sou · GVB34 · 2008-01-01 00:00:00 — Stora godstransportköpare och länstrafikhuvudmän kan vara aktuella för auktorisation. Järnvägsstyrelsen utövar tillsyn över efterlevnaden av JVL samt lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg samt föreskrifter meddelade med stöd av lagarna. I tillsynsverksamheten har Järnvägsstyrelsen ett flertal befogenheter, t.ex. rätt att få upplysningar och ta del av handlingar, tillträde till anläggningar, fordon m.m. Tillsynen kan resultera i återkallelser av tillstånd, förelägganden och förbud.TPF8FPT Tillsynen omfattar bl.a. infrastrukturförvaltare såsom i fråga om krav på säkerhet i järnvägssystem. I 2 kap. 1 § JVL anges att järnvägsinfrastruktur, järnvägsfordon och annan materiel i järnvägssystem skall vara av sådan beskaffenhet att skador till följd av verksamheten som bedrivs i systemet förebyggs. I 2 kap. 2 § sägs att infrastrukturförvaltares och järnvägsföretags verksamhet skall utföras så att skador till följd av verksamheten förebyggs samt att verksamheten skall vara organiserad så att den kan bedrivas på ett säkert sätt. Det finns bl.a. krav på att infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag skall ha en säkerhetsordning (2 kap. 5 § JVL), vilket innebär ett krav på att sådana säkerhetsbestämmelser finns som visar hur verksamhetsutövaren bedriver sin verksamhet för att 8TP PT Se 8 kap. JVL och 8–9 §§ samt 20–23 §§ lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg. följa de mer övergripande bestämmelserna i lag och andra föreskrifter. När det andra järnvägspaketet genomförs kommer kravet på en säkerhetsordning att kompletteras att ett krav på ett säkerhetsstyrningssystem, se vidare i avsnitt 3.5.1. Järnvägsstyrelsen är tillsynsmyndighet över efterlevnaden av lagen (2006:263) om transport av farligt gods och föreskrifter utfärdade med stöd av lagen såvitt avser järnvägstransporter. Föreskrivande myndighet är . Kontroll av farligt gods sker i samverkan med andra myndigheter, t.ex. polismyndigheterna, , och . All verksamhet i Järnvägsstyrelsen är anslagsfinansierad och omslutningen är beräknad till . Järnvägsstyrelsen ser ingen möjlighet att ta ut avgifter för att täcka myndighetens kostnader. Branschen har nämligen generellt sett inte ekonomiska förutsättningar att bära ökade kostnader. 3.3.5Vilka berörs av Järnvägsstyrelsens verksamhet? De som berörs av Järnvägsstyrelsens verksamhet är framför allt järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare, av vilka är den största infrastrukturförvaltaren. har Järnvägsstyrelsen haft att göra med 107 järnvägsföretag och 566 infrastrukturförvaltare, varav 73 både är järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare. De två dominerande aktörerna på järnvägsmarknaden är och . Persontrafiken är fortfarande reglerad genom att har ensamrätt att trafikera den interregionala persontrafiken och därmed har företaget en monopolställning. konkurrerar i första hand med trafikgrenarna buss, flyg och bil. De övriga järnvägsföretagen är betydligt mindre och har i första hand erhållit sina trafikuppdrag genom att Rikstrafiken och trafikhuvudmännen i länen har upphandlat trafik på vissa sträckor. Godstrafiken har öppnats för konkurrens men domineras fortfarande av och dess dotterbolag är den dominerande aktören på infrastruktur- marknaden, därutöver finns cirka 500 förvaltare av infrastruktur exempelvis kommuner. I och är lokaltrafik- företagen stora spårinnehavare av spårväg och tunnelbana. Det finns också museijärnvägar, vilka faller utanför den konkurrens- utsatta marknaden. Järnvägsindustrin berörs också av Järnvägs- styrelsens verksamhet. Järnvägsstyrelsen är säkerhetsmyndighet inom järnvägstransport- sektorn. Att verka för och ha tillsyn över säkerheten inom hela järnvägstransportsystemet är därför en uppgift som åvilar Järnvägsstyrelsen. Säkerhetsaspekter ingår i ett flertal av god- kännande- och tillståndsprocesserna som Järnvägstyrelsen ansvarar för. Bland annat ingår trafiksäkerhet som en aspekt som skall kontrolleras vid godkännanden av system eller delsystem som skall tas i bruk. Godkännanden, tillstånd och föreskrifter är för- utsättningar för en säker transport och tillsynsprocessen ses som en kontroll av att dessa förutsättningar är uppfyllda. Järnvägsstyrelsen har i regleringsbrevet blivit ålagd att återrapportera till regeringen antalet olyckor, antal dödade och allvarligt skadade, antal tillbud, antal tillsynstillfällen och rapporter till olycksjouren, antalet begärda olycksutredningar, antalet olycksutredningar som följs, antalet egna utredningar samt antalet avslutade olycksärenden. Generellt sett är säkerheten i järnvägs-, spårvägs- och tunnelbanesystemet hög. visar statistiken att ingen har dödats i järnvägsdrift, dvs. till följd av urspårning, kollision eller brand. En person har omkommit efter ett fall i en spårvagn. I plankorsningsolyckor dödades 6 personer och 27 personer har dödats vid spårbeträdande, dvs. när de på ett eller annat sätt har beträtt ett spår. 37 självmord förekom personer blev svårt skadade. Det finns cirka 8 500 plankorsningar på statens spåranläggningar. har antalet sådana korsningar minskat drastiskt. Som exempel kan nämnas att det 1993 fanns cirka 12 000 plan- korsningar. har antalet olyckor, antalet döda och skadade på statens spåranläggningar halverats. Järnvägsstyrelsens säkerhetstillsyn går ut på att den goda säkerhet som råder inom järnvägstransportsystemet skall bibehållas och helst förbättras. Tillsynen riktar sig mot infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag som har tillstånd för sin verksamhet. Järnvägs- styrelsen tillämpar riskbedömningar när valet av säkerhetstillsyn görs. Det innebär att tillsynen riktas mot: Verksamhet där en olycka kan få stora konsekvenser och sannolikheten för att en olycka skall inträffa inte är försumbar. Verksamheter där det är hög sannolikhet för att en olycka kan inträffa och konsekvenserna inte är acceptabla. Huvudinriktningen på tillsynsverksamheten är att kontrollera att verksamhetsutövarna har en fungerande säkerhetsstyrning, dvs. man kontrollerar företagens egna metoder för att själva upptäcka och korrigera egna fel och brister. Järnvägsstyrelsen tillämpar fyra metoder för tillsyn: revisioner, temainspektioner, inspektioner och företagsmöten. I en årlig verksamhetsplan planeras mer än hälften av säkerhetstillsynen i förväg. Övrig tid avsätts för att hantera indikationer som löpande uppkommer . Det finns rutiner och ett rullande schema för säkerhetstillsynen. T.ex. sker revision hos de tjugo största företagen . Det finns väl definierade krav på den personal på Järnvägsstyrelsen som får utföra säkerhetstillsyn. Det finns årliga mål för hur många av de olika tillsynsformerna som skall göras. Tillsynen resulterar i förbud, förelägganden, återkallade tillstånd eller påpekanden. Inom EU har det utarbetats ett antal direktiv som ingår i så kallade järnvägspaket. Det första järnvägspaketet innehåller bestämmelser om en grundläggande ansvarsfördelning inom järnvägssystemet samt om väsentliga krav på utformning och handhavande av järnvägsmateriel i form av komponenter och delsystem. Det första järnvägspaketet innehåller också bestämmelser om bl.a. kapacitetstilldelning och avgiftsuttag, tillhandahållande av tjänster som är viktiga för järnvägstrafik samt om trafikeringsrätter för järnvägsföretag. De senare bestämmelserna bygger på grundtanken att de europeiska järnvägsföretagen skall kunna använda europeisk järnvägsinfrastruktur inom hela EES-området samt i för tillhandahållande av järnvägstransporter. Rättsakterna i det första järnvägspaketet har införlivats i svensk rätt genom bl.a. tillskapandet av Järnvägsstyrelsen som ett självständigt organ gentemot och genom bestämmelserna i Det andra järnvägspaketet består av tre direktiv och en förordning.TPF10FPT Förordningen innebär att en ny europeisk järnvägs- myndighet, ERA, inrättas. Det andra järnvägspaketets syfte är bl.a. att slutföra uppbyggnaden av ett juridiskt och tekniskt integrerat järnvägsområde som kan bidra till järnvägens konkurrenskraft. Målsättningen med direktivet är att alla nya fordon och all järnvägsinfrastruktur skall hålla samma höga säkerhet och vara driftskompatibla så att alla fordon kan framföras överallt i . Det skall gälla oavsett i vilken stat fordonen är godkända. Det andra järnvägspaketet leder dels till att vissa materiella regler måste införas i medlemsländerna, dels till att det på överstatlig nivå fastställs säkerhetsmetoder och säkerhetsmål som medlemsstaterna skall efterleva genom att anta nationella säkerhetsbestämmelser. Den europeiska järnvägsbyrån ERA kommer bl.a. att utarbeta gemensamma säkerhetsmål och säkerhetsmetoder som medlems- staterna successivt skall anpassa sig till. De skall bygga på medlemsstaternas nationella säkerhetsbestämmelser och tillsyns- myndigheterna i medlemsländerna skall därför till kommissionen rapportera in sina gällande bestämmelser. Med säkerhetsmål avses den lägsta säkerhetsnivå som järnvägssystemet i sina olika delar och 9TP PT Se prop. 2003/04:123 Järnvägslag och Rätt på spåret (SOU 2002:48), delbetänkande av . 10TP PT Se och rådets direktiv /49/EG om säkerhet på gemenskapens järnvägar och om ändring av rådets direktiv /18/EG om tillstånd för järnvägsföretag och direktiv /14/EG om tilldelning av infrastrukturkapacitet, uttag av avgifter för nyttjande av järnvägsinfrastruktur och utfärdande av säkerhetsintyg, och rådets direktiv /50/EG om ändring av rådets direktiv /48/EG om driftskompatibilitet hos det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg och och rådets direktiv /16/EG om driftskompatibilitet hos det transeuropeiska järnvägs- systemet för konventionella tåg, och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /440/EG om utvecklingen av gemenskapens järnvägar, och rådets förordning (EG) 881/2004 om inrättande av en europeisk järnvägsbyrå och en rekommendation från kommissionen till rådet att detta skall bemyndiga kommissionen att förhandla om villkoren för gemenskapens anslutning till COTIF, dvs. fördraget om internationella järnvägstransporter. som helhet måste uppnå, uttryckt i termer av acceptabel risknivå, dels för individer, dels för samhället i stort. I det s.k. järnvägssäkerhetsdirektivet (2004/49/EG ) uttalas särskilt att ingen medlemsstat skall behöva sänka sin nuvarande trafiksäkerhetsnivå. Medlemsstaterna kommer att behöva anpassa sin nationella lagstiftning till de gemensamma säkerhetsmålen som kommer att antas av kommissionen. I järnvägssäkerhetsdirektivet anges också i ingressen att infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag skall ha fullt ansvar för säkerheten inom respektive del av järnvägssystemet och att om det är lämpligt och behövs för att tillförsäkra god säkerhet bör de också samarbeta rörande frågor om riskhantering. Det anges att medlemsstaterna bör göra klar åtskillnad mellan detta omedelbara säkerhetsansvar och den uppgift att tillhandahålla nationell ramlagstiftning och utöva tillsyn över operatörernas säkerhets- resultat som ankommer på säkerhetsmyndigheterna. Järnvägssäkerhetsdirektivet innebär bl.a. att kommer att omfattas av kravet på att söka säkerhetstillstånd för infra- strukturförvaltare, vilket är ett tillstånd som ersätter det nuvarande tillståndet för infrastrukturförvaltare att förvalta och driva anläggningar som hör till infrastruktur och från vilket är undantaget (3 kap. 7 och 8 §§ JVL). För att få ett säkerhetstillstånd skall det krävas ett godkänt säkerhetsstyrningssystemet och ett godkännande av de åtgärder som vidtagits för en säker konstruktion, säkert underhåll och en säker drift. Enligt järnvägssäkerhetsdirektivet motsvaras ett säkerhetsstyrningssystem av organisation och åtgärder som införts av en infra- strukturförvaltare eller ett järnvägsföretag för att trygga en säker verksamhet. Infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag kommer också att behöva upprätta en säkerhetsrapport som skall ges in till Järnvägsstyrelsen.TPF11FPT I Järnvägssäkerhetsdirektivet finns också bestämmelser om undersökning av järnvägsolyckor. Den grundläggande tanken i direktivet är att ett oberoende organ skall utföra undersökning av allvarligare järnvägsolyckor. Direktivets bestämmelser skiljer sig från de svenska reglerna bland annat genom att definitionerna av en allvarlig järnvägsolycka inte är likalydande, att strukturen på ansvarsfördelningen och möjlig delegering och beslutsfattande avviker samt att kravet på utredningsorganets oberoende ställning i 11TP PT Se artikel 9 och 9.4 i järnvägssäkerhetsdirektivet, 2004/49/EG. förhållande till säkerhetsmyndigheten är något striktare i direktivet än i den nuvarande svenska regleringen. Detta kommer för att innebära en utökad undersökningsplikt jämfört med . Den obligatoriska undersökningsplikten för kommer att inträda vid olyckor som medfört att minst en person omkommit eller minst fem personer skadats svårt. Enligt dagens bestämmelser krävs det att flera personer, vanligtvis minst fem personer, har avlidit eller skadats svårt för att en obligatorisk undersökning skall ske. Se vidare i avsnitt 8.3.3 avseende olycksutredningar. Direktiven som ingår i det andra järnvägspaketet kommer att medföra författningsändringar i JVL, lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg samt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor. Regeringen har beslutat att inhämta Lagrådets yttrande avseende lagförslag föranledda av det andra järnvägspaketet.TPF12FPT Vid i har transportministrarna enats om att öppna marknaden för internationell persontrafik på järnväg . Ett förslag till ett tredje järnvägspaket innehåller regler om internationell persontrafik på järnväg, cabotage, dvs. rätt för ett järnvägsföretag att idka inrikes trafik även i annan stat än där företaget har sitt säte samt förslag om att införa ett gemensamt regelverk för behörighetsprövning av personal på lok och tåg i både person- och godstrafik, ett s.k. körkort för lokförare. 3.6Övrig verksamhet i Järnvägsstyrelsen Järnvägsstyrelsen har enligt 1 § i instruktionen också ett uppdrag att verka för en effektiv järnvägsmarknad med en sund konkurrens. Järnvägsstyrelsens tillsynsansvar avseende marknaden framgår av 3 § i instruktionen och går ut på att utöva tillsyn över JVL avseende kapacitetstilldelning av järnvägsinfrastruktur och att tillhanda- hållandet av vissa tjänster sker på ett konkurrensneutralt och icke- diskriminerande sätt. Samråd med skall ske i 12TP PT Se Lagrådsremissen Andra järnvägspaketet – fortsatt EU-harmonisering av järn- vägslagstiftningen och Ds 2005:56, Andra järnvägspaketet m.m. I marknadsövervakningen ingår att pröva tvister och fastställa villkor när parter inte kommer överens. Järnvägsstyrelsen ansvarar också för att föra register över järnvägsfordon och register över infrastruktur, vilket är ett krav som gäller i alla EU-länder till följd av ett direktiv på området. Varken Järnvägsstyrelsen eller har något föreskrivet ansvar för säkerhetsskydd (security). Inom området luftfart finns de två förvaltningsmyndigheterna och Luftfartsstyrelsen. är ett affärsverk som på ett företagsekonomiskt sätt och inom ramen för en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning skall bidra till att de transportpolitiska målen uppnås. Verkets huvuduppgifter är att ansvara för drift och utveckling av statens flygplatser för civil luftfart samt flygtrafiktjänst i fred för civil och militär luftfart och utbildning av flygledare. får överlåta åt annan att ombesörja dessa verksamheter. Verksamhet som rör militära förhållanden får bara överlåtas efter samråd med Försvarsmakten.TPF1FPT är alltså ett affärsverk och har endast till mindre del uppgifter som innebär myndighetsutövning, såsom flyg- kontrolltjänst. Luftfartsstyrelsen är en central förvaltningsmyndighet som enligt förordningen (2004:1110) med instruktion för Luftfartsstyrelsen har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för den civila luftfarten. Som sektorsansvarig skall Luftfartsstyrelsen verka för att de transportpolitiska målen uppfylls. Luftfartsstyrelsen inrättades 2005 genom en uppdelning av . Den verksamhet som tidigare inom verket utfördes av tillsammans med avdelningen Luftfart och samhälle bildade den nya myndigheten. Anledningen till uppdelningen var problemet med att samma myndighet, dock uppdelad internt, agerade både med produktionsverksamhet och myndighetsutövning i form av tillsyn. 1TP PT Se 1 § förordningen (2004:1120) med instruktion för . innebar att i sin roll som del av inte var fristående och opartisk i förhållande till verkets roll som marknadsaktör eller dess förhållande till andra marknadsaktörer. Detta skapade trovärdighets- och effektivitets- problem. I en departementsskrivelse upprättad vid Närings- departementet, Uppdelning av , (Ds 2003:32), analyseras problemen närmare och det framgår bl.a. att syftet med den föreslagna uppdelningen var att stärka den politiska styrningen i arbetet för att uppnå de transportpolitiska målen, skilja mellan myndighetsroll och produktionsroll för att eliminera rollkonflikter, svara mot den pågående utvecklingen i omvärlden samt anpassa organisationen till övriga länders organisation av luftfart- sverksamheter gällande myndighets- och produktionsroll. Till Luftfartsstyrelsens huvuduppgifter hör att: främja en säker, kostnadseffektiv och miljösäker civil luftfart, pröva frågor om tillstånd inom civil luftfart, utöva tillsyn över den civila luftfarten, särskilt flygsäkerheten, följa luftfartsmarknadens utveckling och i samråd med övervaka att verksamheten fungerar effektivt ur ett konkurrensperspektiv samt anmäla missförhållanden till , ha ett övergripande ansvar för flygtransportsystemets miljöanpassning, svara för de myndighetsuppgifter som rör flygtrafiktjänst för civil luftfart och i fred för militär luftfart, ha samordningsansvaret för krisberedskapsarbetet inom den civila luftfarten, verka för att hänsyn tas till funktionshindrade personers behov inom den civila luftfarten och ha samordningsansvaret för trafiksäkerhetsarbetet inom den civila luftfarten. Till Luftfartsstyrelsens uppgifter hör också att verkställa utredningar och medverka vid tillkomsten av luftfartsöverens- kommelser med annat land samt övervaka tillämpningen av sådana överenskommelser. Ärenden av större ekonomisk eller luftfartspolitisk betydelse skall dock alltid underställas regeringen. Luftfartsstyrelsen ansvarar tillsammans med för förebyggande av brott mot den civila luftfartens säkerhet enligt lagen (2004:1100) om luftfartsskydd. flygräddningstjänsten i Luftfartsstyrelsens ansvarsområden.TPF2FPT Luft- fartsstyrelsen skall enligt föreskrifterna inom sitt verksamhets- område också tillhandahålla underlag för tillämpning av 3–5 kap. och av (1987:10). När det gäller farligt gods skall Luftfartsstyrelsen samråda med i frågor om transport. Tillsammans med och skall Luftfartsstyrelsen verka för att de nationella och internationella säkerhetsföre- skrifterna för transport samordnas mellan transportslagen och att myndigheternas arbete i övrigt samordnas på området. skall Luftfartsstyrelsen också ansvara för förvaltning och utveckling av ett krisberedskapssystem för luftburna sjuktransporter. Luftfartsstyrelsen för ett luftfartygsregister och ett inskrivnings- register. Luftfartsstyrelsen har 268 anställda och är placerad i . Viss verksamhet finns också i (tillsyn) och i (flygräddningstjänst). I Luftfartsstyrelsens verksamhet ingår normering, i form av generell normering och tillståndsgivning samt tillsyn. Luftfarts- styrelsen hanterar inom detta område frågor som rör tillstånd för flygbolag, flygplatser, leverantörer av flygtrafiktjänster, certifikat för personal, flygplatser, luftfartsskydd, (security), farligt gods m.m. Med stöd av luftfartslagen (1957:297), luftfartsförordningen (1986:171), EG-förordningar, EG-direktiv och internationella överenskommelser utfärdar och omarbetar Luftfartsstyrelsen föreskrifter. Som exempel på normgivning kan nämnas föreskrifter om luftfartygsregistret, om hur ett luftfartyg skall konstrueras, byggas, provas, utrustas och vidmakthållas för att motsvara säkerhets- kraven, föreskrifter om miljövärdighet och buller, om minimi- 2TP PT Se 1 och 2 §§ förordningen (2004:1110) med instruktion för Luftfartsstyrelsen. besättning, befälhavares skyldigheter, tjänstgöring, arbets- och vilotider. beslutades 49 föreskrifter varav 23 var föranledda av internationella krav. Fyra föreskrifter upphävdes. Av de nationella föreskrifterna var 17 föranledda av namnändringar på grund av att Luftfartsstyrelsen hade inrättats. Andelen föreskrifter med internationell anknytning är i stor majoritet. Luftfartstyrelsen prövar samtliga frågor om tillstånd inom den civila luftfarten.TPF3FPT Det innebär att Luftfartsstyrelsen exempelvis prövar frågor som rör tillstånd inom följande kategorier: flygföretag, luftvärdighet, flygplatser, flygtrafiktjänst, speditörer, utbildningsorganisationer och personliga certifikat. En av Luftfartsstyrelsen huvuduppgifter är att utöva tillsyn över den civila luftfarten, särskilt flygsäkerheten.TPF4FPT Tillsyn sker över de objekt som omfattas av tillståndsgivningen. Närmare bestämmelser om tillsyn finns i luftfartslagen (1957:297) och i luftfarts- förordningen (1986:171) samt i lagen (2004:1100) om luftfarts- skydd. Luftfartsstyrelsen bedriver tillsyn inom följande delområden. Konstruktion och tillverkning av flygmateriel Kontroll av utländska luftfartyg på svenska flygplatser Tillsynen kan resultera i t.ex. att ett luftvärdighetsbevis beträffande ett flygplan blir ogiltigt, att luftfartscertifikat återkallas eller att ett 3TP PT Se 1 § 2 i instruktionen. 4TP PT Se 1 § 3 i instruktionen. tillstånd som ger rätt att bygga luftfartyg återkallas. Olika befogenheter gäller vid tillsynen på olika områden. Exempelvis kan nämnas att vid bedömning av luftvärdighet och miljövärdighet hos flygplan har förrättningsmannen rätt till tillträde till luftfartyget samt provflygning.TPF5FPT Tillsynen bedrivs som systemtillsyn, vilket innebär att ansvaret för genomförandet av flygsäkerhetsarbetet ligger på flygtransport- systemets aktörer. Luftfartsstyrelsen granskar att aktörerna har fungerande system för att leva upp till de krav som ställs i gällande bestämmelser. Ett säkerhetsprogram för undvikande av olyckor och tillbud skall presenteras av aktörerna och vidmakthållas. Luftfartsstyrelsen genomför en periodisk granskning av de ca 30 000 tillstånd och personliga certifikat som är gällande. Även stickprovskontroller genomförs. Temainspektioner, där en hel verksamhet granskas , förekommer med viss frekvens. Där felaktigheter upptäcks påtalas dessa och rättning krävs innan verksamheten kan fortsätta. Luftfartsstyrelsen är tillsynsmyndighet enligt lagen (2006:263) om transport av farligt gods och tillhörande förordning avseende lufttransporter med farligt gods. Det innebär bl.a. tillsyn av lagens efterlevnad samt av efterlevnaden av föreskrifter utfärdade med stöd av lagen. Luftfartsstyrelsen meddelar också föreskrifter på området. Med luftfartsskydd eller security menas bestämmelser som syftar till att förhindra kriminella handlingar. Det finns särskilda bestämmelser som beskriver vilka krav som gäller för personer och företag som har anknytning till luftfarten. De regler som finns inom området luftfartsskydd styrs av både internationella förord- ningar och nationella tilläggsbestämmelser. De internationella bestämmelserna består av dokument från och förordningar. Samtliga styrande förordningar är införda i det svenska regelverket Nationellt Säkerhetsprogram (NASP) och i Bestämmelser för Civil Luftfart – Luftfartsskydd (BCL-SEC). Delar av dessa bestämmelser är sekretessbelagda. Verksamheter som berörs av bestämmelserna är såväl svenska som utländska flygbolag, 5TP PT Se 3 kap. 8 § luftfartslagen (1957:297) och 14 § luftfartsförordningen (1986:171). flygplatser, flygtrafiktjänst, speditörer, utbildningsorganisationer m.fl. Luftfartsstyrelsen utfärdar säkerhetsgodkännanden i enlighet med föreskrifterna. Sådana godkännanden är tidsbegränsade.