sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — I socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU4 s. 17 anges att utskottet anser att det bör införas en särskild bestämmelse i utlänningslagen som anger att den som aktivt medverkat i rättsprocessen genom att ställa upp som vittne eller medverkat som målsägande skall kunna beviljas perma- nent uppehållstillstånd i om personen i fråga till följd härav är i behov av skydd här. Utskottet anser att regeringen skall åter- komma med ett lagförslag som innebär att den som utsatts för människohandel under vissa förutsättningar skall kunna beviljas permanent uppehållstillstånd i . biföll utskottets förslag till riksdagsbeslut (rskr. 2005/06:71). Uppehållstillstånd för flyktingar och skyddsbehövande i övrigt Det finns flera bestämmelser i utlänningslagen (2005:716, UtlL) som kan ligga till grund för att bevilja en utlänning som utsatts för människohandel eller liknade brottslighet ett permanent uppe- hållstillstånd i . Frågan om permanent uppehållstillstånd kan prövas enligt bestämmelserna i utlänningslagen om flyktingar och skyddsbehövande i övrigt. Med asyl menas en varaktig mot förföljelse enligt de kriterier för flyktingskap som finns Genèvekonvention och dess tilläggsprotokoll. I 1 kap. 3 § UtlL definieras asyl som det uppehållstillstånd som beviljas en utlänning därför att han eller hon är flykting. Den svenska definitionen av flyktingbegreppet finns i 4 kap. 1 § UtlL och överensstämmer i allt väsentligt med den som finns i . Bestämmel- sen fick sin nuvarande lydelse i samband med införandet av den nya utlänningslagen (prop. 2004/05:170, bet. 2004/05:SfU17, rskr. 2005/06:1 och prop. 2005/06:6, bet. 2005/06:SfU4, rskr. 2005/06:71). Denna lagändring innebär att personer som känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, och som enligt tidigare bestämmelser gavs skydd som skyddsbehövande i övrigt, i stället skall få skydd som flyktingar. Den som inte uppfyller kriterierna för flyktingskap kan i vissa fall beredas skydd från förföljelse såsom skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § UtlL. Bestämmelsen tar sikte på olika kategorier av skyddsbehövande som inte kan anses vara flyktingar men som ändå har rätt till skydd i . Som skyddsbehövande i övrigt anses bland annat den som lämnat sitt hemland därför att han eller hon känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller för att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förned- rande behandling eller bestraffning. Rätten till skydd enligt denna bestämmelse gäller oberoende av på vilken grund sökanden riskerar att utsättas för sådan behandling. Vidare får enligt 5 kap. 6 § första stycket UtlL, om uppehållstill- stånd inte kan ges på annan grund, tillstånd beviljas en utlänning om det vid en samlad bedömning av utlänningens situation förelig- ger sådana synnerligen ömmande omständigheter att han eller hon bör tillåtas stanna i . Vid bedömningen skall särskilt beaktas utlänningens hälsotillstånd, anpassning till och situationen i hemlandet. I paragrafens andra stycke anges att barn får beviljas uppehållstillstånd enligt denna paragraf även om de omständigheter som kommer fram inte har samma allvar och tyngd som krävs för att tillstånd skall beviljas vuxna personer. Bestämmelsen om uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter tar sikte på omständigheter som är hänförliga till utlänningens person. När det gäller omständigheter som kan beaktas vid den samlade bedömningen av om uppehållstill- stånd skall ges enligt denna bestämmelse anges bland annat social utstötning, traumatisering till följd av tortyr eller liknande svåra upplevelser i hemlandet eller till följd av människohandel (prop. 2004/05:170 s. 192). Frågor om behov av asyl eller skydd i övrigt liksom andra huvudgrunder för uppehållstillstånd bör dock nog- grant prövas innan frågan om tillstånd enligt bestämmelsen om synnerligen ömmande omständigheter eventuellt prövas. Tidsbegränsat uppehållstillstånd till målsägande och vittnen får, enligt 5 kap. 15 § UtlL, på ansökan av en förundersökningsledare ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges en utlänning som vistas här, om det behövs för att förunder- sökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna genomföras (prop. 2003/04:35, bet. 2003/04:SfU6, rskr. 2003/04:164). Bestämmelsen kan tillämpas på såväl tredjelandsmedborgare som på andra utlänningar. Även underåriga kan komma i fråga för att beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med stöd av bestäm- melsen. Tillståndsgivningen är inte begränsad till förundersökning eller huvudförhandling som gäller ett visst slags brott. Bestämmel- sen är inte heller begränsad till att uppehållstillståndet skall ha en viss kortaste eller längsta giltighetstid. Detta medför att ett kortare uppehållstillstånd inledningsvis kan ges till en utlänning som ännu inte tagit ställning till om han eller hon vill samarbeta med brotts- utredande myndigheter under förundersökning och rättegång. Att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på ansökan av förunder- sökningsledaren ges till en utlänning om det behövs för att förun- dersökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna genom- föras hindrar inte att utlänningen själv ansöker om uppehållstill- stånd i på andra grunder. I den proposition som föregick bestämmelsen om tidsbegränsat uppehållstillstånd för medverkan vid förundersökning eller huvud- förhandling i brottmål bedömde regeringen att utlänningslagens bestämmelser är fullt tillräckliga för att omfatta de situationer som kan komma att uppstå vid en prövning av frågan om permanenta uppehållstillstånd för t.ex. offer för människohandel (prop. 2003/04:35 s. 73). har sedan bestämmelsen om tidsbegränsat uppehållstillstånd för medverkan vid förundersökning eller huvud- förhandling trädde i kraft beviljat tidsbegränsat uppehållstillstånd i ett trettiotal fall. Tillståndsgivningen avser både förstagångstillstånd och förlängningar av tidigare beviljade till- stånd. Tillstånden har beviljats till personer som utsatts för människohandel eller för personer som medverkat vid utredning om närliggande brott som t.ex. grovt koppleri. Några av de perso- ner som beviljats tidsbegränsade uppehållstillstånd har också själva ansökt om uppehållstillstånd i på andra grunder. Det har snart gått möjligheten att bevilja tidsbegrän- sade uppehållstillstånd för målsägande och vittnen infördes. Mot denna bakgrund och med anledning av tillkännagivande finns behov att utvärdera om nuvarande bestämmelser i utlän- ningslagen om permanent uppehållstillstånd tillgodoser det skydds- behov som berörda personer kan ha eller om regleringen i något avseende bör kompletteras. Utredaren ges i uppdrag att även analysera och ta ställning till om nuvarande bestämmelser i utlänningslagen om permanent uppe- hållstillstånd tillgodoser det skyddsbehov som den som är offer för människohandel eller närliggande brott kan ha eller om regleringen i något avseende bör kompletteras. Utredaren skall därvid särskilt beakta vad som anförs i riks- dagens tillkännagivande (bet. 2005/06:SfU4, s. 17, rskr. 2005/06:71) angående förslag på en bestämmelse om att den som aktivt medverkat i en rättsprocess som rör människohandel, genom att ställa upp som vittne eller medverkat som målsägande, skall kunna beviljas permanent uppehållstillstånd i om personen i fråga till följd härav är i behov av skydd här. Utredaren bör i detta sammanhang inhämta information om hur några andra med jämförbara länder har reglerat eller i praxis tillämpar frågan om uppehållstillstånd och skydd i enlighet med internationella kon- ventioner för offer för människohandel. Utredaren skall bl.a. redo- visa om uppehållstillstånd i de andra länderna är permanenta eller tidsbegränsade och på vilken grund tillstånden beviljas. Utredaren skall lämna förslag på författningsändringar om utre- daren kommer fram till att det finns behov av sådana ändringar. Utredningens uppdrag enligt det tidigare direktivet skall vara avslutat . Med hänsyn till de nya uppgifter som utredaren nu får förlängs tiden för utredarens uppdrag till . Tilläggsdirektiv till utredningen om översyn av bestämmelsen om människohandelsbrott m.m. Förlängd tid för uppdraget Med stöd av regeringens bemyndigande (dir. 2005:152) gav chefen för en särskild utredare i uppdrag att bl.a. utvärdera tillämpningen av och överväga föränd- ringar av lagstiftningen när det gäller människohandelsbrottet, analysera frågan om tillträde till människo- handelskonvention samt analysera om den gällande lagstiftningen – i straffrättsligt hänseende – erbjuder ett tillfredsställande skydd mot barn- och tvångsäktenskap. Uppdraget skulle enligt direktiven redovisas . Genom tilläggsdirektiv gavs utredaren i uppdrag att även analysera och ta ställning till om utlänningslagens (2005:716) bestämmelser om uppehållstillstånd behöver komplet- teras för att tillgodose det behov av skydd i som den som aktivt medverkat i rättsprocessen genom att ställa upp som vittne eller medverkat som målsägande i mål om människohandel eller närliggande brott kan ha. förlängdes utredningstiden till (dir. 2006:78). Utredningen har antagit namnet Utredningen om översyn av bestämmelserna om människohandelsbrott m.m. (Ju 2006:01). Uppdraget skall i stället redovisas . De följande referaten redovisar domarna i något nedkortat form. Vad gäller domstolarnas bedömningar i frågor om tillämpningen av 4 kap. 1 a § BrB redovisas dessa på det sätt som de antecknats i domarna. Vi har emellertid valt att inte redovisa de delar av dom- stolarnas bedömningar där domstolarna redogör för innehållet i lagförarbetena till 4 kap. 1 § a BrB. Vi har också valt att korta ned redovisningen av bedömningarna av mälsägandenas och de tilltala- des trovärdighet. Samma sak gäller för de resonemang om de tillta- lades uppsåt i förhållande till målsägandenas ålder. I ett mål från tingsrättTPF1FPT yrkade åklagaren ansvar för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri, olaga frihets- berövande, sexuellt tvång alternativt sexuellt utnyttjande och sex- köpsbrott. I målet förekom åtta tilltalade, varav två personer, G och J, åta- lades för människohandel för sexuella ändamål och grovt koppleri. Därutöver åtalades en person, S för grovt koppleri, olaga frihetsbe- rövande, sexuellt tvång alternativt sexuellt utnyttjande och olaga frihetsberövande. Slutligen åtalades 8 personer för sexköpsbrott. I målet förekom tre målsäganden, varav en, L, varit utsatt för brott i den del som avsåg människohandel för sexuella ändamål. I den delen yrkade åklagaren ansvar enligt följande. G och J har och gemensamt och i samförstånd genom otillbörliga medel förmått L att bege sig från till , i syfte att utnyttja henne här i för tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. 1TP PT tingsrätts dom i mål B 3848-03. De otillbörliga medlen har bestått i att G och J missbrukat att L levt under ekonomiskt svåra förhållanden och därigenom befunnit sig i en särskilt utsatt situation. L har härefter –och 7–i och i haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. G och J har härvid gemensamt och i samförstånd främjat och otillbörligt ekonomiskt utnyttjat att L haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Främjandet har bestått bl.a. i att G och J bokat båtbiljetter till , lånat L kontanter för bl.a. inköp av båtbiljetter, kondomer och telefonkort och tillsammans med S anordnat transporter mellan Fri- hamnen i och en lägenhet i där L varit inhyst. S har även bokat och förmedlat sexköpare bl.a. genom att tillhandahålla lägenheten i för verksamheten och med bil transportera L till avtalade platser. Det ekonomiska utnyttjandet har bestått i att G, J och S tillägnat sig i vart fall viss del av ersättningen för utförda sexuella tjänster. Brotten är att anse som grova eftersom de ingått som ett led i en orga- niserad verksamhet som bedrivits och i större omfatt- ning. G förnekade människohandel för sexuella ändamål, men erkände koppleri. J förnekade brott. Målsäganden L berättade bl.a. följande. L befann sig i en svår ekonomisk situation. L hade tidigare kommit in på Tek- niska Universitet, där hon studerat . Hon hade studielån, men var tvungen att lämna över en del pengar till sin pappa. L började arbeta jämsides med studierna. Hon orkade emel- lertid inte och fick avbryta studierna. P.g.a. att hon också hade ett tidigare lån, som hennes pappa gått i borgen för och som hon nu inte kunde betala tillbaka,, hamnade hon i en mycket svår situation. Hon kom i kontakt med J, som uppgavs vara en person som kunde hjälpa henne att åka till för att tjäna pengar som prostitue- rad. träffade hon J i och L fick information om att hon skulle bo hos en man i som skulle sköta kontakterna med kunderna. Vidare sade J att hon skulle låna L pengar till biljetten och följa med henne till där de skulle möta mannen. J garanterade att L skulle tjäna som det gällde. G ord- nade biljetterna och betalade för dem. G sade att han skulle lösa alla problem i . L hade inga egna pengar med sig och hon fick därför låna pengar av J för att visa upp i tullen och för att köpa mat . L återlämnade en del av pengarna efter det att de passerat tullen. Lånet i övrigt och pengarna till båtbiljetten skulle L betala tillbaka med pengar från prostitutionen, när hon återvände till . Under resan gav J henne mer detaljerade instruktioner om vad som gällde för vistelsen i . L uppfattade det som krav och att det inte gick att diskutera reglerna. J följde L till en plats där S hämtade henne. Kunderna betalade i förskott till S och L fick betalt av honom. På hemresan var J med på båten och talade om för L hur mycket hon var skyldig. L betalade direkt till J. Vad gällde den andra resan blev hon uppringd av J som sade att det var dags att åka. I övrigt fungerade allt som vid det första tillfället. L hade inte åkt till för att prostituera sig utan J:s och G:s medverkan. Den tilltalade J berättade bl.a. följande. Hon och L var vänner. J hade inte informerat L om något eller lånat henne pengar. Den tilltalade G berättade bl.a. följande. Han köpte L:s biljett och lånade henne pengar. Han gav all information till L och läm- nade alla uppgifter till L. Genom de uppgifter L lämnat fann tingsrätten styrkt att såväl J som G vidtagit sådana åtgärder som erfordrats för genomförandet av den av åklagaren påstådda handeln, bl.a. erbjudande om och inköp av biljetter, utlåning av kontanter samt anordnade av trans- port till och vidare till S lägenhet. J, som var med på den första resan, hade utan tvivel spelat en aktiv roll och det kunde inte anses råda något tvivel om att hon och G handlat gemensamt och i samförstånd och att syftet varit att utnyttja L i för prosti- tution. Den förebringade utredningen talade också entydigt för att de tillsammans med S ekonomiskt utnyttjat L:s prostitution. För att straffansvar för människohandel skulle föreligga förut- sattes emellertid också att de ovan beskrivna åtgärderna vidtagits med otillbörliga medel. Åklagaren hade i detta avseende gjort gäl- lande att J och G missbrukat att L levt under ekonomiskt svåra förhållanden och därigenom befunnit sig i en särskilt utsatt situa- tion. Med beaktande av vad som framkommit om L:s inkomstförhål- landen ifrågasatte tingsrätten inte att L befunnit sig i en ekonomiskt utsatt situation och att hon till följd därav inte såg någon annan möjlighet än att anta erbjudandet om att åka till för att prostituera sig och tjäna snabba pengar. Den avgörande frågan var emellertid om J och G kände till L:s eko- nomiska situation och om de i så fall, när de vidtog de ovan angivna åtgärderna, använt sig av ett sådant otillbörligt medel som förut- sättes för straffansvar för människohandel. Tingsrätten fäste tilltro till L:s uppgifter om att hon vid första mötet med J berättade om sin dåliga ekonomi och sina bankskulder samt att J erbjöd sig att betala resan till . Även om L inte i detalj redogjort för vilka upplysningar hon gav J måste J insett att L befann sig i en pressad ekonomisk situation och att bl.a. hennes erbjudande om att låna L pengar till båtresan var en förutsättning för att L skulle kunna åka till för att prostituera sig. Det fick också hållas för visst att J delgav G de upplysningar hon fått av L. L hade emellertid också uppgett att hon inte visste om hennes skulder var en förutsättning för att J skulle låta henne åka eller om de hade någon betydelse för J. De sistnämnda uppgifterna talade snarare för att L själv var angelägen om att få möjlighet att åka än att J vid det tillfället använde L:s ekonomiska utsatta situation som påtryckningsmedel för att pressa henne, och därmed förmå henne, att åka till och prostituera sig eller att hon med utnyttjande av dennas situation betvingade L:s fria vilja. Frågan var då om J och G genom senare vidtagna åtgärder, innan det påstådda brottet full- bordats, bl.a. genom inköp av båtbiljett och utlånandet av pengar samt det förhållandet att J följde med på båten och gav L närmare instruktioner om gällande regler, kunde anses ha använt sig av ett sådant otillbörligt medel som erfordrades och därmed betvingat L:s fria vilja. De vidtagna åtgärderna ansågs i sig som mycket besvä- rande för de tilltalade och L ansågs i det skedet haft små eller obe- fintliga möjligheter att dra sig ur. Även vid denna förändrade situa- tion hade det emellertid inte framkommit något som talade för att L, som var en kvinna , ändrat sin inställning och att hon utsatts för någon utpressningsliknande situation som betvingat hennes egen vilja. Även om det inte rådde någon tvekan om att J:s och G:s åtgär- der inneburit ett cyniskt utnyttjande av L:s utsatta ekonomiska situation, kunde det inte anses tillräckligt för att de vidtagna åtgär- derna skulle anses ha utförts med användande av ett sådant otill- börligt medel som till sin art var att jämställa med olaga tvång och vilseledande. Åtalet för människohandel kunde därför inte vinna bifall. Av domslutet framgår att J dömdes för grovt koppleri till fängelse och att G dömdes för grovt koppleri till fängelse . I ett mål från tingsrättTPF2FPT yrkade åklagaren ansvar för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri, vapenbrott, narkotikabrott, olovlig vistelse, brott mot lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster och stöld alternativt häleri. I målet förekom nio tilltalade. V åtalades för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri, vapenbrott, narkotikabrott och olovlig vistelse. H åtalades för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri och olovlig vistelse. Därutöver åtalades två personer, T, för grovt koppleri och stöld samt C för grovt koppleri. Slutligen åtalades fyra personer, S, L, B, A och E för brott mot lagen (1998:408) om förbud mot köp av sexuella tjänster. I målet förekom fyra målsägande, varav två, R och M, varit utsatta för brott i den del som avsåg människohandel för sexuella ändamål. I den delen yrkade åklagaren ansvar enligt följande. H och V har vid olika tillfällen till i bl.a. gemensamt och i samråd med andra per- soner i bl.a. förmått R och M, som inte fyllt , att bege sig från till i syfte att utnyttja flickorna för tillfälliga sexu- ella förbindelser mot ersättning under vissa tidsintervaller under ovan angivna tid. H och V har bl.a. med hjälp av andra personer som medhjälpare i Est- land rekryterat R och M, som inte fyllt , från för att R och M skulle komma till och arbeta som prostituerade och ingå i den prostitutionsverksamhet som H och V bedrev i . Härvid har personer i i samförstånd med H och V påverkat och utnyttjat R:s och M:s utsatta ekonomiska situation samt träffat över- enskommelse med R och M om arbetsvillkoren i . H och V har därefter ombesörjt att R och M tagits emot i samt transporte- rats och inhysts i lägenheter för att R och M skulle prostituera sig. H och V har uppträtt hänsynslöst mot R genom att de hotfullt uttalat att R stod i skuld till dem samt redogjort för olika alternativ till lösningar och därefter flyttat R till en för henne okänd lägenhet, varifrån R flydde. Brotten har varit grova med beaktande av att de utgjort en organiserad verksamhet som bedrivits i större omfattning och främjat tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning i större omfatt- ning samt då kvinnorna hänsynslöst har utnyttjats genom utnyttjande av kvinnornas utsatta och sårbara situation. Vidare har bl.a. R särskilt hänsynslöst utnyttjats genom att fotografier av henne lagts ut på 2TP PT tingsrätts dom i mål B 2698-04. annons på Internet. H och V har uppträtt hänsynslöst mot R genom att de hotfullt har uttalat att R stod i skuld till dem samt redogjort för de olika alternativ till lösningar och därefter flyttat R till en för henne okänd lägenhet, varifrån R flydde. H och V förnekade människohandel för sexuella ändamål, men erkände koppleri. Målsäganden M berättade bl.a. följande. Hon kommer från Ösel utanför . Hon var i till och arbetade då som prostituerad i en lägenhet i . M var då . När hon bodde i delade hon lägenhet med en annan flicka, . M och A hade lånat pengar till hyran av J, som bl.a. syss- lade med prostitution. Han sade att antingen A eller M var tvungen att prostituera sig i . I annat fall skulle de inte ha någonstans att bo. J kände till hennes ålder. A övertalade M och först tänkte båda åka, men sedan hoppade A av. M kände sig inte tvingad, men tyckte inte att hon hade något val. Hade hon inte åkt hade A förlo- rat sin lägenhet och M hade varit tvungen att flytta hem till sina föräldrar. J följde henne till färjeterminalen i . En man vid namn köpte hennes biljett. V mötte henne i . M talade om för honom att hon inte sysslat med prostitution. V skjutsade henne till en lägenhet och gav henne nyckeln och ett sim-kort som hon kunde använda i sin telefon. M fick behålla hälften av vad kun- derna betalade. Resten skulle V ha. M bestämde själv när hon skulle åka hem. Hon tror att hon själv hade hand om sitt pass. Hon var rädd för J och betalade skulden genom en banköverföring. Målsäganden R berättade bl.a. följande. Hon kom från och fyllde . Hon var i och arbetade som prostituerad till och till . En flicka som hon kände berättade att man kunde resa till och tjäna pengar på prostitution. Även J berättade det för henne. R behövde pengar bl.a. till medicin. R berättade för J innan hon åkte att hon inte var . J svarande att det inte var någon fara och att det dög med en tio-åring. Hon var helt säker på att också de andra kände till hennes ålder. Hon mötte J och en man vid namn i hamnen. De tog hennes pass för att köpa biljett och såg till att hon kom med båten. V mötte henne i . En man tog bilder av henne som skulle läggas ut på Internet. R tyckte inte om att bli fotografe- rad naken, men förstod att hon var tvungen att gå med på det. var först sedan hon kommit hit som hon fick reda på att hon var tvungen att betala per dag för Internet annonsen. Hon visste att det var något som V hittade på och att pengarna betalades till . R sade inte något eftersom hon ville undvika obehag. åkte hon hem eftersom hon var gravid. Dagen efter att hon genomgått en abort åkte hon genast på eget initiativ tillbaka till . Samma villkor och förfaringssätt gällde som vid det tidigare tillfälle hon vistades i . R ville inte åka hem eftersom hon tjänat så lite pengar att hon skulle hamna i skuld p.g.a. Internetavgifterna. kom bl.a. V till lägenheten och påstod att hon lurat dem på en större summa pengar. De letade igenom lägenheten och begärde att få telefonnumret till hennes pojkvän i . De tog hennes telefon, pass och försäkringskort. K sade att det fanns två varianter, att de skickade hem henne med flyg till så att hans vänner där fick besluta vad de skulle göra med henne eller att de förde bort henne i så att ingen visst var hon befann sig. De lugnade ned sig och sade att de skulle flytta henne så att hon inte kunde fly. R blev rädd. körde V henne till en annan lägenhet. R var kvar i lägenheten i . Hon kunde inte ge sig av eftersom hon inte hade något pass.