sou · GWB372 · 2008-08-04 00:00:00 — Först till kvarn-förfarandet är inte en garanti för bäst utnyttjande av spektrumet Först till kvarn-förfarandet uppmuntrar aktörer att an- söka bara för att få spektru- met, innan de har de tekniska lösningarna eller logistiken. På så sätt blockeras ut- byggnaden. Dyrt – regleringskostnader är höga Införande av lokala stan- darder går emot tanken om teknisk neutralitet SOU 2008:72 Bilaga 2 Styr deltagarna och däri- genom konkurrensmissbruk Kan användas för att gynna/skapa en kritisk massa för en viss standard (jfr. Bevarar status quo och åstad- kommer en statisk miljö för radiobaserade tjänster och bruk som begränsar den eko- nomiska expansionen vilken baseras på mobil(radio)- produktivitet. Inskränker också konkurrensen och antalet aktörer. Det innebär att priserna förblir höga trots begränsade tjänster. Begränsade marknadsutveck- lingsmöjligheter med begrän- sade tjänster och begränsad introduktion av nya tekniker som ytterligare inskränker den ekonomiska tillväxten När vi undersöker tabellen ovan slås vi av den bristande överens- stämmelsen mellan utvecklingen av radiotekniker och hur staten hejdar den fria marknaden. Det viktiga resultatet är externa – effekter påverkan på andra användarbranscher för radiobaserade tjänster och produkter samt på ökningen av konsumentutgifter i sektorn. 3.2SWOT-analys av det marknadsbaserade tillvägagångssättet Eliminerar eller begränsar stör- ningar för singelfrekvenstek- niker Kan driva på teknikneutra- litet Kan driva på tjänstneutralitet Perfekta marknader finns inte Aktörer agerar med motiv som avsiktligt kan störa marknaden, dvs. deras be- teende är inte rationellt i ett traditionellt ekonomiskt av- seende. Spektrumauktioner är avsedda att öppna för nya aktörer, men det fungerar sällan så i verkligheten. Det kan vara svårt att få marknadsinformation – det behövs centrala register med ägare, affärer och priser som alltid är aktuella. Eventuellt behöver registren uppdateras så ofta som varje minut, vilket kan vara svårt. Definitionen av spektrum- rättigheter är oklar – i EU förekommer problem med olika juridiska system och system för ägarskap och handelsrättigheter för spekt- rum. Gemensamma format för rättigheter behövs (rätt till bruk och försäljning – ett långsiktigt mål är justering av nationella materialrättigheter). Dyrt att reglera handeln eftersom det behövs en stän- dig övervakning av mark- naden Övergångsproblem kan upp- stå i vissa länder Regler för första- och andra- handsmarknaden måste vara tydliga och de måste åtlydas – anbud vinns ofta av aktö- rerna med mest pengar. värdesätts i rena ekonomiska tagare och, mest bekymmer- nistrativa beslut av öppenhet som drivs av marknadsinfor- mellanhänder som köper och att använda dem. adderas ett extra lager med kostnader samt ineffektivitet. Auktioner inför en ny form av regulatory capture, vilket ungefär innebär att till- synsmyndigheten eller poli- tikerna har egenintressen i vilka som får licenser – myn- digheterna kapas – på grund av skatteintäktspoten- tialen. Med auktioner kan statskassan kapas. I t.ex. kommer många i ledande ställning i Ofcom från . Av ovanstående kan man dra slutsatsen att handel bara är effektivt om marknaden är öppen, prisinformationen är kostnadsfritt till- gänglig (vilket vissa aktörer motsätter sig) och innehavet av spektrum är allmänt känt och förekommer i ett register. Det medför att marknadsbaserad handel kräver starkt konkurrensskydd för att undvika störningar av. Skyddet måste bestå av: Övervakning av priser – för att bibehålla en ärlig spelplats för nya (mindre) aktörer Begränsningar av vissa former av andrahandsmarknader som bara ökar kostnaderna för spektrumet via särskilda investerings- medel (Vehicles – ) som är avsedda att fungera som mellanhänder utan avsikt att bygga nätverk och varken tillför extra likviditet eller nya konkurrenskraftiga anbudsgivare på spektrummarknaden. 3.3SWOT-analys av licensfri användning Öppna system modellen som används i dator- och kon- sumentelektronikbranschen – trådlösa chip utan inga licenser och begränsningar. Låga kostnader – reglerna gäller bara tekniken för test- ning av överensstämmelsen med specifikationerna för effekt/frekvens/beteende Erbjuder nya områden för nya tekniker som 4G och mesh-nät Gör det möjligt för infra- strukturkonkurrens eftersom nya tekniker snabbt kan sjö- sättas för att konkurrera med befintliga mobila och fasta Nytt koncept – grunderna i tekniken kan vara svåra att sätta sig in i för politiskt ansvariga Systemet kommer att mogna med tidiga for- mer av WiFi och WiMax som fortfarande utvecklas med standarder och utrustning. En andra generation är fort- farande inte tillräckligt defi- nierad. Kan stöta på starkt motstånd från befintliga aktörer på telekommunikations- och mediemarknaden Osäkerhet om konfliktlös- ningen system och på så sätt driva priserna nedåt Större flexibilitet – ingen till- synskontroll av användning- en eller teknikerna eftersom inga licenser behövs. Vilka enheter som helst kan an- slutas till vilka nät som helst i vilket syfte som helst Nya aktörer kan snabbt komma in med tjänster och steg så att störningar in- träffar både i licensfria band och när spektrum åter- Ekonomin stimuleras av mer Ses som ett hot av etablerade Ekonomin stimuleras av nya aktörer som är angelägna om externa effekter i alla sekto- ringarna i gamla tekniker och Erbjuder möjligheten till högre bredbandstjänster för radiobredband med mobilt Internet till låg kostnad för både fasta och mobila tjänster som kan minska den digitala klyftan till låga kost- nader på landsbygden En slutsats är att licensfritt spektrum kan erbjuda den flexibilitet och de möjligheter till innovationer och nya aktörer som borde vara idealet för en framtida förvaltning – om störningsteknikerna för skymda signaler kan fås att fungera. attraktivt eftersom det förenklar tillsynsprocessen av den tekniska utvecklingen till ett minimum. Detta medför att policyn bör riktas in mot att i ökande grad öppna fler licensfria band för att åstadkomma ett stort område med öppna frekvenser på de mest attraktiva segmenten i spektrumet, t.ex. i UHF-bandets digitala utdelning. Till detta krävs teknik som möjliggör delning. Sådan kollektiv användning av spektrumet bör troligen vara beroende av underliggande eller överliggande tek- niker. Policyn är kanske inte självklar eller ens möjlig , men kommer att behövas i ökande grad under nästa årtionde. Mest effektivt bör vara ett stegvis ökande tillvägagångssätt som börjar med en kombination av marknadsbaserad handel och ett bredare gemensamt initiativ för licensfria band. Vi noterar här att detta kommer att möta starkt motstånd från de som har ett egenintresse i att upprätthålla status quo. När vi jämför de tre huvudalternativen bör vi också jämföra de viktigaste politiska kraven. I följande tabell jämförs de olika alternativen med några viktiga krav. Dessutom innefattas ett fjärde alternativ – en blandning mellan öppna frekvenser och marknads- baserat med samexistenstekniker i marknadshandelsbanden – eftersom detta troligen kommer bli den verkliga situationen under de kommande två eller tre årtiondena. SOU 2008:72 Bilaga 2 Jämförelse mellan spektrumförvaltningsmetoder och politiska mål Blandning: marknad + Främja konkurrens (för tjänster, infrastruktur Enbart använda mogna tekniker –möjlighet till fullt utvecklade delningstekniker i en snar Både den militära och offentliga sektorn Större flexibilitet för spektrumanvändning för att få bukt med "brister" och för att skapa en gynnsam miljö för innovation (marknadsaktörerna) rätt att besluta om användning i så hög grad som möjligt Incitament för att investera i nya tekniker och Gynna bredbandstillgång på landsbygden Gynna spektrumneutrala – teknik- och Lösa problem med singelmarknader och Främja kulturell mångfald, allmänt Förklaring: Positiv kraft +; negativ påverkan -; ingen påverkan +/-; mycket positivt ++ utgör de dokumenterade hälsoriskerna endast exponering för mikrovågor med hög effekt (t.ex. radar, mikrovågslänkar) och högeffektsrundsändning på mycket kort avstånd. Andra risker kan identifieras med framtida forskning. Enligt tabellen ovan är tillvägagångssätten som mest sannolikt garanterar en optimal blandning av flexibilitet, harmonisering, investering, konkurrens, inblandning och neutralitet är följande: Öppna frekvenser (licensfria band) Öppna frekvenser med samexistenstekniker för delade alloke- ringar i banden som är avsedda för marknadsbaserad handel. Risken för störningar är avsedd att minimeras via restriktioner för öppna tekniker för licensfria band och ett marknadsbaserat tillvägagångssätt för användningsrättigheter i den licensbelagda delen av spektrumet. Observera att innebörden i den resulterande politiken är att möjliggöra en tvåväxlad radioekonomi. Den snabba innova- tionen, lågkostnadstjänsterna och lågkostnadsteknikerna införs på marknaden i de licensfria banden. De kan växa och frodas mycket snabbare eftersom Internetmodellen är mycket konkurrenskraftig när det gäller kostnaden, innovationstakten och tillgängligheten. Å andra sidan kommer den privata sektorn med licenstjänster och äldre mobila tekniker troligen kämpa emot en sådan snabbt utveck- lad konkurrens. Utvecklingen kan sakta ned framemot 2020. 4Tre fallstudier: spektrum- förvaltning för etablering av mobila nät I det här kapitlet fokuseras på tre exempel på olika licen- sieringsprocesser, inklusive spektrumrättigheter, för mobila tele- kommunikationsnät i . Det första fallet är processen för GSM (for ), inklusive de olika juridiska och upplevda problemen. Det andra fallet är pro- cessen för svenska UMTS () och dess utfall. Det tredje fallet är slutligen processen för införande av digital mobil telefoni i frekvensbandet . De tre fallbeskrivningarna faller under olika regler och kon- texter. I GSM-fallet beskrivs huvudsakligen utfärdandet av tillstånd och licenser enligt radiolagen (1966:755) som skedde enligt principen först till kvarn och var öppen för fler än innehavaren. I den andra fallet, UMTS-processen, beskrivs utfärdandet av licenser via ett jämförande urval (skönhetstävling) under telelagen (1993:597). I det tredje fallet granskar vi utfärdandet av en licens i frekvensbandet i motsats till processen med enbart auktioner enligt lagen om elektronisk kommunikation (2003:389). Fallen skiljer sig väsentligt från varandra och de belyser de olika problemen som uppstår på grund av olika sammanhang. 4.1Fallet GSM (2G och 2.5G) Marknaden för mobiltelefoni i bestod av flera oförenliga analoga mobiltelefonstandarder. Bristen på en gemen- sam standard gjorde det svårt att använda mobiltelefoner på resor genom eller vid internationella resor. Dessutom blev utrustningen för infrastrukturen och själva telefonerna dyra.TPF10FPT Detta gjorde att kommissionen aktivt arbetade för en gemensam europastandard. Tanken var också att telekommunikationsindustrin i skulle stärkas. Trots att representanter från många europeiska länder hade regelbundna möten om digital överföring och standarder för detta, dröjde det ända till 1987 innan kommissionen kom med en rekommendation (87/371/EEC) för införande av ett digitalt mobil- telefonnät – GSM (se tabell 3). Rekommendationen följdes av direktivet 87/372/EEC där det krävdes att de nationella tillsyns- myndigheterna skulle samordna allokeringen av 2 × av spektrumet i frekvensbandet . under- tecknades en avsiktsdeklaration, MoU (Memorandum of Under- standing), av operatörerna och tillsynsmyndigheterna från tretton länder, inklusive . Där åtog sig länderna att införa GSM- nätet . Eftersom det är kommissionens ambition att liberalisera telekommunikationsmarknaden infördes nya direk- tiv under artikel 90 i . Ett av direktiven utfärdades och kallas tjänstedirektivet. Det säkerställer att driften och regleringen av telekommunikationen hålls isär.TPF11FPT Introduktionen av GSM blev en dominerande faktor för in- förandet av konkurrens på mobilmarknaden, både den svenska och europeiska. Statliga var i en gynnsam position för att bli en tidig operatör för GSM-mobiltjänster tack vare uppbyggnaden av NMT-nätet (Nordiskt Mobiltelefonsystem) och delaktighet i arbetet med standardisering och utveckling av GSM.TPF12FPT Dock hade operatören inget kommersiellt intresse av att snabbt introducera GSM. I stället uppgraderade operatören möjligheterna och systemen på grundval av NMT-nätet. Om det inte hade varit 10TP PT B. Mölleryd, Entrepreneurship in : The Development of Mobile Telephony in , Dissertation for the degree of Doctor of Philosophy, , , 1999. 11TP PT Mölleryd, op cit. 12TP PT S. , Evolution of : An Investigation of the History of , Dissertation for the degree of Doctor of Philosophy, , , 2002. för de nya direktiven och MoU skulle troligen ha väntat till 1995 med att lansera GSM. Direktivet 87/372/ECC kräver att nationella tillsynsmyndigheter allokerar frekvenser i 900 MHz-bandet. MoU undertecknas av operatörer och myndigheter från tretton länder där de åtar sig att införa GSM-nät. och Comvik får licens att driva ett GSM 900-nät. NordicTel får licens att driva ett GSM 900-nät. Nätoperatörerna lanserar mobila tjänster. Sju ansökningar till licenser för . PTS beviljas fyra licenser för mobiltjänster i 1800 MHz-bandet. PTS ger en licens till Swefour. Enligt direktiven från kommissionen gav myndigheterna i initialt licens till två operatörer för att de skulle bygga GSM-nät. Följaktligen öppnade direktivet marknaden för konkurrens som också var orsaken till att ComvikTPF13FPT vände sig till det svenska kom- munikationsdepartementet med en begäran om att etablera ett digitalt mobiltelefonsystem. Vid låg ansvaret för tilldelningen av frekvenser hos en frekvenslednings- sektion på . Sektionens syfte var att godkänna frek- venserna för driftslicenserna som utfärdades under radiolagen (1966:755), under förutsättning att frekvenserna var tillgängliga. Comviks begäran mötte inga invändningar och bestämde regeringen att ge Comvik tillstånd att bygga och driva ett GSM-nät. opponerade sig inledningsvis och hävdade att detta skulle bli ekonomiskt ineffektivt. Regeringen försvarade beslutet med att monopol skulle försvinna 1990 och att det inte fanns några hinder ur frekvensperspektiv mot att ha två GSM-nätsoperatörer.TPF14FPT 13TP PT Comvik var en operatör som tidigare hade försökt att konkurrera med (men med en annan teknik och utan framgång). 14TP PT Mölleryd, op cit. bildade två före detta chefer från förtaget . De inspirerades av mobiltelefonins framtida möjligheter och deras mål var att driva mobila nät i och internationellt. Efter att ha lyckats locka flera stora svenska företag som investerare ansökte NordicTel om en licens hos frekvensförvaltningssektionen på för att driva ett nationellt GSM-nät i . En långdragen debatt följde om en ny operatör skulle tillåtas agera på den svenska marknaden eller inte. Först avslog frekvensförvalt- ningssektionen på NordicTels ansökan. Sektionen hävdade att behövde ytterligare frekvenser till sitt eget NMT-nät och att tillsammans med Comvik redan hade allokerat alla tillgängliga GSM-frekvenser. Sektionen hävdade också (tillsammans med och Comvik) att spektrumeffekten och affärsmöjligheterna skulle försvagas med tre operatörer. NordicTel överklagade och pekade bl.a. på fördelen med mer konkurrens på den svenska marknaden och att den tekniska ut- vecklingen i mobila telefonisystem hade varit undervärde- rad. fick NordicTel av den svenska reg- eringen en licens på de begärda frekvenserna. Ett av motiven för att utfärda denna tredje licens var att det skulle ha en positiv effekt på konkurrensen och utvecklingen av marknaden. (PTS, dnr 99- 12662). Efter ett regeringsbeslut fick de tre operatörerna var sin tredjedel av de tillgängliga frekvenserna i 900 MHz-bandet för GSM. Alla operatörer öppnade sina GSM-nät 1992. I detta skede var det enda land i med tre GSM-operatörer. Liberaliseringen av den svenska mobila telekommunikations- marknaden följdes av viktiga regeländringar för att bättre kunna hantera godkännanden och följa kommissionens regler och direk- tiv. Ett nytt oberoende organ behövdes i för att garantera att telekommunikationssystemen fungerade (SOU1992:70). bildades (som bytte namn till Post och Tele- styrelsen [PTS] 1994TPF15FPT) genom en sammanslagning av och . Det innebar att (som bytte namn till följande år) förlorade an- svaret för myndighetsutövningen och blev en av nätoperatörerna och nätägarna. Bildandet av följdes av införandet av två nya viktiga lager som skulle samexistera: telelagen (1993:597) och lagen om radiokommunikation (1993:599). lagen var att ge regeringen möjlighet att styra telekommunika- tionsaktiviteter för att kunna uppfylla de politiska målenTPF16FPT (SOU 1992:70). En förutsättning för innehav av frekvenser enligt lagen om radiokommunikation var nu att operatörerna hade licenser för drift av mobila telekommunikationstjänster enligt telelagen. På grund av de nya lagarna var de tre nätoperatörerna tvungna att ansöka om licenser på nytt, vilket de efter hand erhöll. Trafiken i 900 MHz-näten ökade stadigt och det började bli trångt i frekvenserna . hade också allokerat frekvenser i 900 MHz-bandet till sitt NMT-nät eftersom företaget efter lanseringen av 450 upplevt allvarliga kapa- citetsproblem.TPF17FPT Comvik och NordicTel (som bytte namn till Europolitan) begärde att skulle avstå något av sitt frekvensbruk för NMT till förmån för GSM genom att hänvisa till direktivet 87/372/EEG. Till en början bestämde PTS att gradvis skulle allokera av de tillgängliga för NMT 900 till GSM. å andra sidan föreslog att expansionen i GSM- nätet skulle lösas genom att låta GSM-operatörerna expandera sina nät in i 1800 MHz-bandet genom att bygga parallella DCS-1800 MHz-system i områden med mycket trafik.TPF18FPT Trots att de övriga operatörerna var motsträviga deklarerade de , tillsam- mans med fyra andra konsortier, intresse för licenser för att driva mobila telefoninät i 1800 MHz-bandet. beslutade PTS att ge 1800 MHz-licenser till de tre etablerade operatörerna. gavs en fjärde licens till Tele 8. Emellertid använde aldrig Tele 8 licensen och den drogs sedermera tillbaka av PTS. beslutade PTS att skulle omallokera alla frekvenser i 900 MHz-bandet från NMT 900 till GSM senast i slutet av 2000.TPF19FPT I samband med utfärdandet av UMTS-licenser tilläts två sökanden som fick UMTS-licenser att också få GSM- licenser om de ansökte om det. Ingen av UMTS-licenstagarna var dock intresserade av GSM-licenser. beslutade PTS än en gång att utfärda en fjärde GSM-licens. Swefour fick den fjärde licensen för att driva GSM-nät i . Swefour valde en annan strategi än de övriga GSM-operatörerna. 16TP PT Eg 1987/88:118. 17TP PT lanserade NMT 900 1986. 18TP PT , op cit. 19TP PT , op cit. I stället för att erbjuda mobilabonnemang inriktades Swefours affärsmodell på massförsäljning genom att hyra ut nätkapacitet till företag och operatörer utan egna GSM-nätTPF20FPT med en MVNO- modell. 4.2UMTS, () fattade europeiska parlamentet och ministerrådet ett beslut, 128/1999/EC, om introduktion av ett tredje generationens system för mobil och trådlös kommunikation i EU (se tabell 4). Syftet med beslutet var att underlätta en snabb och samordnad introduktion av UMTS/IMT-2000-nät och -tjänster i EU på grundval av principerna för den inre marknaden och enligt kommersiella krav. Enligt den tredje artikeln i beslutet var med- lemsstaterna tvungna att vidta alla nödvändiga mått och steg för att möjliggöra en lansering . Ramarna för allmänt godkännande och enskilda licenser på teletjänstområdet presenterades i EU-direktivet 97/13/EC. 20TP PT BrainHeart Capital, pressrelease, . Bilaga 2 SOU 2008:72 () beslutar om kärnbanden för UMTS Europeiska kommissionen föreslår regelverk för UMTS Kandidater för ytterligare UMTS-frekvenser identifieras (utökade band, ungefär ). Regelverket för UMTS definieras, inklusive spektrumlicenser för fas 1. Beslut om introduktion av , 128/1999/EC PTS-förslag om överskott i nätkapaciteten Regeringsförslag om nationell roaming Beslut om ändringar i svenska telelagen PTS beslutar om det svenska regelverket för UMTS/IMT-2000, PTSFS Beslutet om överskott i nätkapaciteten träder i kraft Beslutet om nationell roaming träder i kraft Slutdatum för ansökningarna till PTS Licensinnehavarna täckte mellan av det de hade PTS anmodar operatörerna att vidta åtgärder för att kunna rätta till PTS beslutar att operatörerna ska minska pilotsignalen på Operatörerna täckte mellan av det de hade lovat Licensinnehavarna täckte mellan av det de hade För att uppfylla beslutet 128/1999/EC la den ett förslag om ändringar i telelagen (1993:597). Regeringen ville, och var tvungen enligt det nya EU-direktivet, att tvinga nätoperatörerna att erbjuda överkapaciteten i näten till andra aktörer på markanden till marknadsmässiga villkor. Paragraferna §§ 11, 14, 15, 63 ändrades och en ny paragraf, § 23a, infördes i telelagen och ändringarna trädde i kraft . Dessutom framlade PTS ett förslag inför den om skyldigheten för nätoperatörerna att komma överens om nationell roaming. Ytterligare en ny paragraf, 23b, infördes och ändringen trädde i kraft . Enligt paragraf 4 i teleförordningen (1993:598) har den gett PTS rätt att upprätta regelverket för utfärdandet av licenser i kraft av paragraf 14 i telelagen (1993:597). Direktivet för ramverket gick ut på remiss till parterna på telemarknaden och synpunkterna noterades.TPF21FPT meddelade PTS det nya regelverket för utfärdandet av licenser för UMTS/IMT-2000 (PTSFS 2000:5). En av huvudfrågorna var hur många licenser som skulle utfärdas. Spektrumet i fråga ansågs vara en begränsad resurs, även om avsikten var att utfärda så många licenser som möjligt för att nå en hög konkurrensnivå. Till UMTS krävs emellertid en viss minsta bandbredd och det gör att bara ett begränsat antal licenser kan utfärdas. I direktivet 87/372/EEG regleras vilka frekvensband som får reserveras för en samordnad introduktion av mobil, digital och markbunden kommunikation i EU. I gjordes bandbredden tillgänglig för UMTS/IMT-2000. PTS ville från början utfärda fem licenser, men senare beslutades att allokera fyra på följande grunder: 1.I rapport till PTS föreslogs fem licenser,TPF22FPT tre licenser på 2 x + för innehavaren av MNO och två licenser på 2 x + till nya aktörer. Detta ansågs som proble- matiskt för pålitliga högkapacitetslänkar för kvalitetstjänster för operatörerna med mindre bandbredd. Om fem licenser hade utfärdats hade konkurrensen ökat, men det skulle eventuellt ha resulterat i otillräckliga servicenivåer och dyrare tjänster för konsumenterna. Det skulle detta ha fått en negativ effekt på införandet av mobila tjänster. 2.Om sex licenser hade utfärdats skulle fem operatörer ha fått 2 x + , medan den sjätte operatören bara skulle ha fått 2 x , och ändå skulle även de övriga operatörerna ha fått mindre bandbredd. Det kan gott ifrågasättas det praktiska i att utfärda sex licenser i ett land med en befolkning på nio miljoner. 3.För att utfärdandet ska bli rättvist och inte ge vissa operatörer konkurrensfördelar ansåg PTS att fyra licenser med samma och 21TP PT Telefonintervju med , informationschef på , . 22TP PT Questus, Critical Success Factors for a in , 1999. tillräcklig bandbredd bör utfärdas och inte fem eller sex. Med fem eller sex licenser skulle den tillräckliga bandbredden bli för liten. 4.Majoriteten på telemarknaden föreslog att fyra licenser skulle vara optimalt. Alltså delades banden i fyra 2 x (FDD) + (TDD) för att garantera kvaliteten på tjänsterna och undvika konkurrens- fördelar för en av licenstagarna. Det svenska beslutet om utfärdandeprocessen grundas på telelagen där det anges att licenserna ska fördelas enbart på saklig grund. Licenser kan inte anses fördelas på saklig grund med auktioner och lotterier enligt regeringsförslagen /93:200, 1994/1995:128 och 1996/97:61. Även den svenska var överens om detta. Dock framförde en riksdagsman ett förslag 2000/2001:FP104 om att ändra telelagen för att kunna tillåta auktioner.