sou · GVB389 · 2008-01-01 00:00:00 — Den vikti- gaste metoden som anges i föreskrifterna, sär- eller ihopspårning, används endast i liten omfattning. Vanligast är att man använder avståndskriterier för att särskilja grupper. Även ringning förekom- mer i undantagsfall. Skälen till detta eller vilka kriterier som används dokumenteras endast i ringa omfattning. Flera hänvisar till att det saknas enkla möjligheter i Rovdjursforum, vilket gör det alldeles för tungarbetat att lägga in kommentarer. För registrering av observationer i Rovdjursforum krävs utbild- ning och en särskild behörighet. Flertalet kvalitetssäkrare har denna rätt, men inte alla. Rutinerna för vad som registreras varierar mellan länen. De flesta anger att alla kvalitetssäkrade observationer av grupper av varg och lo läggs in. Några län anger att man gör ett visst urval. De flesta län lägger in icke kvalitetssäkrade rapporter från all- mänheten i en särskild mapp i Rovdjursforum. Det sker dock inte konsekvent. står en utomstående person som rapporterat Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet som observatör, även om rapporten kvalitetssäkrats. Det kan leda till att rapporter som kvalitetssäkrats framstår som icke säkrade. Länsstyrelsernas inventering av stora rovdjur finns reglerade i föreskrifter (NFS 2004:18). I utvärderingen har studerats hur väl länsstyrelserna följt delar av dessa föreskrifter. Fokus har varit på ett urval speciellt viktiga föreskrifter, som har en avgörande inverkan på inventeringarnas resultat. personal, organisationernas inventeringssamordnare samt personer som kvalitetssäkrar skall inneha relevanta kunskaper. Natur- vårdsverket ansvarar för grundutbildning och vidareutbildning av läns- styrelsens rovdjursansvariga och de personer som kan ges rätt att kvali- tetssäkra observationer. (5 §) Personer som ges i uppdrag att kvalitetssäkra observationer eller fastställa antal föryngringar skall ha genomgått relevant utbildning enligt 5 § fjärde stycket, med godkänt resultat. (9 §) Viltskadecenter tillhandahåller på uppdrag grundut- bildning beträffande inventeringsverksamheten och ansvarar även för kunskapsproven. (Allmänna råd, sid. 20) För att förbättra samtliga aktörers kompetens krävs fortlöpande utbild- ning. Viltskadecenter tillhandhåller på uppdrag, i mån av efterfrågan, även vidareutbildning. (Allmänna råd, sid. 20) Nästan samtliga av de 115 kvalitetssäkrarna i de berörda länen har genomgått grundutbildningen med godkänt resultat. Det fanns fyra personer som menade var behöriga att kvalitetssäkra, men som inte genomgått grundutbildningen eller inte klarat god- känd nivå på kunskapsprovet. Tre av dessa personer är invente- ringssamordnare för samebyar och en fjärde är kvalitetssäkrare vid en länsstyrelse. Därutöver har vid granskningen av loinventeringen 2006/07 funnits drygt 30 personer som i Rovdjursforum är registrerade som Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet enda observatör för grupperade loföryngringar, trots att de inte gått utbildning och trots att de inte är kvalitetssäkrare enligt läns- styrelserna. Här hävdar dock de berörda länen att orsaken är felak- tig registrering i Rovdjursforum. Viltskadecenter har erbjudit både repetition av grundut- bildning samt vidareutbildning i fält. Vidareutbildningarna i fält har varit upplagda så att länen skall höra av sig till Viltskadecenter när de har intressanta problem av något slag. Med mycket kort varsel är det tänkt att fältövningar genomförs på plats i länet ifråga. Med detta förfarande inverkar inte vidareutbildningarna i det dagliga inventeringsarbetet utan de blir en del i länens inventeringsarbete. Under de fyra säsonger som dessa fältutbildningar har erbjudits har dock endast några enstaka förfrågningar inkommit. Antalet kvalitetssäkrare skall begränsas med hänsyn till rovdjursförekomst och möjlighet att vidmakthålla kontinuitet och upprätthålla personernas kompetens. (6 §) Antalet kvalitetssäkrare varierar stort mellan länen. Flest kvalitets- säkrare har ett län med 34 personer medan ett annat med ungefär samma rovdjurstäthet endast har 7 personer. I förhållande till länens areal blir skillnaderna mellan de olika länens personal dock mindre. I ett län är 4 kvalitetssäkrare heltidsanställda, en av dem är rovdjursansvarig för inventering. Två län har gemensamt en person heltidsanställd, med halva tjänstgöringen i vardera länet. Övriga kvalitetssäkrare är timanställda. En betydande del av de totalt 115 kvalitetssäkrarna i de berörda länen spårar så begränsat att de inte får den träning och de erfarenheter som är nödvändigt för att bygga upp och vidmakthålla erforderlig kompetens. Om man ser till varginventeringen, som kräver den största kompetensen och erfarenheten, så hade endast 77 av dessa 115 personer spårat varg överhuvudtaget den senaste säsongen. Variationen i spårningsinsats mellan de som ändå hade spårat varg var dock enorm, från över till några få meter. Av de 77 som hade spårat någonting var det endast 42 personer som hade spårat mer än varg /07. Detta visar att det endast är ett fåtal av personal som står för huvuddelen av det kvalificerade inventeringsarbetet, i varje fall när det gäller varg. De nuvarande förhållandena svarar inte upp mot föreskrifterna i detta avseende. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Ett centralt kriterium i föreskrifterna för att fastställa en föryngring/ familjegrupp av lodjur är att djuren har spårats spårstämpel för spår- stämpel på lämpligt sätt i och att spåren är av samma ålder och djuren har gått i samma riktning och följs åt (Bilaga sid. 16). Samma kriterium finns även för varg när det gäller att bedöma antal djur utifrån spårning (Bilaga sid. 10) Kriteriet finns för att minska vanliga felkällor som t.ex. att ett djur har gått en slinga och återkommit i sitt eget spår eller att två olika djur gått eller också för att upptäcka om det faktiskt kan vara flera djur som trampat i samma spårlöpa, trots att det till en början bara synts ett spår. En dylik längre spårning klar- gör även frågan om spårlöpans arttillhörighet, och för varg dess- utom djurens sociala status, revirmarkeringar m.m. I Rovdjursforum skall den spårade sträckan redovisas både som total spårad sträcka och som detaljspårad sträcka. Samtliga län tolkar föreskrifternas term spårstämpel för spårstämpel liktydigt med Rovdjursforums term detaljspårad sträcka. I utvärderingen har undersökts i vilken mån länen har spårat detaljspår- ning, som underlag för konstaterad familjegrupp av lodjur, 2006/07. Endast grupperingar som bygger på spårningar har medtagits, således inte grupperingar som grundar sig på syn- observationer eller döda djur. Endast två län uppfyllde detta kriterium, dvs. samtliga gruppe- rade föryngringar av lodjur hyste minst en detaljspårning längre än . I ett län saknade 3 av 27 familjegrupper någon spårning längre än . I ett län var det 7 av 20 familjegrupper som inte uppfyllde föreskrifterna i detta avseende och i ytterligare ett län var andelen så hög som 21 av 25 familjegrupper som inte hyste någon spårning längre än . Ett par län anger som förklaring till den bristfälliga spårningsin- satsen att deras personal har registrerat fel i Rovdjursforum och att spårningarna i själva verket var utförda i enlighet med föreskrif- terna. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Kriterier för att fastställa antal föryngringar för både lodjur och varg: Då två eller flera spårobservationer på snö förekommer relativt nära varandra skall spårlöporna spåras ihop alternativt isär genom samman- hängande detaljspårningar. (Bilaga sid. 11 och 16) Detta handlar om ett av de viktigaste momenten i inventerings- arbetet, nämligen att fastställa hur många olika föryngringar som finns inom ett givet område. När det gäller lodjursinventeringen har utvärderingen konstaterat allvarliga brister i just detta avseende. Det i föreskrifterna angivna kriteriet att spåra ihop alternativt isär används endast i undantagsfall. Värt att notera i sammanhanget är att olika särskiljningsmetoder och deras tillförlitlighet är ett ämne som avhandlas grundligt under den obligatoriska utbildningen. I det skriftliga examensprovet finns också en fråga om vilken särskiljningsmetod som i första hans skall användas. Här har så gott som samtliga kursdeltagare svarat rätt, nämligen att spåra ihop/isär. I absoluta undantagsfall och då det inte varit möjligt att genomföra andra särskiljningsåtgärder, får antalet lodjursföryngringar bedömas utifrån ett avståndskriterium av . (Bilaga sid. 16) Trots föreskrifternas uppmaning att använda det s.k. avståndskrite- riet restriktivt är detta det mest använda kriteriet för särskiljningar av familjegrupper av lo i samtliga undersökta län. Registrering i Rovdjursforum skall ske utan dröjsmål, gäller både observa- tioner och slingor. (12 §) Det har varit svårt för utvärderarna att få någon preciserad uppfatt- ning om detta eftersom det inte finns något datum för när registre- ringen har gjorts i Rovdjursforum. Det är dock känt genom Vilt- skadecenters arbete med att samordna länens varginventeringar att många vargobservationer registreras med stor eftersläpning. Den senaste säsongen har emellertid erhållits ett grovt mått mellan observation och registrering. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet gjordes en gång ett datauttag ur Rovdjurs- forum av registrerade vargobservationer. Observationsdatum för de registrerade vargobservationerna kunde då jämföras med vilken vecka datauttaget gjordes. Härvid framkom att av de totalt 427 registrerade vargobservationerna var endast hälften () av observationerna registrerade under samma vecka som uttaget hade gjorts. eftersläpade mer än 3–. För den personal som leder det operativa inventeringsarbetet, liksom för Viltskadecenters samordning av varginventeringarna, är det viktigt att registreringarna sker utan dröjsmål. Viltskadecenter har under de årliga mötena med länens rovdjursansvariga, påtalat problemet med efter släpande registrering i Rovdjursforum. Samtliga observationer av lodjur och varg skall registreras i Rovdjurs- forum. (Bilaga, s.10 och 15) Vid utvärderingen framkom att alla observationer av varg inte alltid registreras, inte heller alla observationer som görs av kvalitets- säkringspersonalen. Det är svårt att få en uppfattning om hur stort detta problem är. Det finns dock flera konkreta fall i två län att alla vargobservationer som kvalitetssäkringspersonalen gör inte regi- streras i Rovdjursforum. Det framkom också att flera av länens kvalitetssäkrare inte har getts behörighet att registrera i Rovdjursforum. Orsaken angavs bl.a. vara ekonomiska skäl. Det anses bli för dyrt att skicka många på utbildning i Rovdjursforum. Man anser också att systemet i sig inte håller tillräckligt hög säkerhet, att det går att komma åt infor- mation som man egentligen inte har behörighet till. Det är framför allt två län som har fältpersonal utan behörighet att registrera i Rovdjursforum. Alla observationer av varg och lodjur samt tillhörande inventeringsslingor skall vara registrerade i Rovdjursforum före . (12 §) Detta är också svårt att utvärdera eftersom det inte finns någon uppgift i Rovdjursforum över när en registrering är gjord. Detta har dock inte påverkat inventeringsresultatet för varg när det gäller antalet föryngringar och familjegrupper. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Det går enligt utvärderingen att med relativt enkla medel åtgärda dessa problem och få en tillräckligt god kvalitet på både lodjurs- och varginventeringarna. I utvärderingen konstateras att större delen av undersöknings- området åtminstone under respektive vinter har besökts i inventeringssyfte. Om vi ser till alla de undersökta länen tillsammans minskade täckningsgraden från /06 till vintern därpå (figur 2). Emellertid är nästan hela denna skillnad att tillskriva , som minskade från till på grund av snöförhållanden. I sydliga län har säkerligen den dåliga snövintern 2006/07 slagit extra hårt. Räknas bort är täckningsgraden för de båda säsongerna densamma, respektive . Säsongen 2005/06 varierade den ej inventerade andelen av länens areal mellan och . Säsongen 2006/07 varierade den ej inventerade andelen av länens areal mellan och . Den näst lägsta täckningsgraden uppvisade ej inventerad länsareal. Två län har lyckats med en hög täckningsgrad båda säsongerna, med av arealen besökt. Således finns en hel del vita fläckar, som alltså inte besökts . Det innebär att rovdjurs- förekomster mycket väl kan ha missats, men det är omöjligt att göra någon beräkning av hur stor denna felkälla kan vara. Den samlade bilden av länens varg- och lodjursinventeringar visar att det i många viktiga avseenden förekommer stora variatio- ner i länens val av metoder och arbetssätt. Slutsatsen blir enligt utredningen att detta kan har påverkat resultaten när det gäller lodjursinventeringarna. Även varginventeringarna kan ha påverkas negativt, men inte i samma utsträckning som när det gäller lodjur. Val av metoder och fördelning av arbetsinsatser mellan arter, län och revir måste styras upp bättre . Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Inventeringarnas täckning av terrängen vintrarna 2005/06 respektive 2006/07 enligt i Rovdjursforum registrerade slingor och spårningar. Spårad sträcka – skillnader mellan länen Ett mått på arbetsinsats och inventeringarnas jämförbarhet och kvalitet är hur mycket spårningsarbete som läggs ned. Om man tittar närmare på inventeringarna av lodjur kan konstateras att den genomsnittliga detaljspårade sträckan lodjursspår per familjegrupp varierar stort mellan länen. Denna variation återfinns båda de undersökta säsongerna 2005/06 och 2006/07. Det är vidare samma län som spårat minst respektive mest båda åren. Det län som spårat mest () har presterat ungefär 16 gånger så lång sträcka som det län som spårat minst och det gäller både 2005/06 och 2006/07. En likartad jämförelse som den ovan beskrivna har även gjorts beträffande varg. Dels har den totala spårningsinsatsen jämförts, dels den detaljspårade sträckan till fots eller med skidor. Denna spårningsinsats har relaterats till respektive läns vargförekomst. Som mått på vargförekomst i länen har använts antalet revir med familjegrupper och par. Gränsöverskridande revir har delats lika mellan berörda län. Även då finns en anmärkningsvärt stor varia- tion mellan länen, både vad gäller den totala spårade sträckan och den detaljspårade sträckan. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Typ av detaljspårning – skillnader mellan länen I utvärderingen har också granskats hur detaljspårningarna har gått till vad beträffar varginventeringarna. I Rovdjursforum skall det registreras hur stor andel av varje spårningsinsats som är att klassa som detaljspårning samt vilket färdsätt som använts vid spårningen. Detaljspårningar skall, som namnet anger, vara noggranna och man skall bland annat ha ögonkontakt med spårlöpan. Detalj- spårningar skall i första hand utföras till fots/med skidor. Under vissa speciella omständigheter kan detaljspårningar ske från bil, t.ex. om det är nysnö och djuret har gått på vägen och ingen annan bil har kört innan. I jämförelsen mellan länen framkommer stora skillnader i hur detaljspårningarna utförts (figur 3). I utvärderingen har fokuserats på hur stor andel av detaljspårningarna som utförts med bil, dvs. den minst lämpliga formen av detaljspårning. Ett län redovisade inte en enda detaljspåning med bil 2006/07 medan ett annat redovisade att av detaljspårningarna skedde med bil. Även i ytterligare ett län var det en stor andel av detaljspårningarna som hade utförts med bil (). Detta indikerar att länens arbetssätt varierar på väsentliga punkter. Det är svårt att exakt peka på vad detta har fått för konse- kvenser på inventeringsresultaten generellt, men en stor del av varginventeringen bygger på observerade detaljer i spårlöporna, såsom typ och frekvens av markeringar, löpblod och inte minst antalet spårlöpor i lag vid olika tillfällen. I de län som har en stor andel av detaljspårningarna utförda med bil finns en ökad risk för att feltolkningar har smugit sig in. Resultaten blir helt enkelt osäk- rare. I det preliminära resultatet från varginventeringen 2006/07 återfinns fler osäkra parbildningar än under tidigare säsonger. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Jämförelse mellan länens varginventeringar 2006/07 med avseende på typ av detaljspåning (med bil, med skoter eller till fots/med ski- dor). Spårad sträcka per person och spårningsdag – skillnader mellan länen I ett försök att få en mer konkret uppfattning över hur personalens arbetsdagar i fält ser ut och hur mycket kvalificerat spårningsarbete som de egentligen lägger ned, har utvärderingen granskat hur många dagar (okt.–mars) som personalen varit ute i fält och detaljspårat (till fots/med skidor eller med skoter). Den totala detaljspårade sträckan varg- och lospår har summerats, för att ge ett mått på den genom- snittliga spårade sträckans längd per dag. Hänsyn har även tagits till hur många personer som deltagit i dessa spårningar för att se hur lång sträcka länens fältpersonal i genomsnitt spårar under en spår- ningsdag. Det mest slående med denna analys är den korta sträcka som personalen i samtliga län har lagt ned på detaljspårningar under en genomsnittlig spårningsdag. Detta gäller för båda de undersökta säsongerna 2005/06 och 2006/07. Även om den spårade sträckan är kort för i stort sett alla län är det stora skillnader mellan länen. 2005/06 detalj- spårade fältpersonalen i ett län genomsnitt 460 m varg- och lospår under en genomsnittlig spårningsdag, medan motsvarande sträcka för ett anat län var 1 830 m. Säsongen 2006/07 var det samma län Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet som spårade kortast sträcka (359 m) medan ett annat län spårade längst (950 m). Bedömningsunderlag för familjegrupp av lodjur – skillnader mellan länen I föreskrifterna framgår att observationer skall kvalitetssäkras av behörig personal och att spårlöpor skall följas i för att det skall vara rimligt att avgöra antal djur i sällskap utifrån spårning, t.ex. om det är fråga om en familjegrupp. Vid genomgång av länens lodjursinventeringar /07 framkom att dessa föreskrifter långt ifrån alltid följs. Variationen mellan länen var härvidlag stor (figur 4). I det län som sämst uppfyllde dessa regler var det endast 4 av 25 föryngringar som uppfyllde dessa två regler i föreskrifterna. För ett annat län var det 10 av 21 föryngringar som fick godkänt på denna punkt. I ytterligare andra län var motsva- rande siffror 14 av 22 föryngringar, samt 12 av 18 respektive 27 av 30 föryngringar som kan klassas som godkända. och uppfyllde i samtliga fall föreskrifterna i detta avse- ende. Flera län uppger att dessa brister beror på att deras personal har registrerat fel i Rovdjursforum. Det i flera län bristfälliga bedömningsunderlaget när det gäller att konstatera att det är fråga om en familjegrupp är inte accepta- belt och skapar en osäkerhet även när det gäller antalet lodjurs- föryngringar. Därtill kommer särskiljningarna, dvs. att reda ut hur många olika föryngringar det är fråga om. Problematiken kring sär- skiljningarna behandlas i följande avsnitt. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Jämförelse mellan länens inventeringar av lodjur 2006/07 med avse- ende på bedömningsunderlagt för föryngringar av lodjur. Två centrala kvalitetskrav i föreskrifterna har undersökts; detaljspårad sträcka längre än och behörig kvalitetssäkringspersonal. Sex av de åtta länen har angivit att de använder aktiv snoking som huvudmetod eller i kombination med begränsade områdesinven- teringar (2 län). Snokingen som metod har två problem. Det ena är att säkerställa att hela länet täcks eller skannas av någorlunda lik- formigt och effektivt så att man inte missar förekomster, det andra är särskiljningar av närliggande grupper. Det senare problemet är givetvis särskilt påträngande i täta populationer. I utvärderingen konstateras att länen endast delvis lyckats lösa det första proble- met, och inte alls det andra. Inget av de län som enbart förlitat sig på snoking har haft en fast och kontrollerbar plan för hur länet ska täckas av så att man inte får luckor. Dock har flera län lyckats väl med täckningen via åtmin- stone ett besök i större delen av länet. Tyvärr kan man inte i Rov- djursforum se hur en slinga inventerats, så det är inte möjligt att få kännedom om hur stor del av länen som besökts mer än en gång. Vid snoking är det inte troligt att ett enda besök på en Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet viss slinga räcker för att med säkerhet hitta alla lodjursgrupper, men det går alltså inte analysera i hur stor utsträckning detta skett. Men även om länen skulle haft ambitionen att besöka samma område per säsong, är det osannolikt att man har tid och resurser tillräckligt för detta. Särskilt inte om man dessutom har ett antal vargrevir som kräver stora spårningsinsatser. De flesta grupperade lodjursföryngringar bygger på endast en spårobservation . För säsongerna 2005/06 och 2006/07 är respektive av loföryngringarna baserade på endast en spårning och respektive grundar sig på 2 observationer (figur 5). Med så få observationer per familjegrupp är det svårt att få någon uppfattning om hemområdenas geografiska utsträckning, speciellt när de enskilda spårningarna generellt är korta. Utvärderingens slutsats av denna aspekt är att länen haft begränsade möjligheter att avgöra hur väl täckt respektive län varit, och helt saknat kvantitativ metod att beräkna hur stor andel av befintliga grupper som missats. Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet Antalet observationer per lodjursföryngring vid Länsstyrelsernas inven- teringar 2005/06 respektive 2006/07. Det största problemet med snoking i täta lodjurspopulationer är särskiljningen av närliggande grupper. I en mättad lodjursstam, som det är fråga om över en stor del av det aktuella området, gränsar de flesta lohonors hemområden till andra honors, och i Inventering av lodjur och varg utanför renskötselområdet många fall förekommer överlappning mellan hemområdena. Sär- skiljningar måste alltså ske inte bara mellan två olika grupper utan i hela kluster av grupper, där varje grupp kan ha både tre och fyra grannar. Särskiljning i sådana kluster, när de enda data man har är en eller ett par observationer av varje grupp som kan ligga vitt skilda i tiden, och där man inte vet om man missat några, är en synnerligen vansklig, för att inte säga omöjlig uppgift. Föreskrifterna anger att man ska använda sär- respektive ihopspårning när man har närliggande grupper. Denna metod har använts i ytterst liten omfattning. Sär- och hopspårning lämpar sig bäst när man har relativt ny snö, och flera observationer som ligger nära i tiden, helst . De flesta observationer man har att arbeta med vid snoking uppfyller inte dessa krav. Det är därför enligt utvärderingen förvånande att man i stället främst har använt den metod som enligt föreskrifterna ska användas som sista åtgärd, nämligen det s.k. avståndskriteriet. Denna metod är dock främst avsedd för områden där lohonorna förekommer vitt åtskilda och endast undantagsvis gränsar intill varandra. Att använda avståndskriteriet i en mättad population är egentligen inte så mycket bättre än att lägga ut ett mönster med cirklar bestämda av avståndskriteriet över hela området och räkna hur många cirklar som får rum. I viss utsträckning har man också använt sig av ringningsmeto- den, en metod som anses så otillförlitlig att den togs bort ur före- skrifterna i den senaste versionen. Inget län har, annat än i undantagsfall, redovisat särskiljnings- åtgärderna vare sig i Rovdjursforum, på blanketter eller kartor. Inget län sade sig ens känns till kravet härom i föreskrifterna. kan det dock förekomma en anteckning i kommentarsfältet på sidan översikt observation i Rovdjursforum.