sou · GWB3123 · 2008-12-15 00:00:00 — 1.I syfte att genomföra detta direktiv skall medlemsstaterna i enlighet med nationell lagstiftning och/eller praxis utse ett eller flera förbindelsekontor eller en eller flera nationella behöriga instanser. 2.Medlemsstaterna skall planera ett samarbete mellan de offentliga förvaltningar som i enlighet med nationell lagstiftning har behörighet att övervaka de arbets- och anställningsvillkor som anges Detta samarbete består särskilt i att besvara motiverade förfrågningar från dessa offentliga förvaltningar om information angående utsändande av arbetstagare till andra medlemsstater, inbegripet uppenbart missbruk eller gränsöverskridande verksam- heter som antas vara olagliga. Kommissionen och de offentliga förvaltningar som avses i första stycket skall i nära samarbete granska de problem som kan uppkomma vid genomförandet av artikel 3.10. Den ömsesidiga administrativa hjälpen skall vara kostnadsfri. 3.Varje medlemsstat skall vidta åtgärder för att informationen om de arbets- och anställningsvillkor som avses i artikel 3 skall vara allmänt tillgänglig. 4.Varje medlemsstat skall underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om de förbindelsekontor och/eller behöriga instanser som anges i punkt 1. InförlivandetU av direktiv /71 7.Av handlingarna i målet framgår att det i inte finns något system för att förklara att kollektivavtal har allmän giltig- het, och att utländska företag inte har någon skyldighet enligt lag att tillämpa svenska kollektivavtal. Skälet till att någon sådan skyldighet inte har införts är att man velat förhindra att utländska företag diskrimineras, med hänsyn till att inte alla svenska arbetsgivare är bundna av ett kollektivavtal. 8.Direktiv /71 har införlivats med svensk rätt genom lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare av (nedan kallad utstationeringslagen). Av inlagorna i målet framgår att arbets- och anställningsvillkoren för utstationerade arbetstagare, på de områden som anges i artikel 3.1 första stycket a, b och d–g i direktiv /71, är fastställda i bestäm- melser i lag i den mening som avses i artikel 3.1 första stycket första strecksatsen i direktivet. I svensk rätt saknas däremot författningsregler om minimilön, ett område som avses i artikel 3.1 första stycket c i nämnda direktiv. 9.Av handlingarna i målet framgår att det förbindelsekontor som har upprättats i enlighet med artikel 4.1 i direktiv /71 () bland annat har i uppgift att tillhandahålla information om kollektivavtal som kan komma att bli tillämpliga vid utstationering av arbetstagare i och att för mer utförlig information hänvisa till berörda kollektivavtals- parter. RättenU att vidta fackliga stridsåtgärder 10.Kapitel 2 i regeringsformen innehåller en katalog över medbor- garnas grundläggande fri- och rättigheter. Enligt 17 § i detta kapitel har arbetstagarorganisationer samt arbetsgivare och arbetsgivarorganisationer rätt att vidta fackliga stridsåtgärder, om inte annat följer av lag eller avtal. 11.Lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet av (nedan kallad MBL) innehåller regler om förenings- och förhandlingsrätt, kollektivavtal, medling i arbetstvister och fredsplikt. I lagen finns även regler som begränsar rätten att vidta fackliga stridsåtgärder. 12.Av 41 § MBL framgår att fredsplikt råder mellan parter som är bundna av kollektivavtal gentemot varandra. Det är bland annat förbjudet att vidta fackliga stridsåtgärder för att åstadkomma ändring i kollektivavtalet. Fackliga stridsåtgärder är emellertid lovliga mellan parter som inte har kollektivavtal med varandra. 13.I 42 § MBL föreskrivs följande: Arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation får ej anordna eller på annat sätt föranleda olovlig stridsåtgärd. Sådan organisation får ej heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsåtgärd. Organisation som själv är bunden av kollektivavtal är även skyldig att, om olovlig stridsåtgärd av medlem förestår eller pågår, söka hindra åtgärden eller verka för dess upphörande. Har någon vidtagit olovlig stridsåtgärd, får annan icke deltaga i åtgärden. Bestämmelserna i första stycket första och andra meningarna gäller endast när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbetsförhållanden som denna lag är direkt tillämplig på. 14.Av 42 § första stycket MBL följer enligt rättspraxis att det är förbjudet att vidta fackliga stridsåtgärder i syfte att undanröja eller åstadkomma ändring i ett mellan andra parter träffat kollektivavtal. Genom den så kallade Britanniadomen (AD 1989 nr 120) slog Arbetsdomstolen fast att det förbudet även gällde när fackliga stridsåtgärder vidtogs i i syfte att undanröja eller få till stånd ändring i ett avtal mellan utländska parter på en utländsk arbetsplats, om stridsåtgärderna enligt tillämplig utländsk lag var olovliga i förhållandet mellan avtalsparterna. 15.Genom den så kallade lex , som trädde i kraft , har lagstiftaren avsett att begränsa tillämpningsområdet för den princip som slogs fast i Britanniadomen. utgörs av tre bestämmelser som införts i MBL, nämligen 25 a §, 31 a § och 42 § tredje stycket. 16.Av de uppgifter som Arbetsdomstolen har lämnat framgår att det i och med införandet av tredje stycket i 42 § MBL är förbjudet att vidta fackliga stridsåtgärder i fall då en utländsk arbetsgivare bedriver tillfällig verksamhet i och då en helhetsbedömning ger vid handen att anknytningen till är så svag att MBL inte kan anses direkt tillämplig på arbetsförhållandena. 17.Byggnads är ett fackförbund som organiserar arbetstagare i byggsektorn i . Av yttrande i målet framgår att förbundet var organiserat i 31 geografiska avdelningar, av vilka en var Byggettan. Antalet medlemmar i upp- gick det året till 128 000, varav 95 000 . organiserade bland annat träarbetare, betongarbetare, murare, golvläggare, anläggnings- och vägarbetare samt VVS- montörer. av byggnadsarbetarna var medlem- mar i detta fackförbund. 18.Ett kollektivavtal har träffats mellan , i egenskap av central organisation som företräder byggnadsarbetare, och Sve- riges Byggindustrier (central arbetsgivarorganisation i bygg- sektorn) (nedan kallat ). 19.Byggnadsavtalet innehåller bestämmelser som specifikt rör frågor om arbetstid och semester, områden på vilka kollektiv- avtalen får avvika från lagstiftningen. Avtalet innehåller dessu- tom bestämmelser om permittering och väntetid, reseersättning och traktamente, anställningsskydd, studieledighet och yrkes- utbildning. 20.Genom att ansluta sig till åtar sig de berörda företagen även flera betalningsförpliktelser. Varje företag är skyldigt att till Byggettan betala ett belopp motsvarande av företagets lönesumma i form av avgifter för den lönegranskning som denna avdelning utför. Dessutom skall de till försäkringsbolaget betala dels en avgift kallad tilläggsören eller särskilt tillägg bygg, motsvarande av lönesumman, dels ett belopp avseende olika försäk- ringspremier, motsvarande av lönesumman. 21.Intäkterna av den avgift som kallas tilläggsören eller särskilt tillägg bygg används för att betala premierna för en grupplivförsäkring med efterlevandeskydd och en gruppför- säkring avseende skador som inträffar , för att finansiera Svenska Byggbranschens Utvecklingsfond och den arbetsgivarägda organisationen , vilken har till uppgift att ordna anpassat arbete och rehabilitering för personer med funktionshinder, att främja utvecklingen av utbildningen inom byggsektorn och att betala kostnader för administration och systemunderhåll. 22.De försäkringar som FORA erbjuder ger arbetstagarna avtals- pension, förmåner vid sjukdom, stöd vid arbetslöshet och ekonomiskt skydd vid arbetsskada samt ger efterlevandeskydd vid arbetstagarens dödsfall. 23.Arbetsgivare som är anslutna till är i princip bundna av samtliga bestämmelser i detta avtal. Detta gäller även de arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i . Vissa bestämmelser är emellertid inte tillämpliga i samtliga fall. Till- lämpligheten i det konkreta fallet beror huvudsakligen på vilken typ av byggnadsobjekt verksamheten avser och hur arbetet bedrivs. 24.Av den yttrande framgår att lönebildningen i har anförtrotts arbetsmarknadens parter och att denna sker genom kollektivavtal. Kollektivavtalen saknar i allmänhet bestämmelser om någon egentlig minimilön. Den lägsta lön som anges i många kollektivavtal tar sikte på anställda utan utbild- ning och utan yrkeserfarenhet, vilket medför att denna lön i regel omfattar ett mycket litet antal personer. I övrigt fastställs lönen genom förhandlingar på arbetsplatsen med beaktande av den anställdes kvalifikationer och arbetsuppgifter. 25.Enligt det yttrande som de tre fackliga organisationer som är svarande i det nationella målet har gett in i förevarande mål är uppbyggt på det sättet att prestationslön är den normala löneformen vid nyproduktion. Systemet med presta- tionslön innebär att nya löneöverenskommelser träffas för varje objekt vid nyproduktion. Arbetsgivaren och berörd facklig lokalavdelning kan emellertid enas om att i stället tillämpa tidlön på en viss arbetsplats. Det tillämpas inte något månadslöne- system för sådana byggnadsarbetare som dem som är aktuella i målet. 26.Enligt de nämnda fackliga organisationerna äger löneförhand- lingarna rum under fredsplikt, något som obligatoriskt råder när ett kollektivavtal har ingåtts. Löneöverenskommelser träffas i princip på lokal nivå mellan den fackliga organisationen och arbetsgivaren. Om arbetsmarknadens parter inte kommer överens lokalt, hänskjuts löneförhandlingarna till centrala för- handlingar med som central part på arbetstagarsidan. Om parterna inte heller kan enas vid de centrala löneförhand- lingarna, utgår grundlön enligt den så kallade stupstocksregeln. Stupstockslönen är i praktiken endast en förhandlingsmekanism som tillgrips i sista hand, och utgör inte en minimilön. Enligt de fackliga organisationerna i fråga uppgick stupstockslönen till () . Tvisten i målet vid Arbetsdomstolen 27.Av begäran om förhandsavgörande framgår att är ett bolag bildat enligt lettisk rätt med säte i . Bolaget utstationerade ungefär 35 arbetstagare i i samband med entreprenader som bedrevs av (nedan kallat Baltic), ett bolag bildat enligt svensk rätt som var ett helägt dotterbolag till . En av entreprenaderna avsåg byggandet av en skola i . 28.Laval tecknade i kollektivavtal med det lettiska byggnadsarbetarförbundet respektive , men var inte bundet av kollektivavtal i förhållande till vare sig , Byggettan eller Elektrikerna. Ingen av dessa organisationer hade någon medlem som var anställd av . av de berörda lettiska arbets- tagarna var medlemmar i det lettiska byggnadsarbetarförbundet. 29.Av handlingarna i målet framgår att det etablerades kontakt mellan Byggettan å ena sidan och och å andra sidan och att diskussioner fördes om att skulle ansluta sig till . begärde att lönen och arbetsvillkoren skulle bestämmas parallellt med dessa förhandlingar så att de kunde fastställas som anslöt sig till detta avtal. Byggettan gick med på detta, trots att kollektivavtalsförhandlingar normalt sett skall slutföras först och parterna först därefter, under fredsplikt, förhandlar om lön och andra arbetsvillkor. Byggettan var inte beredd att tillämpa ett månadslönesystem, men accepterade Lavals krav på timlön. 30.Enligt begäran om förhandsavgörande krävde Byggettan vid ett förhandlingssammanträde att skulle ansluta sig till avseende byggnads- arbetena i och att bolaget skulle garantera att de utstationerade arbetstagarna skulle erhålla lön med (). Denna lön grundade sig på lönestatistiken i för betongarbetare och träarbetare med yrkesbevis. Byggettan uppgav sig vara beredd att vidta fackliga stridsåtgärder om ett sådant avtal inte tecknades. 31.Enligt handlingarna i målet uppgav under förfarandet vid Arbetsdomstolen att bolaget till sina arbetstagare betalade en månadslön på () samt att dessa erhöll vissa naturaförmåner avseende kost, logi och resor till ett värde av () . 32.Om hade anslutit sig till skulle bolaget i princip ha varit bundet av samtliga regler i detta, inklusive dem som rör de i punkt 22 ovan uppräknade betalningsför- pliktelserna i förhållande till Byggettan och FORA. uppmanades att teckna försäkringar hos FORA genom en försäkringsanmälan som skickades till . 33.Efter att de ovannämnda avtalsförhandlingarna hade brutit samman begärde Byggettan att skulle vidta de stridsåtgärder mot som hade omtalats vid förhandlings- sammanträdet . Ett varsel om strids- åtgärder lämnades . 34.Den 2 november 2004 trädde en blockad av byggarbetsplatsen i i kraft. Blockaden innebar bland annat att varuleve- ranser till arbetsplatsen hindrades, att strejkvaktskedjor upp- rättades och att de lettiska arbetstagarna och olika fordon nekades tillträde till arbetsplatsen. hjälp men fick då till svar att polisen inte hade rätt att ingripa i blockaden och inte hade rätt att avlägsna fysiska hinder för infart till arbetsplatsen, eftersom stridsåtgärden var lovlig enligt svensk rätt. 35.I slutet av november 2004 kontaktade för att få vetskap om vilka arbets- och anställningsvillkor var skyldigt att tillämpa i och huruvida det fanns någon minimilön eller andra förmåner eller avgifter som var skyldigt att betala. chefsjurist svarade i ett brev att bolaget var skyldigt att tillämpa de bestämmelser som utstationeringslagen hänvisar till, att det ankom på arbetsmarknadens parter att överenskomma om lönefrågor, att i kollektivavtal fastställda minimikrav även gällde utstationerade utländska arbetstagare och att en utländsk arbetsgivare som krävs på dubbla avgifter kan få saken prövad i domstol. För information om vilka avtalsvillkor som gällde hänvisade till arbetsmarknadens parter i branschen i fråga. 36.Vid ett medlingssammanträde och vid sammanträde inför Arbetsdomstolen erbjöds av Byggettan att ansluta sig till innan lönefrågorna behandlades. Om hade antagit erbju- dandet, skulle stridsåtgärderna ha avbrutits och fredsplikt ha inträtt, vilket skulle ha gett parterna möjlighet att inleda löneförhandlingar. accepterade emellertid inte att ansluta sig till detta avtal då bolaget inte kunde få vetskap om vilka skyldigheter detta skulle medföra för bolaget i löne- hänseende. 37.De fackliga stridsåtgärderna mot intensifierades i decem- ber 2004. Elektrikerna vidtog sympatiåtgärder som trädde i kraft . Sympatiåtgärderna innebar att alla svenska företag som var medlemmar i arbetsgivarorganisationen förhindrades att tillhanda- hålla tjänster. Vid julhelgen 2004 reste de utstationerade arbetstagarna hem till och de återkom därefter inte till byggarbetsplatsen i fråga. 38.I januari 2005 varslade andra fackförbund om sympatiåtgärder i form av blockad av samtliga byggarbetsplatser i där bedrev verksamhet. kunde därmed inte längre bedriva någon verksamhet i . krävde att kontraktet med Baltic skulle hävas och försattes det bolaget i konkurs. 39.Laval väckte talan vid Arbetsdomstolen mot , Byggettan och Elektrikerna och yrkade att Arbetsdomstolen skulle förklara att blockaden och sympati- åtgärderna avseende bolagets samtliga arbetsplatser var olovliga och skulle hävas. yrkade vidare att de fackliga orga- nisationerna skulle förpliktas att utge skadestånd till bolaget. I beslut av avslog Arbetsdomstolen ett yrkande från om att domstolen interimistiskt skulle förordna om hävande av stridsåtgärderna. 40.Arbetsdomstolen ansåg att det var oklart huruvida det var förenligt med artiklarna 12 EG och 49 EG samt direktiv /71 att fackliga organisationer genom fackliga stridsåtgärder försö- ker förmå ett utländskt företag som utstationerar arbetstagare i att tillämpa ett svenskt kollektivavtal, och den beslutade därför att vilandeförklara målet och begära förhandsavgörande av EG domstolen. Arbetsdomstolen har i begäran om förhandsavgörande av ställt följande tolkningsfrågor: 1)Är det förenligt med EG fördragets regler om fri rörlighet för tjänster och förbud mot diskriminering på grund av nationalitet samt [direktiv /71] att fackliga organisationer genom fackliga stridsåtgärder i form av blockad försöker förmå ett gästande tjänsteföretag att teckna kollektivavtal i värdlandet avseende arbets- och anställningsvillkor av det slag som redovisats i Arbetsdomstolens beslut [av (Byggnads- avtalet)], om läget i värdlandet är sådant att den lagstiftning som har till syfte att genomföra [direktiv /71] saknar uttryckliga bestämmelser om tillämpning av arbets- och anställningsvillkor i kollektivavtal? 2)Enligt [MBL] gäller ett förbud mot fackliga stridsåtgärder i syfte att undantränga ett mellan andra parter träffat kollektivavtal. Detta förbud gäller dock enligt en särskild bestämmelse, som är en del av den s.k. lex , endast när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbetsförhållanden som [MBL] är dir- ekt tillämplig på, vilket i praktiken innebär att förbudet inte gäller vid stridsåtgärder mot utländska företag som är tillfälligt verksamma här i landet och har med sig egen arbetskraft. Utgör EG fördragets regler om fri rörlighet för tjänster och förbud mot diskriminering på grund av nationalitet samt utstationerings- direktivet hinder mot en tillämpning av den sist nämnda regeln – som tillsammans med övriga delar av lex i praktiken också innebär att svenska kollektivavtal blir giltiga och får företräde framför redan träffade utländska kollektivavtal – på stridsåtgärder i form av blockad som vidtas av svenska fackliga organisationer mot ett gästande tjänsteföretag? 41.Domstolens ordförande beslutade att avslå Arbetsdomstolens begäran av om skyndsam handläggning av detta mål i enlighet med artikel 104a första stycket i rättegångsreglerna. Huruvida tolkningsfrågorna kan tas upp till sakprövning 42.Byggnads, Byggettan och Elektrikerna har gjort gällande att det föreligger hinder för sakprövning av tolkningsfrågorna. 43.De har i första hand hävdat att de ställda frågorna saknar samband med de faktiska omständigheterna i målet. Arbetsdom- stolen begär nämligen att domstolen skall tolka bestämmelserna om frihet att tillhandahålla tjänster och direktiv /71, trots att var etablerat i i enlighet med artikel 43 EG genom Baltic, som var ett helägt dotterbolag till . och hade samma ägare, samma ställföre- trädare och agerade under samma varumärke. De bör därför betraktas som en och samma ekonomiska enhet ur ett gemen- skapsrättsligt perspektiv, trots att de är skilda juridiska per- soner. hade därmed en skyldighet att bedriva sin verk- samhet i på de villkor som lagstiftning före- skriver för egna medborgare, i den mening som avses i artikel 43 andra stycket EG. 44.De har i andra hand gjort gällande att Lavals talan i målet vid Arbetsdomstolen syftar till att ge bolaget möjlighet att undan- dra sig svensk lagstiftning och att tvisten därför åtminstone till en del är konstruerad. Lavals verksamhet består i att tillfälligt ställa arbetskraft från till förfogande för bolag som bedriver verksamhet på den svenska marknaden. Bolaget för- söker undandra sig samtliga de skyldigheter som följer av den nationella lagstiftningen och kollektivavtalsregleringen i och försöker att på ett otillbörligt sätt använda sig av de möj- ligheter som skapats genom gemenskapsrätten, genom att åbe- ropa fördragets bestämmelser om tjänster och direktiv /71. 45.Domstolen påminner om att förfarandet enligt artikel 234 EG grundar sig på en tydlig funktionsfördelning mellan de natio- nella domstolarna och EG domstolen och att det i ett sådant förfarande är den nationella domstolen som skall bedöma omständigheterna i målet. Det ankommer uteslutande på den nationella domstolen, vid vilken tvisten anhängiggjorts och som har ansvaret för det rättsliga avgörandet, att mot bakgrund av de särskilda omständigheterna i målet bedöma såväl om ett förhandsavgörande är nödvändigt för att döma i saken som relevansen av de frågor som ställs till EG domstolen. EG domstolen är följaktligen i princip skyldig att meddela ett förhandsavgörande när de frågor som ställts av den nationella domstolen avser tolkningen av gemenskapsrätten (se, bland annat, dom av i mål C 326/00, , 2003, s. I 1703, punkt 27, av i mål C 145/03, , 2005, s. I 2529, punkt 33, och av i mål C 419/04, Conseil général de la Vienne, 2006, s. I 5645, punkt 19). 46.Domstolen har emellertid slagit fast att det i undantagsfall ankommer på den att – för att pröva sin egen behörighet – undersöka de omständigheter under vilka den nationella domstolen har framställt sin begäran om förhandsavgörande (se, för ett liknande resonemang, dom av i mål 244/80, Foglia, 1981, s. 3045, punkt 21; svensk specialutgåva, volym 6, s. 243). Domstolen får underlåta att besvara en tolkningsfråga som en nationell domstol har ställt endast då det är uppenbart att den begärda tolkningen av gemenskapsrätten inte har något samband med de verkliga omständigheterna eller föremålet för tvisten i målet vid den nationella domstolen eller när frågan är hypotetisk eller när domstolen inte har tillgång till sådana uppgifter om de faktiska eller rättsliga förhållandena som är nödvändiga för att kunna ge ett användbart svar på de frågor som ställts till den (se bland annat dom av i mål C 379/98, Preussen- , 2001, s. I 2099, punkt 39, och av i mål C 390/99, Canal Satélite Digital, 2002, s. punkt 19, samt domen i det ovannämnda målet Conseil général de la Vienne, punkt 20). 47.Domstolen skall dessutom inom ramen för kompetens- fördelningen mellan gemenskapsdomstolen och nationella domstolar beakta den faktiska och rättsliga bakgrunden till tolkningsfrågorna, såsom denna framställts i begäran om förhandsavgörande (se bland annat dom av i mål C 475/99, Ambulanz Glöckner, 2001, s. I 8089, punkt 10, och av i mål C 136/03, Dörr och Ünal, 2005, s. I 4759, punkt 46, samt domen i det ovan- nämnda målet Conseil général de la Vienne, punkt 24). 48.Såsom generaladvokaten har påpekat i punkt 97 i förslaget till avgörande har Arbetsdomstolen i förevarande fall genom sina frågor begärt en tolkning av artiklarna 12 EG och 49 EG samt bestämmelserna i direktiv /71 om utstationering av arbets- tagare i samband med tillhandahållande av tjänster. Av begäran om förhandsavgörande framgår följande: Frågorna har hän- skjutits med anledning av en tvist mellan å ena sidan och å andra sidan , Byggettan och Elektrikerna angående stridsåtgärder som de fackliga organisationerna vidtog till följd av att inte ville ansluta sig till . Tvisten rör arbets- och anställningsvillkoren för de lettiska arbetstagare som hade utstationerat till en byggarbetsplats i , där arbetet bedrevs av ett företag tillhörande Lavalkoncernen. Efter det att stridsåtgärder hade vidtagits och arbetet avbrutits återvände de utstationerade arbetstagarna till . 49.De ställda frågorna har således samband med föremålet för tvisten vid Arbetsdomstolen, såsom föremålet har angetts av den domstolen, och det går inte att av den faktiska bakgrunden till frågorna dra slutsatsen att tvisten är konstruerad. 50.Härav följer att tolkningsfrågorna kan tas upp till sakprövning. Prövning av den första frågan 51.Arbetsdomstolen har ställt den första frågan för att få klarhet i huruvida det är förenligt med EG fördragets regler om frihet att tillhandahålla tjänster och förbud mot diskriminering på grund av nationalitet och med direktiv /71 att fackliga organisationer genom fackliga stridsåtgärder i form av blockad försöker förmå ett utländskt tjänsteföretag att ansluta sig till ett kollektivavtal i värdmedlemsstaten avseende arbets- och anställ- ningsvillkor, såsom , om situationen i denna medlemsstat kännetecknas av att den lagstiftning som har till syfte att införliva detta direktiv saknar uttryckliga bestämmelser om tillämpning av arbets- och anställningsvillkor i kollek- tivavtal. 52.Av begäran om förhandsavgörande framgår att de av och Byggettan vidtagna stridsåtgärderna har föranletts dels av att inte velat gå med på att de i utstationerade arbetstagarna skulle erhålla den timlön som de fackliga orga- nisationerna hade krävt, under det att denna medlemsstat saknar bestämmelser om minimilön, dels av att inte velat ansluta sig till .