sou · GVB360d3 · 2008-01-01 00:00:00 — I exemplet antas inga åtgärder ha vidtagits för att öka kapaciteten, vilket skulle öka intäkterna ännu mer, men även innebära investe- ringskostnader. Ökningen av inkomsterna kommer inte omedel- bart utan successivt under detta sekel. Dock antas nederbörden stiga kraftigt i åtminstone ett av klimatscenarierna, se avsnitt 3.5. I enlighet med förslag i tidigare utredningar skulle en sådan skatt konstrueras som en särskild fastighetsskatt på markvärdet i vattenkraftverk. FlexMex2-utred- ningen (SOU 2003:120) beräknade att en extra fastighetsskatt på av markvärdet skulle innebära en nettointäkt på cirka 500 miljoner kronor.TPF1FPT 1TP PT Utredningen följde i sina beräkningar Beräkningskonventioner (Finansdeparte- mentet). Nettointäkterna är intäkterna med hänsyn tagen till indirekta effekter på bolags- skatteintäkterna. 3) Beskattning för att motverka oönskade anpassningsåtgärder till klimatförändringarna Ett tredje alternativ är att beskatta negativa indirekta effekter av klimatförändringarna, till exempel anpassningsåtgärder som är skadliga för miljön. Det skulle skapa incitament för att hitta andra, mindre skadliga lösningar som det ger vissa intäkter fram till dess att nya lösningar har tagits fram. Om priselasticiteten är hög, blir skattens styrande effekt god, med följd att skattebasen minskar. Om således syftet med skatten uppnås , får nya finansieringskällor sökas. Exempel på negativa anpassningsåtgärder är ökad användning av bekämpningsmedel och handelsgödsel. Ökade skatter på dessa insatsvaror skulle dock behöva kompletteras med annan finan- siering. används bekämpningsmedel för cirka 600 mil- joner kronor och handelsgödsel för i (, 2006). Dessa skattebaser är således små i förhållande till finansieringsbehovet. 4) Offentlig-privat samverkan (OPS) Om finansieringen av klimatanpassningsåtgärderna kan spridas över en längre tidsperiod och delas av flera aktörer, blir den eko- nomiska bördan för varje aktör mindre. Ett alternativ för finan- siering av klimatanpassningsanslaget är att skapa förutsättningar för en lösning genom s.k. offentlig-privat samverkan, OPS. OPS är en form av privat finansiering av offentlig infrastruktur. En sådan finansiering skulle kunna åstadkommas genom att staten eller privata långivare ger ut långfristiga lån i form av obligationer till de kommuner, landsting och företag som deltar i samarbetet. Detta skulle också kunna gynna ett snabbare genomförande än vid traditionell finansiering. Denna finansieringsmodell är dock inte lämplig för löpande finansiering av myndigheters verksamhet. (2007). Skatt på energi. Miljövårdsberedningen (2004). Miljö- vårdsberedningen PM 2004:2B. (2006) Ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. Rapport från och . SGI (2001). Nationell översiktlig kartdatabas över skredförutsätt- ningar i ler- och siltjordar. SGI (2006). På säker grund för hållbar utveckling. Förslag till handlingsplan för att förutse och förebygga naturolyckor i vid förändrat klimat. (2004). Effekter av prisförändring på drivmedel 1990 2002. Risker och åtgärder för , och . Delbetänkande Klimat- och sårbar- hetstutredningen. SPI (2005). SPI (2007). Statistik/Energiskatter 2007. . Förslag till lag (2008:000) om vissa kommunala befogenheter beträffande förebyggande åtgärder mor naturolyckor Lagen syftar till att klargöra att kommunerna har rätt att ge stöd till enskilda kommuninnevånare genom att vidta åtgärder på privat ägda fastigheter för att förebygga naturolyckor, eller genom att bidra till finansieringen av sådan åtgärd. 1985/86:150 bilaga 3 anfördes att Allmänintresset skall vara normerande för kommunens allmänna kompetens. Att det är ett allmänintresse att befolkningen skyddas mot skador genom jordskred framstår som uppenbart. Uppgiften får därför anses ligga inom kommunens allmänna kompetens och som andra kommunala angelägenheter fullgöras i den utsträckning som kommunens resurser medger. Tolkningen av likställighetsprincipen, 2 kap. 2 § kommunallagen (1991:900), har emellertid varierat mellan kommuner i frågor angående förebyggande åtgärder mot naturolyckor på enskilda fastigheter. Förslaget syftar till att få en likformig behandling av dessa ärenden. Förslag till lag om ändring i (1987:10) Det har inte funnits några andra regler för preskription av fordringar till följd av naturolyckor än de generella bestämmelserna i preskriptionslagen (1981:130). Förslaget innebär att den nu gällande preskriptionstiden ska förlängas vad gäller naturolyckor. Lagförslaget syftar till att motivera kommunerna att ta ett lång- siktigt ansvar för att den fysiska planeringen sker med hänsyn till ökade naturrisker i ett förändrat klimat. I naturolyckor inkluderas översvämning, ras, skred och erosion. Begreppet naturolyckor inkluderar inte explicit ras och skred i i dess nuvarande lydelse. Vi anser att så bör vara fallet, och har därför inkluderat dessa i lagförslaget. Förslag till lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429) Syftet med lagändring är att kravet på samråd inför avverkning utökas från att gälla endast åretrunt-marker till att gälla även vinterbetesmarker. Avsikten är att samtliga av Gränsdragnings- kommissionen (SOU 2006:14) identifierade renbetesmarker, dvs. områden som kommissionen kategoriserat som mark där renbetes- rätt föreligger eller sannolikt föreligger ska innefattas i kravet på samråd. Lagförslaget har dock av praktiska skäl formulerats så att det innefattar , , , och . Endast områden där det uppenbart inte föreligger renbetesrätt, dvs. områden där med Gränsdragningskom- missionens formulering renbetesrätt inte är bevisad eller är mindre sannolik är undantagna från samråd. Förslag till ändringar i myndighetsinstruktioner Ett förändrat klimat kommer att kräva en anpassning av samhället på ett mycket stort antal områden. Samhället bör aktivt planera för att möta klimatförändringarna. Förslagen innebär att myndig- heterna ska verka för att integrera hänsyn till klimatförändringar i sitt verksamhetsområde. Syftet är att bidra till att minska sårbar- heten i samhället genom att informera om kommande förändringar och ge stöd avseende anpassningsåtgärder hos viktiga aktörer på respektive område. Myndigheter med operativ verksamhet bör ta hänsyn till ändrade klimatförhållanden även i den egna verksam- heten. Det gäller , , (), (), Sjöfarts- verket, , och . En statlig myndighet bör ha ansvaret för nationell och inter- nationell uppföljning och rapportering av klimatanpassnings- arbetet. Vi föreslår att får detta ansvar. ansvar för kunskapsförsörjningen inom sitt område föreslås omfatta även förväntade effekter av klimatförändringar. bör därvid skapa en förstärkt informationsfunktion gentemot olika grupper, särskilt kommuner, sektorsmyndigheter och länsstyrelser. Vidare är det ur sårbarhetssynpunkt viktigt att el- och telenäten är robusta mot kommande klimatförändringar. Vi föreslår därför att () och får ansvar för detta. Det centrala myndighetsansvaret för dricksvattnet är delat mellan , , Vattenmyndigheterna, Social- styrelsen, och . Det splittrade ansvaret är inte ändamålsenligt mot bakgrund av de kommande riskerna och de åtgärder som bör vidtas. Vi föreslår därför att får ett samordningsansvar för dricksvattenfrågorna på nationell nivå. I detta ingår även informationsinsatser och identifiering av forsknings- och utvecklingsbehov. SGI fungerar som remissinstans för kommunernas detaljplanearbete i skredkänsliga områden i . Med klimatförändringarna kommer riskerna öka i hela landet. Vi föreslår därför att det ska ingå i SGI:s instruktion att bistå alla kommuner och länsstyrelser i planfrågor avseende ras, skred och erosion. Länsstyrelserna bör få en central roll i arbetet med anpassning till ett förändrat klimat. olika roller, framför allt samordningsrollen och den rådgivande rollen gentemot kommu- nerna, gör att vi anser det vara det mest lämpliga organet för att hålla ihop arbetet med anpassning till ett förändrat klimat. Syftet blir att stödja kommuner och andra aktörers genomförande av anpassningsåtgärder. Detta bör bland annat ske genom informa- tion. Vidareförmedling och sammanställning av underlag från sektorsmyndigheter är viktiga delar av informationen. Tolkning av underlag om klimatförändringar i länet och lokal anpassning av meteorologiska uppgifter och varningar är viktiga delar i detta arbete. Länsstyrelserna bör också initiera och genomföra regionala analyser. Den långsiktiga vattenförsörjningen bör analyseras till- sammans med vattenmyndigheterna. Till stöd för samordnande och pådrivande roll i klimatanpassningen föreslår vi att det vid varje länsstyrelse inrättas en klimatdelegation. I denna bör ingå kommuner, näringsliv, statliga myndigheter, organisationer och andra som kan vara lämpliga. Vidare får , , , , och i uppdrag att bistå länsstyrelserna i klimatanpass- ningsarbetet inom sina respektive specialistkompetenser. Effekterna av klimatförändringar och hur samhällets sårbarhet för dessa kan En särskild utredare skall kartlägga det svenska samhällets sårbarhet för globala klimatförändringar och de regionala och lokala konsekvenserna av dessa förändringar samt bedöma kostnader för skador som klimatförändringarna kan ge upphov till. Den särskilde utredaren skall föreslå åtgärder som minskar samhällets sårbarhet för både successiva klimatförändringar och enstaka extrema väderhändelser samt redovisa om det finns behov av ändrade uppgifter och förbättrad beredskap vid berörda myndigheter. Av särskilt intresse är klimatförändringarnas påverkan på infrastruktur, t.ex. vägar, järnvägar, telekommu- nikation, byggnadsbestånd, energiproduktion och elförsörjning, areella näringar, vattenförsörjning och avloppssystem och på människors hälsa samt på den biologiska mångfalden. Behovet av anpassning till de förväntade klimatförändringarna och ekonomiska effekter för samhället och olika näringar skall redovisas baserat på möjliga scenarier. För att inhämta så bred erfarenhet och sakkunskap som möjligt skall utredaren samråda med berörda aktörer, bl.a. myndigheter, kommuner, näringsliv, vetenskapliga institutioner och enskilda organisationer. Utredaren bör också se över det samlade forsk- ningsbehovet avseende samhällets sårbarhet och beredskap för klimatförändringar. Erfarenheter från andra länders arbete med sårbarhetsfrågan skall tas till vara. En redovisning om översvämningsrisker och avtappnings- möjligheter när det gäller , , och ytter- ligare områden där konsekvenserna blir stora vid översvämningar skall lämnas till regeringen. Ett slutbetänkande skall lämnas . Förändringar i klimatet kan ge upphov till stora effekter på samhällets funktioner, t.ex. på infrastruktur såsom elförsörjning, telekommunikationer, vägar och järnvägar samt på naturmiljön. I vissa fall kan detta leda till en svår påfrestning för samhället. Samhällets sårbarhet vid klimatförändringar beror bl.a. på hur stora förändringarna blir samt hur vi planerar och tar hänsyn till dessa förväntade förändringar. Sårbarheten är även beroende av vilken beredskap samhället har. Det senare gäller särskilt eftersom extrema vädersituationer med stormar och omfattande nederbörd kan förväntas bli vanligare . En kartläggning av samhällets, näringslivets och de naturliga ekosystemens sårbarhet för klimatförändringar är en förutsättning för en effektiv planering för hur samhällets sårbarhet kan reduceras. Översvämningar och höga flöden inträffar regelbundet men har i ökad omfattning drabbat flera områden i landet i samband med kraftig nederbörd. Översvämningar inträffade i och sensommaren 2001 och i och . Häftiga regnväder och påföljande översvämningar drabbade och 2004. Flera ras och skred inträffade också i . Vattennivån i älvar och andra vattendrag höjdes kraftigt vilket i sin tur medförde att skador uppkom på såväl statlig som och enskild egendom. 2005 drabbades av en mycket kraftig storm. Vindbyar med orkanstyrka över det inre av noterades. Stormen orsakade omfattande skador på skog, telekommunikationer och eldistribution. Stormen fällde skog, dvs. dubbelt så mycket som under de svåra stormarna 1969. De direkta kostnaderna för stormen har uppskattats till . Denna typ av extrema väderhändelser kan bli mer vanligt förekommande , med ökade kostnader för samhället som följd. sker en successiv förändring av klimatet med stigande temperaturer, förhöjd havsnivå och förändrade livs- betingelser för flora och fauna. Både de extrema händelserna och den fortgående förändringen måste beaktas vid en bedömning av samhällets sårbarhet och vilken beredskap som behövs. Sårbarhet och risker i vid ett förändrat klimat har enbart varit föremål för enstaka analyser. Visst arbete har påbörjats av olika aktörer, t.ex. , , Lant- mäteriverket och , med syfte att se över sårbarheten vid översvämningar och behovet av anpassningsåtgärder. () och kraft- industrin har sett över möjliga konsekvenser för vattenkrafts- produktionen och dammsäkerheten. analyserar fortlöpande på vilka sätt skogsskötsel och naturvård kan behöva anpassas till följd av framtida klimatförändringar och ökad risk för extrema väderhändelser. Ingen sammanhållen analys har dock gjorts av de nya behov som uppstår och kostnader som en klimatförändring kan orsaka. Inom ramen för har anpassningsfrågorna genom det tionde partsmötet fått större utrymme . Då fattades beslut om att utarbeta ett femårigt program i syfte att stärka parternas kapacitet för sårbarhetsanalys och anpassningsåtgärder. Vid världskonferensen om riskreduktion och förebyggande av naturkatastrofer i den 18–uppmanades varje land att etablera s.k. nationella plattformar som ett led i att förbättra beredskapen mot naturolyckor. De nationella plattformarna skall vara genomförda . Även inom EU har sårbarhetsfrågor uppmärksammats men ännu har inga analyser eller åtgärder påbörjats på gemenskapsnivå. Inom EU beslutade miljöministrarna dock att uppmana kommissionen att lägga fram ett lämpligt förslag till europeiskt handlingsprogram om hantering av översvämningsrisker. Enskilda medlemsländer, t.ex. och , har genomfört analyser av sårbarhet och anpassningsbehov. Enligt FN:s klimatpanels (Intergovernmental Panel on Climate Change, IPCC) senaste utvärdering av klimatförändringar har jordens medeltemperatur ökat med ca 0,6 ºC . Fram kan temperaturen komma att öka med ytterligare mellan 1,4 och 5,8 ºC, enligt IPCC:s beräkningar. Det är inte bara den absoluta förändringen av klimatet till slutet av detta sekel som har betydelse när sårbarhet och anpassningsbehov skall kartläggas. Även takten i en klimatförändring bör beaktas och takten beror delvis på resultaten av olika strategier för att begränsa utsläppen av växthusgaser. Modelleringar tyder på att takten på temperaturförändringen kommer att hålla sig på nuvarande nivå för att därefter sakta ned. Detta förutsätter dock att effektiva åtgärder för att begränsa utsläppen av växthusgaser vidtas. För att begränsa klimatförändringarna krävs kraftiga utsläpps- minskningar i alla länder, men inte ens drastiskt minskade globala utsläpp kan helt förhindra en klimatförändring. Dock kan en internationell och ambitiös klimatpolitik långsiktigt påverka i vilken hastighet och omfattning en klimatförändring kommer att ske. På kort sikt (10–) är möjligheterna att påverka takten och omfattningen av klimatförändringarna betydligt mindre. Ännu har de internationella överenskommelserna inte lett till något påtagligt trendbrott när det gäller de globalt sett ökande utsläppen av växthusgaser. De regionala och lokala effekterna på klimatet kommer dock att avvika väsentligt från de globala medelvärdena. I en del regioner kan risken för översvämningar öka medan risken för torka kan öka på andra ställen. Klimatet i bedöms vara känsligare för förändringar än det globala klimatet i genomsnitt. En god prognos av möjliga framtida regionala och lokala klimatförhållanden behövs som underlag för att kunna göra en bedömning av samhällets sårbarhet till förändringarna. Globala klimatsimuleringar som t.ex. tas fram inom ramen för FN:s klimatpanel har inte tillräckligt god upplösning för att ligga till grund för regionala bedömningar. Sådana modeller utgör i stället en utgångspunkt för utvecklingen av regionala klimatscenarier för och , som vid vid . Med dessa modeller kan regionala särdrag, såsom , älvsystem, insjösystem och fjällkedjan beskrivas mer realistiskt vilket medger att mer detaljerad information kan tas fram om möjliga klimatförändringar på ett regionalt plan. I de scenarier som använts i dessa regionala klimatmodelleringar kommer årsmedeltemperaturen i att ha höjts med i genomsnitt ca 4 ºC –2100 jämfört med perioden –1990, vilket är mer än vad som förutses i de prognoser som gjorts över den globala medelförändringen. Liknande resultat har rapporterats i rapporten från (Arctic Climate Impact Assessment, 2004) som tagits fram på beställning av . Flera osäkerhetsfaktorer finns emellertid i antagandena och i modellberäkningarna. Andra utfall, både med större och mindre temperaturförändringar, är därför möjliga. Europeiska miljöbyråns (EEA) rapport of Europes Changing Climate (2004) pekar på att klimatförändringarna blir större i än det globala genomsnittet. måste därför förbereda sig och EEA konstaterar att det behövs strategier för detta på alla nivåer. Temperaturförändringar påverkar flera olika variabler. De säsongsvisa snöförhållandena och havsisen påverkas också av temperaturen. Som en följd av klimatförändringarna förväntas vegetationsperiodens längd kunna förlängas med i . Nederbördsförhållandena kan också komma att påverkas i regionen. Längs och i norra för- väntas ökad nederbörd medan förhållandena kan bli de omvända i delar av sydöstra . Både snötäckets varaktighet och det maximala snödjupet minskar i enligt de regionala modellberäkningarna. Vattenföringen bedöms öka i norr och bli oförändrad eller minska något i . Förändringarna i snötäcket och nederbördsmönstren förväntas leda till att översvämningsrisken ökar och minskar . Tillrinningen till ökar i norr och är oförändrad eller minskar något i söder. Vattentemperaturen i förväntas stiga med 3 ºC i genomsnitt vilket bl.a. kan medföra en avsevärd minskning av isutbredningen i . Den globala uppvärmningen väntas leda till att vattenståndet i världshaven stiger med 0,1–0,jämfört med , vilket även kommer att påverka vattenståndet i . Hur kan samhället påverkas av en klimatförändring? Fysisk planering, infrastruktur, bebyggelse och elförsörjning Ett förändrat klimat med risk för intensivare nederbörd leder till intensivare hydrologiska förlopp i vattendrag vilket kan få konsekvenser i form av översvämning, skred och ras samt en långsiktig höjning av havsytan. Detta ställer nya krav på planeringen av samhällets infrastruktursystem som vägar, järnvägar, broar, kraftöverföring, telekommunikation, hamnar, dammar, slussar, avlopps- och vattenförsörjningssystem samt byggnader. Risken för påverkan på byggnader av ett förändrat klimat kan ställa krav på nya riktlinjer för dimensioneringsgrunder och ändrade konstruktioner men också på förändrade underhållsmetoder, t.ex. i form av ökad användning av träskyddsmedel mot mögel. Andra effekter av klimatförändringar som kan ha omfattande inverkan på samhällets infrastruktur och förutsättningarna för vindkrafts- produktion är förändringar i vindklimatet samt förekomsten och intensiteten av stormar. Ett förändrat nederbördsmönster och ökad temperatur kan vidare påverka vattenföringen i reglerade vattendrag och kan därmed ha stor betydelse för elproduktionen i landet. Förutsätt- ningar förväntas uppstå för en ökad och jämnare produktion av vattenkraft. Den ökade vattenföringen i reglerade vattendrag kan också leda till en förhöjd risk för dammbrott eftersom dammarna har dimensionerats efter dagens vattenföringsförhållanden. Därför arbetar kraftbranschen med att öka dammsäkerheten genom att förstärka och höja dammar samt öka kapaciteten för avtappning. De begränsade avtappningsmöjligheterna från , och medför risk för översvämning av angränsande mark vilket kan komma att förvärras genom framtida klimatförändringar. Stigande nivåer i världshaven och därmed påverkar möjligheterna till avtappning. Detta beror bl.a. på begränsning i slussarnas och vattendragens avtappningskapacitet. Areella näringar, turism och biologisk mångfald De biologiska förutsättningarna och de areella näringarna påverkas av förändringar av bl.a. temperatur, vegetationssäsong, vegetations- zoner och hydrologiska förhållanden. Risken för spridning av skadeinsekter, sjukdomar och svampangrepp ökar om klimatet blir varmare och fuktigare. Förändringar i vegetationszoner och arters utbredningsområden kan leda till att hotade arter och ekosystem utsätts för ytterligare påfrestningar. En långsiktig planeringshorisont behövs inom skogsbruket med dess långa omloppstider som påverkan på näringen kan vara omedelbar vid till exempel stormar. De långsiktiga förut- sättningarna för skogsbruket och svensk skogsindustri kan väsent- ligen förändras till följd av klimatförändringarna. bl.a. brukningsformerna inom skogsbruket analyseras och studeras. Ett varmare klimat skulle ge förutsättningar för att öka skogsproduktionen i . Trädslagens liksom andra skogs- levande arters utbredning kommer generellt att förskjutas norrut till följd av högre temperatur och ändrade nederbördsförhållanden. Därför krävs fördjupade studier kring detta. Jordbruket kommer sannolikt att påverkas vid klimatföränd- ringar vilket kan ge upphov till längre vegetationssäsong, förskjut- ning av vegetationszoner och förändrade hydrologiska förhål- landen. Förutsättningarna för odling av grödor och djurhållning kan förändras väsentligt vilket i sin tur kan leda till både positiv och negativ påverkan på svensk livsmedelsförsörjning och livsmedels- industri. Med avseende på livsmedel och foder samt från energi- synpunkt kan möjligheten till odling av andra och nya grödor, ökat skördeutbyte och fler antal skördar innebära positiva effekter. Liksom i skogsbruket kan sjukdomar på djur och grödor få lättare att etablera sig. Förekomsten av skadeinsekter, sjukdomar och svampangrepp kan förvärras och det finns risk för att nya arter etablerar sig i ett varmare och fuktigare klimat. Ökade insekts- eller svampangrepp riskerar även leda till ökad användning av bekämpningsmedel. Klimatrelaterade problem kan även finnas vid större utbrott av djursjukdomar. Utsläppen av växtnäringsämnen till luft och vatten kan förändras både i omfattning såväl som och rum. Förändrade produktionsbetingelser gör det också viktigt att säkra djur- och växtgenetiska resurser med egenskaper som kan komma till användning. Jordbruket och glesbygden kan vara särskilt känsliga vid brott i elförsörjningssystemen liksom i andra system, vilket bör särskilt uppmärksammas. En högre trädgräns och påverkan på markfloran skulle kunna förändra förutsättningarna för rennäringen, vilket även kan få konsekvenser för den samiska befolkningen som lever på ren- skötsel. Turistnäringen kan påverkas av en klimatförändring. T.ex. kan kortare och snöfattigare vintrar och andra effekter, t.ex. förbusk- ning, av ett förändrat klimat innebära försämrade förutsättningar för turistnäringen i fjällvärlden. Effekter på näringen kan även uppstå på andra håll i . Klimatförändringarna kan också påverka många andra miljöfaktorer och därmed även möjligheterna att uppnå miljö- kvalitetsmålen. Det gäller t.ex. målen om rent vatten och luft samt Förändringar i vegetationszoner och arters utbredningsområden kan leda till att hotade arter och ekosystem utsätts för ytterligare påfrestningar. Förändrade förhållanden i våra kusthav och insjöar kan leda till förändrad artsammansättning vilket i sin tur kan få effekter på såväl den biologiska mångfalden som fiskerinäringen och fritidsfisket i våra hav och insjöar. Vattenförsörjning, avloppssystem samt hälsa En ökad temperatur i våra sjöar och vattendrag kan ha stora effekter på kvaliteten för dricksvatten såsom smak, lukt och färg.