sou · GWB389 · 2008-10-13 00:00:00 — Utredningen anser emellertid att det skulle föra för långt att neka personer, som i många andra avseenden betraktas som anställda, att återgå till ordningen för anställda i AFL, även efter det att de fyllt . Dessutom erläggs för anställda arbetsgivar- avgifter baserade på villkoren för anställda. Byte ska emellertid vara möjligt först efter att dessa personer har att vänta ut uppsägnings- tiden för vald karens samt aldrig tillämpas på sjukdom som inträffat innan ändringen. Det senare bör gälla även om karenstid inte valts, jämför avsnitt 8.2.3 nedan. Definitionen av fåmansföretag omfattar även motsvarande ut- ländska juridiska personer, vilket följer av 2 kap. 2 § IL. Det blir därför i sig möjligt för fåmansföretagare i sådan juridisk person att omfattas av de föreslagna reglerna i denna del. Härvid har det bety- delse om socialavgifter ska erläggas för fåmansföretagaren i . Saknas avgiftsskyldighet finns knappast skäl att nyttja de föreslagna reglerna.2 2 Det svenska socialförsäkringssystemet och dess förhållande till internationella regler redogörs för i avsnitt 2.1 samt 3. 8.2Karens för den som har inkomst av annat förvärvsarbete Utredningens förslag: En generell karenstid införs för företagare. Företagarna ges möjlighet att välja längre karenstid; 30, 90, 180 eller . För att uppnå likformighet mellan företagsformerna föreslår utred- ningen att de andelsägare som är berättigade att anmäla ersättning av arbete som inkomst av annat förvärvsarbete och också gjort detta, ska, förutom att erlägga arbetsgivaravgifter i nivå med egen- avgifterna, ha möjlighet att välja karens på samma sätt som egen- företagare. 8.2.1En ny grundläggande karens införs Som redovisats i avsnitt 7 är det en allmän uppfattning att före- tagare har svårt att utnyttja socialförsäkringssystemen, eftersom de inte har möjlighet att vara frånvarande från sitt företag trots egen eller barns sjukdom. Beräkningar från SCB, vilka redovisats i avsnitt 6, visar att det finns fog för denna uppfattning. Eftersom företagare inte nyttjar sjukförsäkringen i paritet med de avgifter de erlägger önskas sänkning av de sociala avgifterna och främst då sjukförsäkringsavgiften. Mot denna bakgrund är fråga om det inte finns skäl att förlänga den grundläggande karenstid om som finns för egenföretagare. Därmed skulle också sjukförsäk- ringsavgiften sänkas. har i sin PM nr. 6 Egenföretagare och sjukförsäkringen på s. 28 ff. anfört bl.a. följande angående sjukskrivningen bland egenföretagare: Det tycks inte finnas några stora skillnader i genomsnitt mellan egenföretagare och övriga när det gäller sjukskrivningar . Egenföretagarmännen är något mer sjukskrivna än samtliga män i arbetsför ålder men kvinnorna är å andra sidan mindre sjukskrivna än kvinnor i allmänhet. Den skillnad som finns mellan egenföretagare och anställda finns i stället bland de korta sjukfallen. Omkring en tredjedel av alla egen- företagares sjukfall pågår i exakt . En naturlig tolkning är att det har betydelse att det första mötet med någon form av portvakt utöver dem själva sker först efter just . krävs nämligen läkarintyg. En annan tolkning är att det finns en gräns för egenföretagare för hur länge det går att vara sjukfrånvarande och att den gränsen går vid just . Är det så talar det för att det finns egenföretagare som avbryter sin sjukskrivning dag åtta trots att de inte hunnit bli friska. Egenföretagare är en heterogen grupp och bland dem kan finnas en grupp som har återkommande sjukfall och högre sjuklighet. Men överrepresentationen av antalet fall som varar i exakt leder tanken till att sjukförsäkringen missbrukas. Vem kontrollerar om egenföretagaren arbetar eller inte? Egenföretagare taxeras en gång och det är ofta omöjligt att kontrollera när inkomsterna har uppkommit. För den enskilde är företaget ofta en livsstil och arbete och fritid kan flyta ihop på ett sätt som gör gränsen mellan arbets- oförmåga och förmåga flytande. En annan skillnad är att andelen sjukfall som når den fjortonde dagen är mycket högre för egenföretagare och arbetslösa jämfört med anställda, vilket väcker en misstanke om att det ändå finns en inte obetydlig grupp egenföretagare och arbetslösa som inte sjukskriver sig trots att de skulle ha rätt till det. Det kan dels röra sig om personer som inte riktigt känner till regelsystemet och dels om egenföretagare som har svårare än anställda att vara frånvarande från sitt arbete. Möjligheten att välja karensdagar öppnar för en studie av s.k. adverse selection som är ovanlig i vårt generella socialförsäkringssystem. Tyvärr gör problematiken med att bestämma populationen att det blir svårt att göra en korrekt jämförelse mellan de tre grupperna. Det tycks dock som om teorin stämmer. De med färre antal karensdagar blir oftare sjuka än de med många karensdagar. Det bör noteras att undersökning är baserade endast på egenföretagare och inte företagare som är anställda i sin näringsverksamhet. Oavsett detta förefaller det egen- domligt att omkring en tredjedel av alla egenföretagares sjukfall pågår i exakt . Med hänsyn härtill och eftersom företagar- kollektivet eftersträvar en generell sänkning av socialavgifterna, dvs. i detta fall sjukförsäkringsavgiften, anser utredningen, efter samråd med företagarnas organisationer, att en förlängning av den grundläggande karenstiden från skulle gynna företagarkollektivet. Med en sådan regel kan den sjukförsäkrings- avgift som gäller vid en karensdag sänkas. har beräknat att en förlängd karens skulle innebära besparingar för försäkringen med . Därtill kommer att hälften av alla inträffade sjukfall inte behöver hand- läggas av . Vad denna besparing uppgår till i kro- nor, har inte varit möjligt att få fram. Från företagarhåll har framförts att det absolut viktigaste för en företagare som råkar ut för sjukdom eller skada är att denne får tillgång till snabb vård och rehabilitering för att säkerställa ett snabbt tillfrisknande och återgång till aktiv tjänst i företaget. En sänkning av sjukförsäkringsavgiften skulle därför ge fler företagare finansiell möjlighet att köpa en sjukvårdsförsäkring Det har från vissa håll framförts tankar på att företagare helt borde få möjlighet att lämna det offentliga sjukförsäkringssyste- met, en s.k. total opt-out, för att härigenom slippa erlägga sjukför- säkringsavgift. Från andra håll har det framförts önskemål om att antalet karensdagar som är möjliga att välja förlängs från dagens för att uppnå största möjliga sänkning av sjukförsäkringsavgiften i den del som avser sjukpenningförsäk- ringen. Sjukförsäkringsavgiften är till för att finansiera sjukförsäk- ringen, dvs. både sjuk- och rehabiliteringspenningen och sjuk- och aktivitetsersättningen. Under uppgick sjukförsäk- ringsavgiften till . Den del av avgiften som finansierade sjuk- och rehabiliteringspenningen uppgick till . Infö- rande av 365 dagars karens innebär därför en sänkning av sjukför- säkringsavgiften som är begränsad. Härvid bör man betänka att det vid en vald karens ändå inte uppnås en total sänkning av sjukpenningdelen av sjukförsäkringsavgiften, eftersom det finns sjukpenningfall som kan pågå längre än . Detta gäller även efter införandet av den s.k. rehabiliteringskedjan . Enligt uppgifter från , baserade på siffror , var det av företagarna3 med s.k. B- inkomst som inte hade valt längre karens (dvs. hade en dags karens). hade valt tre dagars karens och hade valt 30 dagars karens. För de företagare som hade blandad inkomst fördelade sig valet så att inte valt någon karens, hade valt tre dagars karens och hade valt 30 dagars karens. De återgivna siffrorna från omfattar inte personer som bedriver näringsverksamhet genom företagsformen aktiebolag och ekonomisk förening. Vissa av dessa får först genom 3 Uppgifterna omfattar företagare med SGI-B som anmält karens och/eller fått SGI fastställd i ersättningsärende. utredningens förslag möjlighet att likställas med egenföretagare och välja karens. Utredningen har valt att låta beräkna vad en förlängd karens i så fall skulle innebära i sänkt sjukförsäkrings- avgift. Utredningen har begränsat sin beställning till att omfatta karens . Utredningen ser inget skäl att föreslå en längre karens eller att låta företagare välja att helt lämna sjuk- försäkringen. En sådan lösning skulle inte vara förenlig med utred- ningens direktiv. 8.2.2.1Sjukförsäkringsavgift vid olika karenstider Utredningen har uppdragit åt att beräkna sjuk- försäkringsavgiften med utgångspunkt i en karens och möjlighet att välja karenstid därutöver om 30, 90, 180 eller . har utgått från redovisade förhållanden för . Sjukförsäkringsavgiften 2006 var vid en dags karens, vid 3 dagars karens och vid 30 dagars karens. Sjukförsäkrings- avgiften i arbetsgivaravgifterna var . Försäk- ringskassan har gjort följande antaganden för sin beräkning. 1.2006 års avgift på för arbetstagare ska täcka kost- naderna för sjukförsäkringen, exkl. inkomster från näringsverk- samhet (B-inkomst). 2.Av avgiften kan antas täcka kostnaderna för sjuk- och rehabiliteringspenning, om fördelningen av sjukpenning antas vara densamma för såväl arbetstagare som egenföretagare. 3.Om en ökad koppling mellan avgifterna och ersättningen ska åstadkommas bör ändras i proportion till hur nyttjandet i förhållande till inbetalda sjukförsäkringsavgifter för företagare skiljer sig åt ifrån arbetstagare. Till detta hör att den genomsnittliga avgiften 2006 i det närmaste var densamma för företagare och arbetstagare (8,respektive 8,64 pro- cent). De inbetalda sjukförsäkringsavgifterna bör därmed vara jämförbara mellan företagare och arbetstagare och ingen juste- ring av beloppen behöver göras. 4.Uppgifter om inbetalda sjukförsäkringsavgifter och utbetalda ersättningar fördelade på arbetstagare, näringsidkare med B- inkomst och företagare med eget AB hämtas från SCB, jämför avsnitt 7.4, tabell 7.3. 5.Individer som har antas ha jämförbara inkomster med övriga företagare med B-inkomst. 6.De som kommer att välja antas vara samtliga som har 1 eller samt ett slumpmässigt urval av dem som har eller har eget AB. 7.De som kommer att välja 30, 90, 180 eller antas vara ett slumpmässigt urval av dem som har eller har eget AB. I beräkningen bortses från att det troligen kommer att bli ett snedvridet urval mellan vilka som kommer att välja 30 respektive . 8.2006 års avslutningstakt för de båda riskpoolerna (anställda och egenföretagare) antas gälla fortlöpande. Utifrån dessa antaganden har beräknat sjukför- säkringsavgiften 2006 enligt följande. Sjukförsäkringsavgift (%) 8.2.3Anmälan om kortare karens Den som har valt karenstid på tre eller , kan, enligt dagens regler, byta till försäkring med kortare karenstid eller ingen karens- tid. Detta är dock bara möjligt så länge han eller hon inte fyllt . Ändringen blir gällande efter den dag begäran om ändring gjordes hos . Den får dock inte tillämpas på sjukdom som inträffat innan ändringen blivit gällande. Detta bör alltjämt gälla. Utredningen anser dock att det bör övervägas om inte åldersgränsen ska höjas. Det har ifrågasatts om inte nuva- rande 55-årsgräns skulle kunna anses vara åldersdiskriminerande. Det ligger emellertid inte i utredningens uppdrag att föreslå en sådan höjning. De långa karenstider som efterfrågats och som utredningen även föreslår, kräver en särskild reglering om uppsägningstid. Uppsäg- ningstiden bör konstrueras så att den motsvarar de antal dagar med vilken karenstiden förkortas. Det innebär att om en företagare har 90 dagars karenstid och anmäler ändring till 30 dagars karenstid blir karenstiden förkortad , vilket tillika blir uppsägnings- tiden. Ny anmälan om kortare karens gäller som en justering av tidigare anmälan, varför om företagaren i exemplet ovan anmäler ingen karens, så blir karenstiden från den första anmälan (90-7). Om någon inte längre uppfyller kraven för att få sin ersättning för arbete räknad som inkomst av annat förvärvsarbete på grund av att kraven härför inte längre uppfylls, dvs. i de fall den försäkrade inte längre innehar av rösterna för samtliga ande- lar i ett fåmansföretag, bör detta likställas med en anmälan om ingen karens. Det är nödvändigt att upprätthålla uppsägningstid i sådana situationer, eftersom det erlagts avgifter utifrån vald karens. När uppsägningstiden löpt ut ska dessa personer åter anses som anställda med inkomst av anställning och omfattas av de regler i AFL och sjuklönelagen för anställda. Härigenom uppnås överens- stämmelse mellan erlagda avgifter och de förmåner som baseras på dessa. Som utredningen tidigare anfört, skulle det föra för långt att neka personer, som i många andra avseenden betraktas som an- ställda, att återgå till ordningen som gäller för anställda i AFL, även efter det att de fyllt . Byte ska emellertid vara möjligt först efter att uppsägningstiden löpt ut samt aldrig tillämpas på sjukdom som inträffat innan ändringen blev gällande. För de fåmansföretagare som inte väljer att återgå till att betraktas som anställda ska en förkortning av vald karenstid efter inte vara möjlig. Detsamma ska, liksom enligt dagens regler, gälla för egenföretagare. 1.Peter, , har valt karenstid . anmä- ler han till att han inte vill ha någon karenstid (vilket i praktiken, enligt utredningens förslag, innebör ). Först efter 83 (90-7) dagar, eller , har uppsägningstiden löpt ut. Av förenklingsskäl sker ikraftträdandet först vid det månadsskifte som inträffar närmast därefter, varför den nya karenstiden gäller från . Från detta datum ska han även erlägga sjukförsäk- ringsavgift baserad på . 2.Stina, , äger samtliga andelar i sitt aktiebolag. Hon har tidigare anmält till att hon vill att hennes lön från aktiebolaget ska anses vara inkomst av annat förvärvs- arbete. Hon har även valt en karenstid . år 2 anmäler till att hon vill för- korta sin karenstid . Eftersom valt en karenstid är hennes uppsägningstid 358 (365-7) dagar. Således går uppsägningstiden ut år 3. Den nya karensen gäller således från år 3. Från detta datum erlägger hon även sjukförsäkringsavgift baserad på . 3.Steve, äger av rösterna i ett fåmansföretag. Han har tidigare anmält till att han vill att hans lön från aktiebolaget ska anses vara inkomst av annat förvärvsarbete. Han har även valt en karenstid . år 2 anmäler till att han vill utträda ur de särskilda reglerna, dvs. han vill att hans lön från aktiebolaget åter ska betraktas som inkomst av anställning. Eftersom han valt karens ska uppsägningstiden (90-7) beaktas innan han åter kan behandlas som anställd. Det innebär att får sin lön från aktiebolaget betraktad som inkomst av anställning från år 2. Från detta datum erlägger Steves arbetsgivare, dvs. fåmansföretaget, arbetsgivaravgifter enligt reglerna för anställda och sjukfall hanteras i första hand enligt lagen om sjuklön. 4.Martina, , har valt karenstid . anmäler hon till att hon vill ha karenstid . anmäler hon att hon inte vill ha någon karenstid. Den senare anmälan är en justering av den första anmälan, varför uppsägningstiden löper ut . Från har 7 dagars karens. Enligt information som utredningen tagit del av förekommer det att i vissa fall underlåter att till anmäla att försäkrad valt karens med följd att den försäkrade inte tillgodogörs lägre sjukförsäkringsavgift på den del av inkomsten som klassificerad som inkomst av annat förvärvsarbete. Detta förekommer i de fall där antar att inkomsten av annat förvärvsarbete tillsammans med inkomst av anställning kan beräknas övergå 7,5 prisbasbelopp (pbb). I sådant fall ska enligt gällande lag i första hand räknas bort inkomst av annat förvärvsarbete. har som följd härav tolkat bestämmelserna i så, att de lägre avgifterna endast får tilläm- pas på inkomster upp till 7,5 pbb. Utredningen anser inte att det finns stöd för en sådan tolkning. Dessutom kan det, i vart fall teoretiskt, uppstå situationer där handläggare gör en felaktigt antagande att den förväntade årsinkomsten kommer att överstiga 7,5 pbb. En sådan ordning uppmuntrar inte heller till arbete som ger inkomster över takbeloppet 7,5 pbb. Enligt utredningens uppfattning bör den om- ständigheten att inte kan fastställa en SGI som är högre än takbeloppet inte påverka avgiftsuttaget. En särskild bestämmelse om underrättelseskyldighet bör därför införas. 8.2.5Särskilt om skydd för återkommande sjukdom För den som har en allvarlig sjukdom eller är sjuk ofta finns särskilda regler som mildrar effekten av karenstid. Av 3 kap. 11 § följer att om en sjukperiod börjar efter föregående sjukperiods slut, ska de båda perioderna anses som en sjukperiod vid beräkning av den valda karenstiden. Med tanke på de långa karenstider som föreslås har utredningen övervägt att förlänga . Utredningen finner emellertid att vid val av lång karenstid ankommer det på den försäkrade att beakta samtliga aspekter. En sådan aspekt är risken för återinsjuknande och ny Företagare i sjukförsäkringen SOU 2008:89 Utredningen anser därför inte att det finns skäl att förlänga tiden . Det finns även särskilda regler om allmänt och särskilt hög- riskskydd, vilka enligt dagens regler inte kan tillämpas av den som valt karenstid om tre eller . För att anpassa utredningens förslag till gällande regler om allmänt högriskskydd föreslår utredningen ett tillägg i 3 kap. 4 § sjätte stycket AFL, vilket innebär att antalet karensdagar för den som har inkomst av annat förvärvsarbete är (tio) . Det mot- svarar tre hela karensperioder vardera. I reglerna om särskilt högriskskydd föreslås endast en justering av gällande lag- text så att det omfattar den som inte valt karenstid. 8.3SGI för företagare, i uppbyggnadsskede och för kombinatörer Utredningen förslag: SGI för företagare fastställs utifrån den senaste taxeringen eller genomsnittet av de två bästa av de tre senaste taxeringarna. Under ett uppbyggnadsskede får den senaste anställningen läggas till grund för SGI . SGI-baserade ersättningar räknas upp i underlaget. Hela SGI-underlaget räknas om med hänsyn till löneutveck- lingen. 8.3.1Bakgrunden till utredningens förslag I utredningens uppdrag ligger att belysa konsekvenserna av att egenföretagares sjukpenninggrundande inkomst, SGI, bestäms ut- ifrån nettointäkterna i företaget samt överväga behov av och möjligheter till förändringar. Utredningen har därför funnit skäl att bl.a. granska hur egenföretagares (dvs. enskilda näringsidkare och fysiska delägare i handelsbolag) SGI bestäms. Enligt nu gällande regler ska SGI bestämmas utifrån den förvän- tade årliga inkomsten. Såsom utredningen uppfattat tillämpningen av gällande regler finns det emellertid ingen enhetlig metod för att fastställa egenföretagares SGI. Detta beror på att det är vanskligt att beräkna en egenföretagares nettointäkt (skattemässiga resultat) i förväg. Det är vanligt att egenföretagares SGI fastställs med ledning av senast inlämnad självdeklarationen eller, vilket tycks vara vanligare, den senast av beslutade själv- deklarationen (taxeringen). Vid SGI-bedömningen bör, enligt För- säkringskassans allmänna råd, RAR 2002:2, omräkning av tidigare års taxerade inkomster göras med utgångspunkt i det förhöjda prisbasbeloppet. Hänsyn ska även tas till trenden i företaget. Om någon trend inte kan fastställas bör som huvudprincip ett genom- snitt av de tre senaste årens taxerade inkomster göras. Härtill kom- mer den s.k. jämförelseinkomsten, vilken begränsar egeföretagarnas rätt att få förmån från sjukförsäkringen. I praktiken beräknas såle- des egenföretagarnas SGI i många fall utifrån en historisk faktisk inkomst. Härvid bör noteras att dessa företagares SGI också redu- ceras med en faktor (0,97 ) som tillkommit i avvaktan på att ett förslag utifrån faktiska inkomster kan presenteras.4 Utredningen konstaterar att det nuvarande beräkningssättet medför ett otydligt och oförutsägbart system som inte garanterar egenföretagare förmåner utifrån faktiskt redovisad arbetsinkomst. Mot denna bakgrund finns skäl att tydliggöra vilken nettointäkt som ska ligga till grund för beräkning av företagares SGI. Utredningen anser att en konsekvent SGI-bedömning utifrån faktiska inkomstuppgifter är det mest rättvisande sättet att beräkna SGI på. En sådan ordning skapar förutsättningar för en förutsägbar SGI-bedömning, mindre administration för den enskilde och För- säkringskassan samt ett system där enskilda erhåller förmåner som står i paritet med erlagda avgifter. En förutsättning för sådana reg- ler är emellertid att de utformas tydligt, så att den osäkerhet som råder vid tillämpning av nu gällande regler undviks. Utredningen anser därför att det i lag bör bestämmas, att företagares SGI som utgångspunkt ska beräknas utifrån den taxerade inkomsten och att den reducerande faktorn följaktligen avskaffas. Det ligger inte i utredningens uppdrag att föreslå en sådan ordning för anställda. Förslaget inskränks därför i denna del till att avse försäkrad som har inkomst av annat förvärvsarbete. Härvid kommer vissa personer som inte är företagare att omfattas av utredningens förslag, jämför 3 kap. 2 a § AFL. Eftersom de fall som kan komma ifråga rimligtvis är få till antalet saknas skäl att kompli- cera utredningens förslag genom att undanta dessa personer. 4 Det pågår en utredning (interdepartementarisk arbetsgrupp) om faktisk SGI, med vilken utredningen samrått. Utredningen har övervägt möjligheten att beräkna företagares SGI utifrån ett premiebaserat förmånssystem. En sådan lösning innebär att företagare betalar en viss premie utifrån hur stor förmån den försäkrade vill uppbära vid ett ersättningsfall. Företagare skulle därmed kunna välja försäkringsskydd utan koppling till redovisade arbetsinkomster och erlagda socialavgifter. Fördelen med en sådan lösning är en förutsägbar ordning som kräver relativt liten administration, bortsett från den registrering som skulle krävas vid införandet av systemet. Införande av ett system som saknar all koppling mellan faktiska arbetsinkomster, socialavgifter och förmåner skulle, enligt utredningens mening, emellertid innebära stor risk för spekulation och överförsäkring. Införandet av ställtider skulle knappast inverka på denna risk. Med hänsyn härtill och till att utredningen föreslår en beräkning av SGI utifrån faktiska arbetsinkomster, anser utredningen att kravet på förutsägbarhet vid SGI-bedömningen är uppfyllt. Utredningens förslag om utökad karenstid ger företagare möjlighet att påverka storleken på sin sjukförsäkringsavgift. Sammantaget anser utredningen att det inte finns skäl att frångå gällande ordning där arbetsinkomsten är central och styr uttaget av avgifter och möjliga förmåner från trygghetssystemet. 8.3.2Utredningens överväganden och förslag 8.3.2.1SGI-bedömning för försäkrad med inkomst av annat förvärvsarbete Vid bedömning av SGI utifrån faktiska inkomster är det enligt utredningens uppfattning en fördel om de inkomster som ligger till grund för bedömningen är nära i tiden som administra- tionen för företagare och inte blir betungande. Av 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) följer att varje taxeringsår ska fatta beslut före utgången av november på grundval av de uppgifter som lämnats i allmän självdeklaration. Det innebär att arbetsinkomst som redovisades i självdeklaration vid t.ex. taxering (dvs. för ), fastställdes . Det innebär att om utredningen föreslår att SGI ska baseras på det senaste taxerings- beslutet avseende föregående taxeringsår ska SGI vid ett ersätt- ningsfall som inträffar januari till och med november 2008, baseras på arbetsinkomster intjänade under . I detta sammanhang bör noteras att får uppgifter från om den pensionsgrundande inkomsten, PGI, först efter det att taxeringen är beslutad, vilket underlättar administrationen av försäkringen. Eftersom man på goda grunder kan ifrågasätta aktualiteten i inkomster beräknade efter senast beslutade taxering, har utred- ningen övervägt att låta den sjukpenninggrundande inkomsten av annat förvärvsarbete som utgångspunkt alltid vara den inkomst av eget arbete som erhållits under det senaste beskattningsåret.