssamfund infördes . finns det två registrerade livssynssamfund, varav det ena har vigselrätt. 4TP PT Barn-, ungdoms- och familjedirektoratet är en myndighet under Barn- och jämställdhets- departementet i . I några särskilda fall är omedelbar äktenskapsskillnad möjlig. Frågan avgörs av landshövding eller under vissa förutsättningar av domstol. I fråga om norsk domstols internationella behörighet i äkten- skapsmål tillämpas domicilprincipen. Om inte annat gäller till följd av överenskommelse med främmande stat kan talan om äktenskaps- skillnad väckas vid norsk domstol när 1) svaranden har hemvist i , eller 2) käranden har hemvist i och antingen har bott i landet eller har haft hemvist i landet, eller 3) käranden är norsk medborgare och det bevisas att hon eller han på grund av sitt medborgarskap inte vill väcka talan i hemvist- landet, eller 4) båda makarna är norska medborgare och svaranden inte motsätter sig att frågan väcks vid norsk domstol, eller 5) när ansökan om skilsmässa grundar sig på en separation som har med- delats i . För flyktingar som upp- fyller kraven på flyktingstatus dispenseras från kravet på hem- vist/vistelse. I de internordiska fallen gäller den nordiska äktenskapskonventionen. I infördes registrerat partnerskap för två personer med samma kön den 1 augusti 1993.TPF5FPT registrerade 192 par sitt partnerskap i . I den norska partnerskapslagen uppställs vissa krav på anknyt- ning till för att ett par med samma kön skall få registrera partnerskap. Registrering får ske om minst en av parterna är norsk medborgare och en av dem har hemvist i . Vidare får regi- strering ske om minst en av parterna har haft hemvist i före registreringen. Medborgarskap i , eller jämställs med norskt medborgarskap. Konungen (delegerat till Barn- och jämställdhetsdepartementet) kan bestäm- ma att medborgarskap i ett annat land med lagstiftning om registre- rat partnerskap, som motsvarar den norska, skall jämställas med norskt medborgarskap. Så har skett beträffande och . Den norska äktenskapslagens villkor för att ingå äktenskap tilläm- pas även vid registrering av partnerskap. Ingen kan ingå partnerskap så länge ett tidigare registrerat partnerskap eller äktenskap består. 5TP PT Lov om registrert partnerskap (). Hindersprövningen regleras i föreskrifter som i huvudsak har samma utformning som reglerna för prövning av äktenskapsvill- koren. Partnerskap får endast registreras av publicus (domare i tingsrätt). Någon reservationsrätt när det gäller att registrera partnerskap finns inte. Om en domare har visat sig vara ovillig till att registrera partnerskap har man i praktiken dock löst detta genom att lämna över uppgiften till en annan domare. Ett registre- rat partnerskap ingås vid en särskild ceremoni, inte genom efter- följande registrering. Det finns inga formella begränsningar i fråga om var och när ceremonin skall äga rum. Förfarandet är avgiftsfritt. Ett par med samma kön som skall eller har registrerat sitt part- nerskap kan få kyrklig välsignelse. Frågan är inte författningsreg- lerad utan det är den enskilde prästen som avgör om hon eller han vill ge välsignelse. Den norska statskyrkan har inte utarbetat någon särskild liturgi för välsignelse i dessa fall. Reglerna om upplösning av äktenskap gäller även för upplösning av partnerskap. Talan om upplösning av registrerade partnerskap som ingåtts i kan alltid väckas vid norsk domstol. Ett registrerat partnerskap har samma rättsverkningar som ett äktenskap med undantag för rätten att gemensamt adoptera barn. En partner i ett registrerat partnerskap har dock möjlighet att adoptera den andre partens barn genom styvbarnsadoption. Undan- tag gäller för ett adoptivbarn som ursprungligen kommer från ett främmande land som inte tillåter sådana adoptioner. Bestämmelser om faderskapspresumtion är inte heller tillämpliga på registrerade partner och det är inte tillåtet med assisterad befruktning för par med samma kön i . Partnerskap som har ingåtts i andra länder erkänns i efter samma regler som gäller för erkännande av äktenskap som har in- gåtts utomlands. Enligt norsk internationell privat- och processrätt (som inte är författningsreglerad) är ett äktenskap som har ingåtts i ett annat land giltigt om det är giltigt i det land där det ingicks. Detsamma gäller för partnerskap om det andra landet har en part- nerskapslagstiftning som motsvarar den norska. Partnerskap kan registreras av norska beskickningar utomlands efter särskilt bemyndigande. kan partnerskap regi- streras vid ambassader i , , , och . För registrering vid ambassaderna i och krävs att båda parterna är norska medborgare. övriga ambassader krävs att minst en av parterna är norsk medborgare och att minst en av parterna är bosatt i . I pågår en debatt i frågan om par med samma kön bör få möj- lighet att ingå äktenskap. Enligt en opinionsundersökningTPF6FPT var av de tillfrågade anhängare av en könsneutral äkten- skapslag som ger homosexuella rätt till adoption och kyrklig vigsel, var negativa medan inte hade någon uppfatt- ning i frågan. Den norska trepartiregeringen, som tillträdde 2005, aviserade i regeringsförklaringen att den ämnade sätta i gång en ut- redning som syftar till ändringar i äktenskapslagen och öppnar upp äktenskapet för två personer med samma kön. Efter regeringens riktlinjer utreds flera frågor med anknytning till äktenskap och föräldraskap inom Familje- och jämställdhetsdepartementet och vissa andra departement. För- utom frågan om äktenskap för par med samma kön utreds bl.a. frågor om homosexuellas rätt till adoption och assisterad befrukt- ning samt faderskap och föräldraansvar för homosexuella föräldrar. Utredningsarbetet omfattar däremot inte frågan om det bör införas obligatorisk borgerlig vigsel i . Enligt uppgift från Familje- och jämställdhetsdepartementet beräknas kunna ta ställ- ning till en proposition i ämnet tidigast . Enligt nämnda departement torde äktenskap som har ingåtts i andra länder mellan personer med samma kön inte jämställas med norskt äktenskap, eftersom det senare endast kan ingås mellan en kvinna och en man. Frågan om ett utländskt äkten- skap mellan två kvinnor eller två män erkänns som registrerat part- nerskap i har inte behandlats i den juridiska litteraturen och det finns ingen särskild ordning för godkännande av äktenskap och partnerskap som har ingåtts i andra länder. Det ankommer på dom- stol eller annan myndighet att i varje enskilt fall ta ställning till det utländska äktenskapets/partnerskapets giltighet. 6TP PT Undersökningen gjordes av Opinion for Norsk Rikskringkastning och redovisades i Aften- posten /november månad 2005. Äktenskap för par med olika kön Den finska äktenskapslagenTPF7FPT tillåter endast att äktenskap ingås mellan en kvinna och en man. Enligt lagen ingås äktenskap genom vigsel. Äktenskapet upplöses när den ena maken avlider eller dödförklaras eller när domstol dömer till äktenskapsskillnad mellan makarna. I äktenskapslagen regleras tre typer av äktenskapshinder, nämli- gen äktenskapsålder, nära släktskap samt tvegifte eller registrerat partnerskap som är i kraft. Bestämmelserna har i huvudsak samma innehåll som motsvarande svenska bestämmelser. Hindersprövning sker hos MagistratenTPF8FPT eller hos den församling i den evangelisk- lutherska kyrkan eller i ortodoxa kyrkosamfundet där de förlovadeTPF9FPT eller den ena av dem är medlem. Finner den som prövar hinder mot äktenskap att det inte finns något i lag stadgat hinder mot äkten- skapet, skall hon eller han utfärda ett intyg om detta. Det ställs inte några särskilda krav på anknytning till för att ett par skall få gifta sig. Även om ingendera av de förlovade är finsk medborgare eller har hemvist i är det alltså juridiskt möjligt att ingå äktenskap i . Vigsel förrättas i närvaro av släktingar eller andra vittnen, antingen genom kyrklig eller genom borgerlig vigsel. Kyrklig vigsel är populärast i och utgör uppskattningsvis av alla vigslar. Den får förrättas inom den evangelisk- lutherska kyrkan eller det ortodoxa kyrkosamfundet eller inom annat religionssamfund som har beviljat rätt att förrätta vigsel.TPF10FPT Inom den evangelisk-lutherska kyrkan respektive det ortodoxa kyrkosamfundet får präst vara vigselförrättare och inom annat religionssamfund får vigsel förrättas av den som med stöd av samfundets statuter har sådan rätt. Något särskilt förordnande för vigselförrättarna krävs inte. Vid vigseln skall de förlovade vara sam- tidigt närvarande. Då vardera parten har svarat jakande på vigselför- rättarens fråga om hon eller han vill ingå äktenskap med den andra, 7TP PT Äktenskapslag 13.6.1929/234. 8TP PT Ett statligt organ med bl.a. folkbokföringsuppgifter. 9TP PT Enligt äktenskapslagen är en kvinna och en man som har kommit överens om att ingå äktenskap med varandra förlovade. 10TP PT I fanns det tidigare två statskyrkor, den evangelisk-lutherska och den grekisk- ortodoxa med deras ställning ändrades . Vissa särdrag finns dock kvar, t.ex. befogenhet att uppbära kyrkoskatter och vissa centrala frågor beträffande kyrkornas organi- sation regleras i en särskild lag. Lagen kan dock inte ändras av utan kyrkomötets samtycke. skall vigselförrättaren konstatera att de är äkta makar. Övriga villkor och former för kyrklig vigsel bestäms av det religionssamfund inom vilket vigseln förrättas. Ett religionssamfund kan t.ex. uppställa sär- skilda krav för att förrätta kyrklig vigsel. Borgerlig vigsel är däremot öppen för alla par med olika kön. Lag- man och tingsdomare samt häradsskrivareTPF11FPT är skyldiga att förrätta sådan vigsel. I praktiken är det dock främst häradsskrivare som för- rättar borgerliga vigslar. Vigseluppgiften kan inte delegeras. Själva vigselceremonin är kostnadsfri. Om vigseln enligt överenskommel- se mellan vigselförrättaren och de blivande makarna förrättas vid någon annan tidpunkt än under tjänstetid tas dock en avgift på ut till staten. Förrättas vigseln någon annanstans än i vigsel- förrättarens ämbetslokal utgår ersättning till staten för vigselför- rättarens resekostnader. Detsamma gäller om vigseln förrättas i vig- selförrättarens ämbetslokal utanför tjänstetid. Närmare föreskrifter om förfarandet vid borgerlig vigsel meddelas i förordning.TPF12FPT Den finska äktenskapslagen innehåller härutöver bl.a. bestäm- melser om ogiltig vigsel av samma innebörd som motsvarande svensk reglering. president kan besluta att en ogiltig vigsel skall anses vara giltig om det föreligger synnerligen vägande skäl härför. Finska domstolars internationella behörighet vid upplösning av äktenskap är delvis reglerad i II-förordningenTPF13FPT och i de internordiska fallen gäller den nordiska äktenskapskonventionen. Enligt de autonoma domsrättsreglerna i äktenskapslagen, som gäller i övriga fall, kan ett ärende om äktenskapsskillnad prövas i om någondera maken har hemvist där eller sökanden har haft hem- vist i eller nära anknytning till och inte kan få ärendet prövat i den främmande stat där någondera maken har hemvist, eller detta skulle innebära oskäliga svårigheter för sökanden, och om det med hänsyn till omständigheterna kan anses befogat att ärendet prövas i . 11TP PT Häradsskrivare är jurister som tjänstgör i landets Magistrater. De har bl.a. ansvar för folkbokföringen. 12TP PT Äktenskapsförordning 6.11.1987/820. 13TP PT Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000. Jfr avsnitt 2.2.10. Den finska partnerskapslagenTPF14FPT trädde i kraft . Unge- fär 780 par lever i registrerade partnerskap i . Enligt partnerskapslagen kan två personer med samma kön vilka vardera fyllt låta registrera sitt partnerskap. Ett partnerskap får dock inte registreras, om den ena parten i parförhållandet redan är registrerad partner eller är gift. Som regel får ett partnerskap inte heller registreras om parterna i parförhållandet är släkt med varandra på ett sådant sätt att släktskapet enligt den finska äktenskapslagen är ett hinder mot äktenskap. Hindersprövningen sker hos Magi- straten. I partnerskapslagen anges att ett partnerskap registreras av en myndighet som har rätt att förrätta borgerlig vigsel. Lagmän, tings- domare eller häradsskrivare är således behöriga att registrera part- nerskap i . Nämnda befattningshavare är dessutom skyldiga att genomföra registreringen som ett led i tjänsten. Själva registrer- ingen avviker från vad som gäller för borgerlig vigsel och går till så att vardera parten i ett parförhållande i närvaro av en häradsskrivare (eller domare) tillsammans undertecknar en registreringshandling, varefter denne bestyrker handlingen med sin namnteckning. Till skillnad från vad som gäller , och skall parterna inte inför registreringsförrättare muntligen samtycka till att ingå partnerskapet. Registrering av partnerskap kan, efter över- enskommelse, förrättas utanför tjänstetid och på annan plats än registreringsmyndighetens ämbetslokal. Avgift och ersättning för reskostnader tas då ut till staten. Präster och andra befattningshavare inom olika religionssamfund får inte registrera partnerskap. Huruvida en kyrklig välsignelsecere- moni över registrerat partnerskap är möjlig beror på trossamfun- dets egna regler. har det inte varit aktuellt med sådana ceremonier i . Partnerskapslagen innehåller också bestämmelser om när regi- streringen av ett partnerskap är ogiltig, vilka i princip överensstäm- mer med motsvarande reglering i . Ett registrerat partnerskap upplöses då den ena parten i partner- skapet avlider eller dödförklaras eller genom domstolsbeslut. Vad som föreskrivs i äktenskapslagen om äktenskapsskillnad gäller även vid upplösning av partnerskap. 14TP PT Lag om registrerat partnerskap 9.11.2001/950. Registrering av ett partnerskap och upplösning av ett sådant partnerskap har samma rättsverkningar som ingående respektive upplösning av äktenskap, om inte något annat föreskrivs. En be- stämmelse om äktenskap i en lag eller en förordning tillämpas också på ett registrerat partnerskap, om inte något annat föreskrivs. Mot- svarande gäller bestämmelser om makar. I den finska partnerskapslagen anges dock följande undantag. På ett registrerat partnerskap tillämpas inte de bestämmelser i lagen om faderskap som gäller konstaterande av faderskap på grund av äktenskap och inte heller andra sådana bestämmelser som gäller make enbart på grund av dennes kön. Vidare tillämpas inte de bestämmelser i adoptionslagen som gäller makes rätt att adoptera barn och inte heller bestämmelserna i namnlagen om makes släkt- namn. I det senare fallet innebär undantaget att en registrerad part- ner inte med automatik kan få den andre partnerns släktnamn men väl efter särskild ansökan, vilken i praktiken alltid beviljas. Frågor om assisterad befruktning är inte författningsreglerade i , men i en av godkänd proposition om assisterad befruktning och ändring i lagen om faderskapTPF15FPT föreslås att alla kvinnor skall få tillgång till behandling om de uppfyller de allmänna kraven för sådan behandling. Parförhållande utgör härvid inte en förutsättning. Något rättsligt hinder föreligger således inte mot t.ex. insemination av en kvinna som lever i ett registrerat partnerskap. Bestämmelser som hör till den internationella privat- och process- rätten finns samlade i 4 kap. partnerskapslagen. Bland annat upp- ställs särskilda anknytningskrav för registrering. Ett partnerskap får registreras i endast om åtminstone den ena parten i parför- hållandet är finsk medborgare och är bosatt i , eller vardera parten i parförhållandet har varit bosatt i som föregår registreringen. Med finskt medborgarskap jämställs härvid medborgarskap i en sådan främmande stat vars lag- stiftning ger möjlighet att registrera partnerskap med i huvudsak samma rättsverkningar som föreskrivs i den finska partnerskaps- lagen. Rätten att registrera ett partnerskap inför en finsk myndig- het bestäms enligt finsk lag. Ett registrerat partnerskap mellan två personer med samma kön som registrerats i en främmande stat är giltigt i , om det är giltigt i den stat där registreringen förrättades. Ett ärende som gäller upplösning av ett registrerat partnerskap kan prövas i , om registreringen av partnerskapet har förrättats i 15TP PT RP 3/2006. Det är ännu inte klart när lagen om assisterad befruktning kommer att träda i kraft. , eller en part i partnerskapet har en sådan anknytning till att en finsk domstol vore behörig i ett äktenskapsskillnads- ärende. På giltigheten av ett beslut som meddelats i en främmande stat om upplösning av ett registrerat partnerskap tillämpas vad som i den finska äktenskapslagen föreskrivs om giltigheten i av beslut som i en främmande stat meddelats om upplösning av äkten- skap. Enligt den finska partnerskapslagen skall den nordiska äkten- skapskonventionen och lagen om godkännande och verkställighet av nämnda konvention inte tillämpas på ett registrerat partnerskap. Frågan om äktenskap mellan par med samma kön har inte varit föremål för överväganden från lagstiftarens sida i och den är inte aktuell på den politiska dagordningen. Frågan har inte heller debatterats i massmedier och några krav med sådan inriktning har inte framförts från olika organisationer som representerar de homo- sexuellas intressen i . har ännu inte i något enskilt fall behövt ta ställning till frågan om ett äktenskap mellan två kvinnor eller två män som har ingåtts i ett annat land erkänns i . Enligt torde ett äktenskap mellan två personer med samma kön inte erkän- nas som äktenskap utan det skulle förmodligen istället komma att jämställas med ett finskt registrerat partnerskap. Äktenskap för par med olika kön Enligt nederländsk äktenskapslagstiftning får den som redan är gift eller registrerad partner inte ingå nytt äktenskap. Andra äktenskaps- hinder rör bl.a. nära släktskap. Äktenskapsåldern är , men det finns vissa möjligheter till dispens. För att ett par skall kunna ingå äktenskap i krävs att åtminstone en av parterna är bosatt i en nederländsk kommunTPF16FPT 16TP PT Om två utländska medborgare vill ingå äktenskap i måste den ena parten därmed vara registrerad hos den lokala myndigheten. Bosättningskravet har tillkommit i syfte att förhindra skenäktenskap. eller att åtminstone en av parterna är nederländsk medborgare.TPF Om nämnda anknytningskrav är uppfyllt skall frågan om paret får gifta sig dvs. om det föreligger äktenskapshinder, prövas enligt neder- ländsk lag. Huruvida den som är utländsk medborgare får ingå äktenskap enligt lagen i sitt hemland saknar således betydelse. Får paret gifta sig ingås äktenskapet i enlighet med den nederländska äktenskapsregleringen. I har enbart äktenskap som ingås genom borgerlig vigsel juridisk giltighet.