sou · GWB3110 · 2008-11-18 00:00:00 — Medlemsstaternas myndigheter får bland annat möjlighet att upphandla ny kapacitet genom anbudsförfarande eller att vidta åtgärder för effektivare energiutnyttjande och styrning på efterfrågesidan, därib- land system för vita certifikat. EUT C 318, 22.12.2004, s. 19. yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den (EUT C 275 E, 8.11.2005, s. 19) och ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av . EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. EUT L 176, , s. 37. Direktivet ändrat genom rådets direktiv /85/EG (EUT L 236, , s. 10). EUT L 176, , s. 57. Europeiska unionens officiella tidning L 114/65 (6)Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av artikel 3 i direktiv /54/EG, i vilket det krävs att medlems- staterna inom sitt territorium skall se till att alla hushållskunder, och, när medlemsstaterna anser det lämpligt, små företag, har rätt till samhällsomfattande tjänster, det vill säga rätt till elleveranser av en bestämd kvalitet till lätt och tydligt jämförbara och rimliga priser som medger insyn. (7)Direktivets syfte är inte endast att främja utbudet av energitjänster utan också att stimulera efterfrågan på ett bättre sätt. Den offentliga sektorn i varje medlemsstat bör därför fungera som ett exempel när det gäller invester- ingar, underhållskostnader och andra utgifter för energi- förbrukande utrustning, energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Den offentliga sektorn bör därför uppmanas att integrera hänsynen till förbättrad energieffektivitet i sina investeringar, avskriv- ningar och driftsbudgetar. Den offentliga sektorn bör vidare sträva efter att använda energieffektivitetskriterier vid offentlig upphandling, vilket är tillåtet enligt Europa- parlamentets och rådets direktiv /17/EG av om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (1) och och rådets direktiv /18/EG av om samord- ning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (2), något som bekräftats genom domstolens dom av i mål C‑513/99 (3). Med tanke på att förvaltnings- strukturen varierar kraftigt mellan medlemsstaterna, bör de olika typer av åtgärder som den offentliga sektorn kan vidta göras på lämplig nationell, regional och/eller lokal nivå. (8)Den offentliga sektorn kan fungera som ett exempel på många olika sätt. Förutom de åtgärder som förtecknats i bilagorna III och VI kan den till exempel ta initiativ till pilotprojekt på energieffektivitetens område och sporra sina anställda till energieffektivitet. För att uppnå önskad multiplikatoreffekt bör man på ett effektivt sätt infor- mera de enskilda medborgarna och/eller företagen om sådana åtgärder och framhålla kostnadsförde- larna med dem. (9)Liberaliseringen av detaljistmarknaderna för slutförbru- kare av el, naturgas, kol och brunkol samt uppvärmning och i vissa fall även fjärrvärme och fjärrkyla har nästan utan undantag lett till ökad effektivitet och lägre kostnader för produktion, omvandling och distribution EUT L 134, 30.4.2004, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 2083/2005 (EUT L 333, 21.12.2005, s. 28). EUT L 134, 30.4.2004, s. 114. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 2083/2005. C-513/99: , tidigare Stagecoach , mot Helsingin Kaupunki och HKL-Bussiliikenne (2002 I-7213). Liberaliseringen har inte lett till någon större konkurrens i fråga om produkter och tjänster som skulle ha kunnat leda till ökad energieffektivitet på efterfråge- sidan. (10)I sin resolution av om energi- effektiviteten i Europeiska gemenskapen (4) fastställde rådet som mål att gemenskapen som helhet skulle förbättra energiintensiteten vid slutförbrukningen med ytterligare en procentenhet fram . (11)Medlemsstaterna bör därför anta nationella vägledande mål för att främja effektiv slutanvändning av energi och sörja för fortsatt tillväxt och lönsamhet för marknaden för energitjänster och på så sätt bidra till genomförandet av Lissabonstrategin. Antagandet av nationella vägle- dande mål för att främja effektiv slutanvändning av energi skapar faktisk synergi med annan gemenskaps- lagstiftning som, när den tillämpas, kommer att bidra till att dessa nationella mål uppnås. (12)I detta direktiv åläggs medlemsstaterna att vidta åtgärder, och uppfyllandet av direktivets mål beror av åtgärdernas påverkan på energikonsumenterna. Det slutliga resultatet av medlemsstaternas åtgärder är beroende av många yttre faktorer som påverkar konsumenternas beteende när det gäller energianvändning och deras beredvillighet att genomföra energibesparingsmetoder och använda ener- gibesparande utrustning. Även om medlemsstaterna förbinder sig att arbeta för att uppnå målet på är de nationella energibesparingsmålen vägledande till sin natur och medför ingen juridiskt bindande skyldighet för medlemsstaterna att uppnå det angivna målet. (13)Det erinras om att en medlemsstat, vid fastställandet av sitt nationella vägledande mål, för egen del kan ställa upp ett mål som är högre än . (14)Utbyte av information, erfarenheter och bästa praxis på alla plan, särskilt inom den offentliga sektorn, kommer att bidra till bättre energieffektivitet. Medlemsstaterna bör därför göra upp förteckningar över åtgärder som vidtagits inom ramen för detta direktiv och i möjligaste mån ge en översikt av deras effekter i handlingsplaner för energi- effektivitet. (15)När energieffektivitet eftersträvas genom tekniska, bete- endemässiga och/eller ekonomiska förändringar, bör betydande negativ miljöpåverkan undvikas och sociala prioriteringar respekteras. (4) EGT C 394, 17.12.1998, s. 1. L 114/66 Europeiska unionens officiella tidning (16)Finansieringen av utbudet och kostnaderna på efterfrå- gesidan spelar en viktig roll för energitjänsterna. Inrättandet av fonder som beviljar stöd till genom- förandet av energieffektivitetsprogram och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet och som främjar utveck- lingen av marknaden för energitjänster kan vara ett lämpligt sätt att tillhandahålla icke-diskriminerande finansiering för nyetablering på denna marknad. (17)Effektivare slutanvändning av energi kan uppnås genom att man ökar tillgången och efterfrågan på energitjänster eller genom andra åtgärder för förbättrad energieffekti- vitet. (18)För att uppnå energibesparingspotentialen inom vissa marknadssegment där energibesiktningar i allmänhet inte säljs kommersiellt, till exempel hushåll, bör medlems- staterna se till att energibesiktningar finns tillgängliga. (19)I rådets slutsatser av anges att främjandet av energitjänster genom utveckling av en gemenskapsstrategi är en prioriterad åtgärd för förbättrad energieffektivitet. (20)Energidistributörer, systemansvariga för distributionssys- tem och företag som säljer energi i detaljistledet kan förbättra energieffektiviteten i gemenskapen om de marknadsför energitjänster som omfattar effektiv slutan- vändning, exempelvis för värmekomfort inomhus, varmvatten för hushållsbruk, kylning, produkttillverk- ning, belysning och motorer. För att energidistributörer, systemansvariga för distributionssystem och företag som säljer energi i detaljistledet skall kunna maximera sin vinst blir det därmed viktigare att sälja energitjänster till så många kunder som möjligt än att sälja så mycket energi som möjligt till varje kund. Medlemsstaterna bör sträva efter att undvika varje snedvridning av konkur- rensen på detta område, så att alla energitjänstleveran- törer garanteras likvärdiga förutsättningar för sin verksamhet. De kan emellertid överlåta denna uppgift till en nationell tillsynsmyndighet. (21)Med fullständigt beaktande av hur marknadsaktörerna inom energisektorn är organiserade på nationell nivå och för att främja genomförandet av de energitjänster och åtgärder för förbättrad energieffektivitet som föreskrivs i detta direktiv, bör medlemsstaterna kunna välja att ålägga energidistributörer, systemansvariga för distributionen eller företag som säljer energi i detaljistledet, eller eventuellt två eller alla dessa marknadsaktörer, att tillhandahålla dessa tjänster och att delta vid genom- förandet av dessa åtgärder. (22)Användning av tredjepartsfinansiering är en ny metod som bör uppmuntras. själv investeringskostnader och använder en del av det ekonomiska värde av energibesparingarna som följer av tredjepartsfinansieringen till att återbetala tredje parts investerings‑ och räntekostnader. (23)För att avgifter och andra bestämmelser för nätbunden energi skall leda till effektivare slutanvändning av energi, bör otillbörliga incitament till ökad förbrukning avskaf- fas. (24)Marknaden för energitjänster kan främjas på många olika sätt, även genom stöd som inte är ekonomiskt. (25)Energitjänster, program för förbättrad energieffektivitet och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet som syftar till att uppnå energisparmålet kan stödjas och/eller genomföras genom frivilliga avtal mellan marknadsaktö- rer och sådana organ inom den offentliga sektorn som utsetts av medlemsstaterna. (26)Frivilliga överenskommelser som omfattas av detta direktiv bör medge insyn och i tillämpliga fall innehålla upplysningar åtminstone om följande: kvantifierade mål, och ett stegvist genomförande, övervakning och rappor- tering. (27)Motorbränsle- och transportbranschen spelar en viktig roll för energieffektiviteten och energisparandet. (28)När åtgärderna för förbättrad energieffektivitet fastställs, bör hänsyn tas till effektivitetsvinster som uppstår genom utbredd användning av kostnadseffektiva tekniska inno- vationer, till exempel elektronisk avläsning. I detta direktiv innefattar begreppet konkurrenskraftigt prissatta individuella mätare även exakta värmemätare. (29)För att konsumenterna skall kunna göra välinformerade val för sin egen energiförbrukning bör de få en rimlig mängd information om denna samt annan relevant information, exempelvis om tillgängliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet, jämförande konsumentpro- filer eller objektiva tekniska specifikationer för energi- förbrukande utrustning som kan inbegripa faktor fyra eller liknande utrustning. Det erinras om att viss sådan värdefull information redan bör tillhandahållas slutför- brukarna med stöd av artikel 3.6 i direktiv /54/EG. Konsumenterna bör dessutom aktivt uppmanas att regelbundet avläsa sina mätarvärden. (30)All slags information om energieffektivitet bör ges en vidsträckt spridning i lämplig form, också via fakturering, till mottagargrupper som berörs av den. Informationen kan omfatta ekonomisk och juridisk information, upplysnings- och reklamkampanjer samt omfattande utbyte av bästa praxis på alla nivåer. Europeiska unionens officiella tidning L 114/67 (31)I och med antagandet av detta direktiv omfattas alla materiella bestämmelser i rådets direktiv /76/EEG av om begränsning av koldioxid- utsläpp genom en förbättring av energieffektiviteten (SAVE) (1) av annan gemenskapslagstiftning, och direktiv /76/EEG bör därför upphävas. (32)Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att främja en effektiv slutanvändning av energi och skapa en marknad för energitjänster, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (33)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/ EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomföran- debefogenheter (2). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Syftet med detta direktiv är att främja kostnadseffektiv förbättring av slutanvändningen av energi i medlemsstaterna genom att a)upprätta de vägledande mål samt de system, incitament och institutionella, ekonomiska och rättsliga ramar som är nödvändiga för att undanröja befintliga marknads- hinder och brister som står i vägen för en effektiv slutanvändning av energi, b)skapa förutsättningar för utvecklingen och främjandet av en marknad för energitjänster och för att ge konsumen- terna tillgång till andra åtgärder för förbättrad energi- effektivitet. Detta direktiv skall tillämpas på a)leverantörer av åtgärder för förbättrad energieffektivitet, energidistributörer, systemansvariga för distributionen och företag som säljer energi i detaljistledet. Medlems- staterna får dock undanta små distributörer, små systemansvariga för distributionen eller små företag som säljer energi i detaljistledet från tillämpningsområdet för artiklarna 6 och 13, b)slutförbrukare. Detta direktiv skall emellertid inte till- lämpas på företag som bedriver sådan verksamhet som förtecknas i bilaga I till och rådets direktiv /87/EG av om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (3), c)de väpnade styrkorna, endast i den utsträckning som tillämpningen inte står i motsättning till arten och huvudsyftet med de väpnade styrkornas verksamhet och med undantag av materiel som endast används för militära ändamål. I detta direktiv används följande beteckningar med de betydelser som här anges: a)energi: alla former av kommersiellt tillgänglig energi, inklusive el, naturgas (inbegripet flytande naturgas), gasol, allt bränsle för uppvärmning och kylning (inklusive fjärrvärme och fjärrkyla), kol och brunkol, torv, transportbränsle (utom bunkerbränsle för flyg och sjöfart) samt biomassa enligt definitionen i Europa- parlamentets och rådets direktiv /77/EG av om främjande av el producerad från förnybara energikällor på den inre marknaden för el (4). b)energieffektivitet: förhållandet mellan produktionen av prestanda, tjänster, varor eller energi och insatsen av energi. EGT L 237, 22.9.1993, s. 28. EGT L 184, , s. 23. EUT L 275, 25.10.2003, s. 32. Direktivet ändrat genom direktiv 2004/101/EG (EUT L 338, 13.11.2004, s. 18). EGT L 283, 27.10.2001, s. 33. Direktivet ändrat genom 2003 L 114/68 Europeiska unionens officiella tidning c)förbättrad energieffektivitet: ökning av effektiv slutanvänd- ning av energi på grund av tekniska, beteendemässiga och/eller ekonomiska förändringar. d)energibesparing: en mängd sparad energi som fastställs genom mätning och/eller uppskattning av förbrukningen före och efter genomförandet av en eller flera åtgärder för förbättrad energieffektivitet, med normalisering för yttre förhållanden som påverkar energiförbrukningen. e)energitjänst: den fysiska vinst, nytta eller fördel som erhålls genom en kombination av energi med energi- effektiv teknik och/eller åtgärder, som kan inbegripa den drift, det underhåll och den kontroll som krävs för tillhandahållande av tjänsten, som tillhandahålls på grundval av ett avtal och som under normala förhållan- den påvisats leda till kontrollerbar och mätbar eller uppskattningsbar förbättrad energieffektivitet och/eller primärenergibesparingar. f)energieffektivitetsmekanismer: allmänna åtgärder som vidtas av regeringar eller statliga organ för att skapa ramar eller incitament för marknadsaktörer att tillhandahålla och förvärva energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. g)program för förbättrad energieffektivitet: verksamhet som är inriktad på slutförbrukargrupper och som normalt leder till kontrollerbar och mätbar eller uppskattningsbar förbättring av energieffektiviteten. h)åtgärder för förbättrad energieffektivitet: alla åtgärder som normalt leder till kontrollerbar och mätbar eller upp- skattningsbar förbättring av energieffektiviteten. i)energitjänstföretag: fysisk eller juridisk person som till- handahåller energitjänster och/eller andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet i en användares anläggning eller lokaler, och härvid är beredd att ta en viss ekonomisk risk. Betalningen för de tillhandahållna tjänsterna skall grundas (helt eller delvis) på att förbättrad energieffektivitet uppnås och på att övriga avtalade prestandakriterier uppfylls. j)avtal om energiprestanda: ett avtalsarrangemang mellan mottagaren och leverantören (normalt ett energitjänst- företag) av en åtgärd för förbättrad energieffektivitet där investeringarna i dessa åtgärder betalas i förhållande till en avtalad nivå av förbättrad energieffektivitet. k)tredjepartsfinansiering: ett avtalsarrangemang som inbegri- per en tredje part – förutom energileverantören och mottagaren av åtgärden för förbättrad energieffektivitet – vilken tillhandahåller kapital för åtgärden och debiterar mottagaren en avgift som motsvarar en del av de uppnådda energibesparingarna till följd av åtgärden för Denna tredje part kan eventuellt vara ett energitjänstföretag. l)energibesiktning: ett systematiskt förfarande som ger adekvat kunskap om den befintliga energiförbruknings- profilen hos en byggnad eller en grupp av byggnader, en industriprocess och/eller industrianläggning eller privata eller offentliga tjänster och som fastställer och kvantifi- erar kostnadseffektiva energisparmöjligheter samt rap- porterar om resultaten. m)finansiella instrument för energibesparingar: alla finansiella instrument, till exempel fonder, statliga bidrag, skatteav- drag, lån, tredjepartsfinansiering, avtal om energipres- tanda, avtal om garanterad energibesparing, energientreprenad och andra liknande avtal som till- handahålls på marknaden av offentliga eller privata organ för att delvis eller helt täcka de inledande projektkostna- derna för genomförandet av åtgärder för förbättrad energieffektivitet. n)slutförbrukare: fysisk eller juridisk person som köper energi för egen slutanvändning. o)energidistributör: fysisk eller juridisk person som svarar för transport av energi för leverans till slutförbrukare och till distributionsstationer som säljer energi till slutförbru- kare. Denna definition utesluter systemansvariga för distributionen av el och naturgas, vilka omfattas av led p. p)systemansvarig för distributionen: fysisk eller juridisk person som ansvarar för drift och underhåll och, vid behov, utbyggnad av distributionssystemet för el eller naturgas inom ett visst område och, i tillämpliga fall, dess sammanlänkningar med andra system samt för säker- ställande av systemets förmåga att på tillgodose en rimlig efterfrågan på el‑ eller naturgasdist- ribution. q)företag som säljer energi i detaljistledet: fysisk eller juridisk person som säljer energi till slutförbrukare. r)små distributörer, små systemansvariga för distributionen och små företag som säljer energi i detaljistledet: fysisk eller juridisk person som distribuerar eller säljer energi till slutförbrukare och som distribuerar eller säljer mindre än 75 GWh energi eller har färre än tio anställda eller vars årliga omsättning och/eller årliga balansomslutning inte överstiger . s)vita certifikat: certifikat utfärdade av oberoende certifier- ingsorgan som bekräftar marknadsaktörernas påståenden om energibesparingar till följd av åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Europeiska unionens officiella tidning L 114/69 Medlemsstaterna skall anta och sträva efter att för detta direktivs nionde tillämpningsår uppnå ett övergripande nationellt vägledande energibesparingsmål på , som skall uppfyllas med hjälp av energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Medlemsstaterna skall vidta kost- nadseffektiva, genomförbara och skäliga åtgärder som är avsedda att bidra till att detta mål uppnås. Det nationella vägledande energibesparingsmålet skall fast- ställas och beräknas enligt de bestämmelser och den metod som anges i bilaga I. Omvandlingsfaktorerna i bilaga II skall användas för jämförelser av energibesparingar och omvand- ling till en jämförbar enhet, om inte användning av andra omvandlingsfaktorer kan motiveras. Exempel på lämpliga åtgärder för förbättrad energieffektivitet finns i bilaga III. En allmän ram för mätning och kontroll av energibesparingar finns i bilaga IV. De nationella energibesparingarna, uttryckta i förhållande till de nationella vägledande energibesparings- målen, skall mätas . I samband med den första handlingsplan för energi- effektivitet som skall överlämnas i enlighet med artikel 14 skall varje medlemsstat fastställa ett mellanliggande vägledande energibesparingsmål för detta direktivs tredje tillämpningsår samt ge en översikt av sin strategi för uppnåendet av de mellanliggande och övergripande målen. Det mellanliggande målet skall vara realistiskt och förenligt med det övergripande nationella vägledande energibesparingsmål som avses i punkt 1. Kommissionen skall avge ett yttrande om huruvida de mellanliggande vägledande nationella målen verkar vara realistiska och stämma överens med det övergripande målet. 3.Varje medlemsstat skall fastställa program och åtgärder för förbättrad energieffektivitet. 4.Medlemsstaterna skall ge en eller flera nya eller befintliga myndigheter eller byråer i uppdrag att svara för den samlade kontrollen och övervakningen av den ram som upprättats för det mål som avses i punkt 1. Dessa organ skall därefter kontrollera de energibesparingar som uppnås genom energi- tjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet, inklusive befintliga nationella åtgärder för förbättrad energi- effektivitet, samt rapportera om resultaten. Efter att första gången ha granskat och avlagt rapport om direktivets tre första tillämpningsår skall kommissionen undersöka huruvida man behöver lägga fram ett förslag till direktiv för att vidareutveckla den marknadsinriktade strategin för förbättrad energieffektivitet genom vita certifikat. Effektiv slutanvändning av energi i den offentliga sektorn Medlemsstaterna skall se till att den offentliga sektorn fungerar som ett exempel i samband med detta direktiv. För detta ändamål skall medlemsstaterna på ett effektivt och lämpligt sätt informera medborgarna och/eller företagen om den offentliga sektorns roll som exempel och om de åtgärder som den vidtagit. Medlemsstaterna skall vidare se till att åtgärder för förbättrad energieffektivitet vidtas av den offentliga sektorn. Sådana åtgärder skall vidtas på lämplig nationell, regional och/eller lokal nivå och kan utgöras av lagstiftningsinitiativ och/eller frivilliga överenskommelser, i enlighet med artikel 6.2 b, eller andra arrangemang med motsvarande effekt. Utan att den nationella lagstiftningen eller gemenskapslagstiftningen rörande offentlig upphandling åsidosätts skall minst två åtgärder väljas från förteckningen i bilaga VI, skall medlemsstaterna underlätta detta förfarande genom att offentliggöra riktlinjer för energieffektivitet och energibesparingar som ett eventuellt bedömningskrite- rium vid offentliga anbudsinfordringar. Medlemsstaterna skall underlätta och möjliggöra utbyte av bästa praxis mellan olika organ inom den offentliga sektorn, till exempel om energieffektivitet vid offentlig upphandling, och detta skall ske både på nationell och internationell nivå. För detta ändamål skall den organisation som avses i punkt 2 samarbeta med kommissionen vid utbytet av bästa praxis av det slag som avses i artikel 7.3. Medlemsstaterna skall ge en eller flera nya eller befintliga organisationer i uppdrag att svara för administration, ledning och genomförande i samband med integreringen av kraven på förbättrad energieffektivitet enligt punkt 1. Det kan röra sig om samma myndigheter eller byråer som avses i artikel 4.4. L 114/70 Europeiska unionens officiella tidning FRÄMJANDE AV EFFEKTIV SLUTANVÄNDNING AV ENERGI OCH FRÄMJANDE AV ENERGITJÄNSTER Energidistributörer, systemansvariga för distributionen och företag som säljer energi i detaljistledet Medlemsstaterna skall se till att energidistributörer, systemansvariga för distributionen och/eller företag som säljer energi i detaljistledet