sou · GVB360d12 · 2008-01-01 00:00:00 — Den ökade risken för jordskred och översvämningar, samt den förmodat ökade storleken på dessa, är också något man måste ta hänsyn till när man planerar nya byggnader och ny infrastruktur. Särskilt de förebyggande åtgärderna, t.ex. i form av bättre avvattningsanordningar, kommer att behöva förbättras för att väg- och järnvägsnätet ska kunna fungera. Risken är överhängande att extremväder kommer orsaka ett ökat antal trafikavbrott vilket i sin tur innebär stora ekonomiska förluster. Risken är också stor att vissa avlägsna samhällen kommer att bli isolerade till följd av ett blockerat vägnät, särskilt är denna risk påtaglig. Vägdirektoratet samt Järvägsdirektoratet har startat ett projekt, vilket ska utvärdera vilka konsekvenser av klimatförändringarna kommer att ha på transportsystemet. Man arbetar också med att ta fram ett varningssystem. Den norska kusten och den norska sjöfarten är också känslig för klimatförändringar. SOU 2007:60 Bilaga B 35 59 vattenstånd och en ökad frekvens av extremväder, särskilt stormar och kraftiga vågor, kan kraftigt påverka sjöfarten varför det är viktigt att utveckla bättre prognostiseringsverktyg. 2.6 Områdesanvändning och samhällsplanering tar man inte direkt hänsyn till förmodade framtida klimatförändringar när man samhällsplanerar, dock är det mycket som är i görningen. Den lag som reglerar vilken byggnation som är tillåten på ett visst avgränsat område, plan- och byggnadslagen, håller för tillfället på att revideras då man önskar inkludera klimataspekter i dessa bedömningar. Av särskild betydelse för samhällsplanering är den ökade risken för extrem nederbörd, kraftiga vindar, jordskred samt översvämningar. Den nya plan- och byggnadslagen förväntas kräva att risk- och sårbarhetsanalyser, vilka tar hänsyn till ett förändrat klimat, genomförs innan nybyggnation får påbörjas. Då det är kommunerna som är tillståndsmyndigheter föreslår man även att dessa ska garanteras tillgång till detaljerade klimatprognoser för att kunna utföra kvalificerade bedömningar. Myndigheter med specialkompetens på området ska vara förpliktade att assistera kommunerna i detta arbete. En framtida temperaturökning kan leda till ett framtida isfritt Barentshav, vilket i sin tur kan innebära att Nordöst- eller kommer att kunna nyttjas för sjöfart under större delen av året. Då man redan märkt av en betydlig ökning av oljetransporter från nordvästra kan man förvänta sig ytterligare en ökning av trafiken , särskilt oljetrafiken. Risken för oljeolyckor kommer, till följd av denna utveckling, att öka längs med varför man önskar stärka oljekatastrofberedskapen. Bland annat vill man etablera en trafikcentral i utrustad med s.k. (). 2.7 Energi En förändrad nederbördsmängd kommer att påverka elektricitetsproduktionen i då denna i huvudsak framställs med vattenkraft. Det är dock svårt att uppskatta totalförändringen då vinter Bilaga B 35 SOU 2007:60 60 nederbörden förmodligen kommer att öka, kommer sommarnederbörden förmodligen att minska. Även en temperaturökning, och därmed en ökad snösmältning, kan komma att påverka vattenkraftproduktionen till följd av ökade vattenflöden. Inom ramen för det nordiska forskningsprojektet and Energy ska göra beräkningar på energiproduktionen i , och enligt preliminära resultat kommer man att kunna öka vattenkraftproduktionen i . Den norska offshore oljeproduktionen kommer till viss grad att påverkas av de förmodade ökade vind- och vågstyrkorna, samt den ökade förekomsten av extremväder. Generellt häftigare väder till havs förmodas innebära mer frekventa driftstopp och därmed minskade intäkter, varför förebyggande åtgärder måste vidtas . Sammantaget förväntar man sig dock att oljeindustrin endast marginellt kommer att påverkas av klimatförändringarna. 2.8 Hälsa Ett varmare klimat kan innebära att fästingar, sniglar och andra smittbärare får ett större utbredningsområde. Fästingen (Ixidus Ricinus) förmodas utgöra det största hotet då det är den vektor som orsakar flest sjukdomsfall . Fästingens nuvarande utbredningsområde är begränsat till kustområdena, vilka inte är så tätt befolkade, men en klimatförändring skulle kunna innebära en utbredning till mer tätt befolkade områden. En temperaturökning, med förväntade värmeböljor , kan förväntas orsaka fler dödsfall bland äldre och sjuka. Riskerna är särskilt stora i de norra delarna, där befolkningen inte har någon erfarenhet av extrema höga temperaturer. orsakar de förekommande extremt kalla vintrarna fler dödsfall än vad de förväntade värmeböljorna troligtvis medför, varför man sammantaget tror att mortaliteten kommer att sjunka till följd av klimatförändringarna. Översvämningar, jordskred samt stormar kan också tänkas leda till en ökad mortalitet. Förutom den direkta skadeverkan kan skador på avlopps- och dricksvattensystem innebära indirekta hälsovådliga risker i form av smittsamma sjukdomar. SOU 2007:60 Bilaga B 35 61 Sammantaget förväntar sig dock att en välfungerande hälsovård ska klara av de eventuellt ökade belastningar som en klimatförändring kan tänkas medföra. 2.9 spelar en nyckelroll för den globala klimatutvecklingen. Rapporten från Arctic Climate Impact Assessment (ACIA) 2004 pekar på att redan genomgår allvarliga klimatförändringar. Istäckets genomsnittliga utbredning om sommaren har minskat , och denna utveckling förväntas accelerera. Utvecklingen kan komma att ha dramatiska effekter för befolkningen, faunan och . Ett minskat istäcke skulle innebära nya möjligheter för transporter genom området, vilket i sin tur kan komma att få allvarliga konsekvenser för internationell politik, internationell säkerhet och för den globala marknaden. ambition är att under sitt ordförandeskap i det , 20062008, sätta fokus på denna regions behov av anpassningsstrategier för ett förändrat klimat. 3 Forskningssatsningar, program och synteser forskningsråds anslag till forskning som relaterar till klimatförändringar, inklusive anpassning och förebyggande, uppgick till 268 miljoner NOK. Detta är en ökning . Universitetens forskning är inte inräknade i dessa siffror. lanserade 2004 forskningsprogrammet : Climate Change and its impact in vilket kommer löpa . Forskningsprogrammet kom till genom att man kombinerade de tre existerande forskningsområdena: klimatförändringar, effekter av anpassningsåtgärder samt polarforskning. Målet med forskningen är att skaffa kunskap om klimatförändringarnas effekter, historiskt, och , på natur och samhälle. Denna kunskap ska sedan ligga till grund för förebyggande- och anpassningsåtgärder. NORKLIMA har en årlig budget på 85 miljoner NOK, och vilket man sprider på ca 60 olika forskningsprojekt. Bilaga B 35 SOU 2007:60 62 Inom NORKLIMA bedriver man fyra större koordinerade forskningsprojekt: RegClim, Past Climate of the Norwegian Region (NORPAST), (NOClim) samt Aerosols, Ozone and Climate (AerOzClim). RegClim (vilket existerade redan före skapandet av NORKLIMA) är ett koordinerat forskningsprojekt för utveckling av framtida klimatutvecklingsscenarier i , omkringliggande havsområden och delar av . RegClims klimatscenarier är baserade på de klimatscenarier som IPCC (mellanstatlig klimatpanel som deltar i) tagit fram. forskningsråd har etablerat ett forskningsprogram som bevakar den och terrestra miljön. Man arbetar också med att utvecklas bevaknings- och övervakningstekniken av hur klimatet förändras. Norska klimatövervakningsstationer ingår också i det internationella (). forskningsråd finansierar även (), vilka fokuserar på atmosfärsprocesser kopplade till oceanernas istäcken, och särskilt och utveckling. () är namnet på ett oberoende forskningscentrum som bedriver interdisciplinär forskning på fyra huvudområden: 1. Utsläppsminskningars effekter på klimatförändringarna 2. Sårbarhet, anpassningsmöjligheter och kostnader 3. Klimatöverenskommelser: Design, implementering och kostnader 4. RENERGI är namnet på ett omfattande forskningsprogram, med löptiden 20042013, vilket fokuserar på förnybar energi och hur man kan effektivisera energiförbrukningen. KLIMATEK var namnet på ett forskningsprogram syftande till att stödja utvecklandet av teknik som kunde minska koldioxidutsläpp. tog den nyare versionen CLIMIT över forskningsuppdraget. I har byggnadssektorn och försäkringsbranschen medfinansierat ett sexårigt forskningsprogram, med start , vilket undersöker hur byggnadskonstruktioner kommer påverkas av klimatförändringarna och vilka anpassningsåtgärder som bör vidtas. SOU 2007:60 Bilaga B 35 63 Forskningsprogrammet ska komma med förslag på hur byggnadskonstruktioner, design, val av material, byggnadsnormer etc. kan anpassas efter ett förändrat klimat (EEA, 2006; Lisö et. al 2003). medverkar även i de internationella samarbetsprojekten , ACIA, WCRP samt IGBP. 4 Ansvarsfördelning och organisation vid extrema väderhändelser Ansvars- och ledningsstruktur Den norska strukturen för krishantering genomgick under 20032004 flera förändringar och det nya systemet gäller från . Civilt skydd och krisberedskapsplanering är i en del av totalförsvaret. Totalförsvaret består av civil beredskap och militärt försvar och civila och militära myndigheter stöttar och kompletterar varandra i arbetet med att på central, regional och lokal nivå tillhandahålla skydd för befolkningen och samhället mot olika hot. Liksom i det svenska systemet är grundläggande principer i den norska strukturen ansvarsprincipen, likhetsprincipen och närhetsprincipen. Ansvarsprincipen innebär att den som har ansvar för en verksamhet under normala förhållanden har ansvaret för att förbereda sig för att kunna upprätthålla verksamheten i kris. Detta gör att flertalet myndigheter på olika nivåer och i olika stor utsträckning även flera privata organisationer och företag har uppgifter inom civilt skydd och är skyldiga att förbereda och implementera åtgärder för att kunna upprätthålla verksamheten i krissituationer. Likhetsprincipen innebär att en verksamhets organisation ska vara så lik som möjligt i fred, kris och krig. Närhetsprincipen stipulerar att en kris ska hanteras på lägsta möjliga. Därför anses krisberedskapen behöva ha sin bas i den lokala, kommunala nivån, där lokalt definierade risker, sårbarheter och behov styr den centrala nivåns agerande. Utöver ansvarsprincipen så har alla myndigheter ansvar för säkerhet och beredskap inom sina respektive ansvarsområden. Kommunerna har det primära ansvaret för att hantera de flesta kriser som uppstår i fredstid. Kommunerna är ålagda att genomföra risk- och sårbarhetsanalyser, utarbeta krisplaner och att ha ett krisperspektiv som grund för i sin ordinarie planläggning och verksamhet. Fylkesmännen (landshövdingen) samordnar och Bilaga B 35 SOU 2007:60 64 utöver tillsyn på beredskapsplanläggningen i länet. Fylkesmännen vägleder och stödjer kommunernas beredskapsarbete och ansvarar för civil-militär beredskap i länet. Nationella och regionala myndigheter stödjer kommunerna genom att förbättra kompetens och kvalitet inom den lokala krisberedskapen, genom att öka medvetenheten hos kommunernas politiska ledning om möjliga konsekvenser av tekniska och naturrelaterade risker samt genom att erbjuda resurser och samordningsstöd under en kris om en enskild kommun inte själv kan hantera situationen. Under stora kriser är landshövdingen ansvarig för operationell koordinering, krisledning. Kommunerna är skyldiga att inom vissa sektorer, exempelvis civilt försvar och hälsovård, vidta krisberedskapsåtgärder. Kommunerna är emellertid inte skyldiga att ta ett helhetsansvar för krisberedskapsfrågor och försöker därför motivera kommunerna att satsa på frågorna genom utbildning, information och metodstöd, exempelvis för att göra risk- och sårbarhetsanalys och upprätta lokala krishanteringsplaner. Vid en större olycka eller kris leder representanter från polisen, räddningstjänsten eller sjukvården räddningsarbetet ofta koordinerad från polisdistriktet. Civilförsvarsdistrikt, som bland annat har till uppgift att stödja räddningstjänsten, är kopplade till polisdistrikten. Kommunens roll är bland annat att hantera policybeslut och informera allmänhet och media. Lagstiftning St.meld nr 37 (20042005) Flodbölgekatastrofen i og sentral kriehåndtering. St.meld nr 39 (20032004) Samfunnssikkerhet og sivilt-militärt samarbeid. 17 (20012002) Samfunnssikkerhet veien til et mindre sårbart samfunn. Det finns även riktlinjer som säger att risk- och sårbarhetsanalyser måste genomföras i kommunala areal- regulerings- och byggnadsplaner genom Retningslinjer for fylkesmannens bruk av innsigelse i plansaker etter plan- og bygningsloven. Direktoratet arbetar för att kravet på att genomföra risk- och sårbarhetsanalyser ska framgå i själva plan- och byggnadslagen för SOU 2007:60 Bilaga B 35 65 att säkra att själva analysarbetet kommer till stånd i plan- och byggnadsprocessen. Särskilt betydelsefulla myndigheters roller Organisatoriskt har regeringen övergripande ansvar för totalförsvar och krisberedskap. Varje departement är ansvarigt för krisberedskapsplanering och krishantering inom respektive sektor. I delas samhällsviktig verksamhet in i åtta sektorer med ett ansvarigt departement för varje sektor. Det är justitie- och polisdepartementet som har den övergripande koordinerande rollen mellan de åtta sektorerna. Detta innefattar ansvar för att utveckla nya nationella föreskrifter, att fatta principiella beslut rörande det norska krishanteringssystemet samt det administrativa ansvaret för räddningstjänsten. På central nivå har flera förändringar genomförts sedan flodvågskatastrofen 2004. För att förstärka kriskoordineringen inom inrättades Regjeringens kriseråd. I kriserådet ingår följande fasta medlemmar: regeringsråden vid statsministerns kontor, departementsråden vid Justisdepartementet, departementsråden vid Försvarsdepartementet, departementsråden vid Helse- og omsorgsdepartementet utrikesråden vid . Alla departementsråd kan ta initiativ till att kalla in Regjeringesn kriseråd. Rådet kommer att vara det överordnade koordineringsorganet om krisen är av sådan karaktär att flera departement blir inblandade och det behövs en omfattande koordinering inom . Rådet svarar också för information till allmänheten. Ytterligare en förändring på central nivå är att en funktion med krisstyrning i ledardepartement har inrättats. Som en följd av ansvarsprincipen har det departement som är mest berört av krisen huvudansvaret för att koordinera hanteringen av krisen. Ledardepartementet övertar inget ansvar från andra departement, de svarar fortfarande för sina respektive ansvarsområden. Ledardepartementet ska vid en kris utarbeta situationsrapporter och sprida till andra departement, identifiera och värdera behov på strategisk nivå, se till att nödvändiga åtgärder inom eget ansvarsområde sätts igång samt vid behov säkerställa nödvändig koordinering med andra departement samt säkerställa och koordinera Bilaga B 35 SOU 2007:60 66 informationen till allmänhet och media. Den tredje förändringen på central nivå är inrättandet en Sentral krisstötteenhet vilken är tänkt att vara gemensam för alla departement, utgöra fysisk arbetsplats under en kris och kunna ge stöd i att ta fram lägesrapporter. Krisstötteenheten ska utgöra expertstöd för övriga departement i hanterandet av krisen, exempelvis i frågor som rör kriskommunikation. Krisstötteenheten kan även gå in och tvinga ett departement att ta på sig ledarrollen, skulle det inte göra det självmant. Krisestötteenheten ska vara tillgänglig året om. Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) är den myndighet som under departementet (Justis- og politidepartementet) ansvarar för krisberedskapsåtgärder, utövar tillsyn på den regionala krisberedskapen och ansvarar för det civila försvaret. DSB är den myndighet som KBM främst har kontakter med i , men DSB har ett bredare arbetsområde än KBM och sysslar även med frågor som rör brand-, produkt-, och elsäkerhet. DSBs uppgift är att systematiskt generera, initiera, analysera, evaluera och förmedla kunskap om sårberhets- och riskutvecklingen i samhället. DSB ska också upptäcka strukturella och kompetensmässiga svagheter i samhället genom tillsyn, evalueringar och utredningar. 18 länsstyrelser har befogenhet att koordinera och utöva tillsyn över krisberedskapsåtgärder inom de norska länen. Länsstyrelserna främjar krisberedskapsplanering på lokal nivå, deltar i planeringen för att stödja militären samt ansvarar för vissa miljö- och jordbruksfrågor. Polisens uppgift sträcker sig från att hantera vardagsolyckor till att hantera terroristattacker och större krissituationer. Polisen har ansvar för att rädda liv samt att begränsa skada. Polisdirektoratet har en operativ stab som kan etableras vid terror och vid större olyckssituationer. hanterar alla typer av akuta räddningsaktioner där det finns risk för liv och hälsa. Alla offentliga aktörer är förpliktade att vid behov delta i tjänsten med sina resurser. Räddningscentralerna kan rekvirera alla tillgängliga beredskapsresurser. Försvaret vill få vidgat mandat för att kunna användas för att rädda liv och materiel vid större krissituationer då samhällets civila resurser inte räcker till. Det är främst hemvärnet och värnpliktiga som kommer att användas vid olika situationer. Försvaret ansvarar för säkerheten i räddningstjänst. Frivilliga organisationer bidrar främst till beredskapen mot olyckor särskilt på lokal nivå samt till nödsituationer till utlandet. SOU 2007:60 Bilaga B 35 67 5 Finansieringsformer/Försäkringar för stöd vid extrema väderhändelser I finns en delad ekonomisk ersättningsordning vid naturskador fördelat på privat och offentlig sektor. Vem som ersätter skadan beror på om den är försäkringsbar eller inte. När det gäller privat skadeförsäkring finns en naturskadepool där alla försäkringsbolag är med. Poolen är organiserad som en distributionspool, där varje försäkringsföretag ansvarar för sina egna kunder, och poolen sedan fördelar medlemsbolagens omkostnader över samtliga poolmedlemmar i proportion till det enskilda bolagets andel brandskadeförsäkringar. Varje medlemsbolag skickar kvartalsvis in en redogörelse över vilka ersättningar man betalat ut och sedan avgör en huruvida dessa krav är rättmätiga. samordnar också medlemsföretagens insatser och slår fast en enhetlig handlingslinje vid större naturkatastrofer. Hur skada som orsakats av naturfenomen hanteras beskrivs naturskadeförsäkringslagen. Alla byggnader och allt lösöre som försäkras mot brandskador blir automatiskt försäkrat mot naturskador. Som naturskador räknas jordskred, översvämning ,storm, jordbävning, vulkanutbrott och liknande. av alla brandförsäkrade objekts försäkringspremier styrs till fonden från vilken man ersätter skador som orsakats av naturfenomen, översvämningar medräknade. Självrisken uppgår till 4 . Det maximala ersättningsbelopp som poolen sammanlagt betalade ut per enskild naturskadehändelse var ursprungligen fastställt till 100 miljoner NOK, men är det nya max beloppet 10 miljarder NOK. Den offentliga skadeförsäkringen hanteras av en statlig naturskadefond som ger ersättning för naturskador som inte täcks av andra försäkringar. Om skadan är försäkrad, eller hade gått att försäkra på den privat försäkringsmarknaden, utgår ingen ersättning från fonden. Skador på statliga eller fylkes (läns) egendomar ersätts inte av fonden. Fonden ska förutom att betala ut ersättning även främja förebyggande åtgärder mot naturskador. Detta sker i formen av att kommuner kan ansöka om bidrag, utbetalades , till förebyggande insatser, vanligtvis jordskredsförebyggande åtgärder. Administrativt ligger denna fond under lantbruksdepartementet, där statens lantbruksförvaltning sköter praktiska frågor. Krav på skadeersättning ska framställas till länsman senast efter skadan inträffat. Bilaga B 35 SOU 2007:60 68 Antalet naturskador i uppgår till mellan 2 000 och 3 000 under normalår. Enstaka extremår kan de dock överstiga 10 000. Ersättningarnas storlek ligger på under normalår från naturskadepoolen, men kan enstaka år överstiga . Ersättning från den statliga naturskadefonden uppgår till betydligt lägre belopp , vanligtvis i storleksordningen några , men upp till flera hundra miljoner. Orkanen 1992 orsakade försäkringsskador på cirka 40 000 objekt. Naturskadepoolen betalade ut 13, miljarder norska kronor i ersättning medan naturskadefonden betalade ut i ersättning. av totala ersättningen från naturskadepoolen rör stormskador, rör översvämningar, medan jordskred, skalv och annat svarar för i genomsnitt. Ungefär hälften av ersättningen går till skador på infrastruktur, medan den andra hälften rör skador på bostäder och lantbruksegendom. I vissa fall kan styrelsen för statens naturskadefond bevilja ersättning p.g.a. rimlighetsskäl, även om någon strikt juridisk skyldighet inte föreligger. Det kan gälla exempelvis konsekvenser av kraftig nederbörd eller isbeläggning i vattendrag, händelser som egentligen inte räknas till exceptionella naturfenomen. 6 Åtgärder som har vidtagits enda vidtagna åtgärd är begränsat till det interdepartementala seminariet om anpassning till klimatförändringarna samt publicerandet av Rapport om sårbarhet och anpassning tillklimatförändringar i sektorer i , vilken får anses vara första ansatsen till en nationell anpassningsstrategi. Skapandet av naturskadeförsäkringslagen samt naturskadepoolen kan dock ses som anpassningsåtgärder till ett förändrat klimat. SOU 2007:60 Bilaga B 35 69 4 1 Generella anpassningsstrategier och åtgärdsförslag håller på att ta fram en nationell anpassningsstrategi (plan national dadaptation au changement climatique) för att minska sårbarheten och förbereda samhället för de konsekvenser klimatförändringar medför. Strategin ska baseras på en omfattande utredning genomförd av övervaknings/expertgruppen ONERC (lObeservatoire national sur les effets du réchauffement climatique) . ONERC (Observatoire national sur les effets du réchauffement climatique) tillsattes av parlamentet . ONERC består av 26 medlemmar, parlamentsledamöter samt forskare. I dess uppdrag ingår att: Samla och sprida information, utbilda och bedriva efterforskningar kring riskerna associerade med ett förändrat klimat samt extrema väderfenomen. Formulera rekommendationer på förebyggande- samt anpassningsåtgärder för att man därmed sak kunna utveckla riktlinjer för hur man begränsar riskerna associerade med ett förändrat klimat. Tillföra och utveckla en dialog angående ett förändrat klimat med utvecklingsländerna. Nuvarande strategin finns som en bilaga i den utvärdering av Klimatplanen 20042012 som offentliggjordes . skall en operationell klimatanpassningsplan vara färdigställd, vilken även ska översättas till engelska. Strategin ska ha som mål att skydda personer och egendom, integrera de sociala aspekterna av klimatfrågan, begränsa kostnader för samhället och bevara naturtillgångar. Genom forskning, observation, information och utbildning skall man anpassa samhället till klimatförändringar. Informationskampanjer riktade till medborgare och folkvalda kommer genomföras framöver. Regeringen önskar integrera den lokala och regionala nivån i planen eftersom denna besitter bäst kunskap om exempelvis infrastruktur och byggnader. Lokala nivån bearbetas genom förbättrad dialog om klimatförändringarnas verkningar/risker, kostnaders om kan uppstå lokalt, sårbarhet etc. Bilaga B 35 SOU 2007:60 70 Anpassningsplanen kommer fokusera på; jordbruk energi och industri transport, bostadssektorn, hälsa turism banker och försäkringsbolag är dessutom att bättre förbereda de franska utomeuropeiska territorierna för både extrema väderförhållanden och klimatförändringarnas verkningar (, , , ). kommer att bifoga budgetpropositionen en redogörelse för vilka åtgärder som genomförs av regeringen/ministerierna på klimatområdet (document de politique transversale).