sou · GVB350 · 2008-01-01 00:00:00 — Samordnaren föreslår att av anslags- posten Kulturpolitisk utvecklingsverksamhet ska fördelas som organisationsstöd till kulturpolitiska aktörer som arbetar med kulturell mångfald, interkulturell dialog och internationellt utbyte. Organisationsstödet finansieras genom att lägga ihop: anslaget till mångkulturella organisationer på , av anslagsposterna Insatser för utvecklings- verksamhet och allmän kulturverksamhet, inkl. läns- konsulenterna, till centrala amatörkulturorganisa- tioner, lokalhållande organisationer och länsbildnings- förbund samt Bidrag och andra insatser för kultur i arbetslivet och funktionshindrades deltagande i kultur- livet, från de som regeringen avsatt i vårbudgeten 2007 till etnisk och kultu- rell mångfald och interkulturell dialog. Samordnaren föreslår att får i uppdrag att undersöka möjligheten att bevilja organisationsstöd för treårsperioder. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Ett antal fria aktörer som arbetar med kulturell mångfald, inter- kulturell dialog och internationellt utbyte har spelat stor roll för arbetet med mångfald inom kulturlivet i . Samordnaren anser att det är viktigt för kontinuiteten att dessa organisationer även i fortsättningen ges utrymme och resurser. har det tillkommit flera nya aktörer. För att skapa en långsiktig hållbar utveckling inom området kulturell mångfald och interkulturell dialog menar samordnaren att det är nödvändigt att de nya och de gamla aktörerna inte behöver konkurrera om ett oförändrat stöd utan att stödet ökas. Arbetet med att öka mångfalden i kulturlivet tar tid och kräver uthållighet. Det är viktigt att aktörerna kan planera sin verksamhet framåt. Samordnaren föreslår därför att ska undersöka möjligheten att bevilja organisationsstöd för en treårsperiod. De organisationer som samordnaren anser bör få organisations- stöd är dels flera av de organisationer som erhåller stöd från mångkulturella organisationsstödet, som , Intercult, och , dels organisationer som inte får sådant stöd men som utför ett hög- kvalitativt kulturpolitiskt arbete inom området kulturell mångfald och interkulturell dialog som Kulturstorm, , Moi och Perfect performance. är en konstellation som, med föreläsningar, workshops, utställningar, bokutgivning, evenemang och aktioner, försöker belysa demokratins villkor i en postkolonial och globaliserad tidsålder. Produktionsgruppen genomför lokala, regionala och internationella aktiviteter, bland annat inter- nationella kulturpolitiska samlingar, egna produktioner, gästspel, förmedlar artister, driver publikutvecklingsfrågor och arbetar kul- turpolitiskt. är en nationell, regional och internationell kul- turpolitisk aktör inom världsmusikfrågor och ämnen som rör mångkulturella konstyttringar. Mångkulturellt centrum är ett forum och en mötesplats för olika estetiska uttryck, forskning och kun- skaps- och erfarenhetsutbyte kring migration och social och kultu- rell mångfald. Kulturstorm är en ideell förening med målsättningen att erbjuda möjligheter och arenor för ungdomars skapande inom scenkonst. De driver projektet som vill motverka stereotyperna på kulturscenen så att även ungdomar som står helt utanför kulturlivet bjuds eller lockas in. Loco Motion är ett export- och produktions- Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv kontor för ny svensk scenkonst. De vill skapa förutsättningar för konstnärer att växa och göra svensk rörelsebaserad scenkonst känd och tillgänglig både i och utomlands. Organisationen , Mångfald och inflytande, arbetar metodutvecklande med att öka den sociala mångfalden inom högre utbildning, kultur och andra samhällsinstitutioner. Perfect Performance är en ideell förening som vill få in internationell kompetens i svensk teater. Föreningen har anordnat tre internationella scenkonstfestivaler 2003, 2004 och 2006. Den har även skapat nya europeiska och nordiska nätverk, ett arbete som samordnaren gärna ser utvecklas vidare. till anslagsposten Mångfald är framtiden till projekt för strategisk kulturpolitisk metodutveckling för kulturell mångfald och interkulturell dialog Samordnaren föreslår att tilldelas till anslagsposten Mångfald är framtiden som ska fördelas till projekt för strategisk kulturpolitisk metod- utveckling för kulturell mångfald. Bedömningen av ansök- ningarna ska göras av en referensgrupp som är tillsatt . Det ska inte finnas krav på medfinansiering för att få stöd. Pro- jekten ska utvärderas i samrådgrupper med , referensgruppen och de organisationer som fått stöd. Förslaget finansieras med medel från de som regeringen avsatt för etnisk och kulturell mångfald samt inter- kulturell dialog i vårbudgeten 2007. Samordnaren gör bedömningen att det behövs fortsatt utveckling av metoder för att arbeta med kulturell mångfald. Erfarenheterna av det tillfälliga stödet på som fanns under , och fördelades av , visar att det finns ett mycket stort behov av stöd till organisationer och föreningar som arbetar med kulturell mångfald och interkulturell dialog. På detta område har det, , vuxit fram en mängd olika aktörer utan att resurserna har ökat. Vidare anser samordnaren att det är nödvändigt att det finns fria projektmedel där det är möjligt att söka en mindre summa pengar för att utveckla en idé och söka samarbetspartners och finansiärer, Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv liknande de fria medel som finns på Stiftelsen . Det är projektidéns bärkraft för att skapa strategisk metodutveck- ling för kulturell mångfald och interkulturell dialog som ska vara avgörande för om stöd delas ut. Bedömningen av projektens kvalitet ska göras av en referens- grupp med aktörer, forskare och experter inom fältet, enligt den modell som Stiftelsen har utvecklat med ad hoc- grupper. Medlemmarna i referensgruppen får sitta i högst och har inte rätt att söka pengar ur bidragspotten. Projekten ska utvärderas i samrådsgrupper bestående av organisationerna som fått stöd, och referens- gruppen. av genomförde samrådsgrupper för de som fått bidrag från det tillfäl- liga stödet under Mångkulturåret och samordnaren anser att det var en bra form. Samordnaren anser att anslagsposten Mångfald är framtiden ger fria kulturpolitiska aktörer inom mångfald och interkulturell dialog möjlighet att prova och utveckla metoder som sedan kan användas i ett bredare långsiktigt samarbete med institutioner och finansieras av institutionernas utvecklingspengar eller bli en språngbräda för att söka till exempel EU-bidrag till större långsik- tiga projekt. Mångfald är framtiden ska placeras under anslaget 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete. ska anslagsposten utvärderas. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Integration på undantag i kulturarvspolitiken Välkommen in i tvättmaskinen. Den är för tillfället inställd på vittvätt . Det här är en fallstudie i hur den nya tidens regionala kulturarvs- politik förhåller sig till integration och mångfaldsperspektiv. Exemplet är hämtat från , ett av mest hård- profilerade kulturarvslandskap. Här har 110 miljoner kronorTPF4FPT fördelats i Intryck , som syftar till att stärka landskapsprofilen med utgångspunkt i kultur- och natur- resurser. Projektet vill också skapa nya nätverk, ge sysselsättning och öka kunskapen om samhället. Enligt reglerna ska integrations- tanken beaktas i allt som görs. står utvärderingen för dörren: Det visar sig att inget av de nära 250 Intryck Hälsingland-pro- jekten haft integration, mångfald eller mångkultur som mål. I bor 130 000 personer. Ungefär var tionde har annan bakgrund än den helsvenska. Men som debatt och politik kraftigare än någonsin förr lyft fram vikten av mångfald, har Intryck finansierat nya bilder av en etniskt homogen hälsingekultur. Hur kunde det bli så här? Vem tjänar på det? Och vem tillhandahåller blekmedlet? Mångkultur är ett begrepp som utmejslats ur stora städers nutida erfarenhet. Ute på landsbygden träder helt andra, outfors- kade, mönster och villkor fram. Utsikten över Ljusnandalen är som vanligt bedövande vacker den dag jag besöker i . Det är en liten effektiv arbetsplats, som förmedlat över landskapet. I korridoren sitter en stor karta med nålar instuckna. Där kan man läsa HELSINGEBILDER, LINLANDET, FLOTTARLE- DEN, FÄBODMAT, FOLKDRÄKTER, HÄSTKRAFT, MEDELTID, UPPLEVELSECENTRUM 4TP PT kommer från Jordbruksfonden (EU) och nationell medfinansiering. Resten är projektets eget tillskott, det vill säga mer offentlig finansiering, pengar från näringsliv, organisationer samt ideella insatser. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Intryck är ett av tolv Leaderområden i . Leader+ är ett av EU:s initiativ för att främja utveckling på lands- bygden. Med utgångspunkt från lokala förutsättningar och lokala initiativ ska Leader+ hjälpa fram en förnyelse som förhoppningsvis ger större möjligheter att bo (kvar) på landet. Leader+ kan ses som ett försök att mildra de akuta och mest aggressiva effekterna av det som är Europeiska unionens egentliga drivkraft: att kapital och människor ska lokaliseras till de områden där de är mest produk- tiva. , som är högsta ansvarig på kontoret i , är en mycket erfaren kulturadministratör. Hon har arbetat som producent, museichef, författare, utredare, ofta med anknytning till landsbygdsfrågor. –Några projekt som riktar sig mot nya svenskar har vi inte varit med och finansierat, säger hon. Och vi har heller inte fått in ansök- ningar från några. De integrationstankar som man kan hitta gäller människor med funktionshinder. –Det tvärsgående målet om integration betyder i praktiken inte särskilt mycket, säger hon. Min upplevelse är att de som söker sig till oss redan har en klar bild av vad de vill göra. Sedan anpassar de sina ansökningar efter de matriser och signalord som gäller. Men vi ser givetvis till att projekten inte strider mot EU:s intentioner. Hon urskiljer en rad rent tekniska sållningsmekanismer som gör att människor med annan bakgrund än den helsvenska är så frånva- rande i arbetet: –Enligt reglerna får Leaderprojekt bedrivas i områden med maximalt 100 000 invånare. Vi löste det genom att skära bort tät- orterna från vårt projektområde. Och det är i tätorterna som de flesta invandrade svenskarna bor. Ytterligare en sållning sker i EU- byråkratin som redan i sig kräver breda språkkunskaper och ett högt ställt självförtroende. –Formalian kan vara osannolik. För sedan hörde vår till- synsmyndighet, , av sig och påpekade att ett av våra projekt fått ut för mycket. Det tog dagar att gå ige- nom all bokföring för att hitta de . Det visade sig vara pant för fyra Ramlösaflaskor. De tomflaskorna kostade skattebeta- larna . En uppenbar anledning till slagsidan finns också i själva Leaderkon- ceptet. Det bygger på att utvecklingsidéerna ska komma under- ifrån. De ansökningar som flyter in utgår alltså oftast från befint- Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv liga (formella eller informella) nätverk i . Där finns ytterst få nya svenskar representerade. En blick i protokollen visar att också de grupper (LAG/) som fördelar pengarna oftast rekryteras inom samma beprövade nätverk. Själva Leaderidén riskerar alltså att per automatik reproducera och förstärka rådande maktförhållanden och tolkningsföreträden. Men den tyngsta uteslutningsmekanismen visar sig ligga i själva programförklaringen för Intryck . Också den kommer underifrån, eftersom den skrevs fram av lokala eldsjälar och aktivister . Det skedde i hård tävlan med andra grupper i som ville ha Leaderpengar till sina områden och till sina idéer. Det är eldsjälarnas visioner har i uppdrag att förvalta. Det är en icke avundsvärd uppgift. under samtalet suckar hon tungt över den retorik hon har att handskas med. Grunddokumentet har en stärkt hälsingsk landskapsidentitet som utgångspunkt för både mänsklig och eko- nomisk tillväxt. Det som sammanfattas som hälsingekulturen antas motverka den identitets- och rotlöshet som finns bland befolkning i allmänhet och de yngre i synnerhet Vi vill stärka de bofasta hälsingarnas förankring i sin bygd så att vi med stolthet och generositet kan erbjuda dess överflöd åt gäster från när och fjärran. Det konkreta och symboliska navet i projektet är de gamla hälsingegårdarna. Utifrån 1800-talets kulturvärld ska delprojekt i form av fäbodar, dans, mat, kläder utvecklas, både i totala upple- velsepaket och genom att hälsingarna lär sig att produktifiera, marknadsföra, sälja och leverera till rätt målgrupp och vid rätt plats. Intryck grunddokument är något lättare att för- dra om man ser det som ett barn av det sena . Det är då landsbygden upplever en gigantisk backlash. delar villkor med många andra bygder: låg utbildningsnivå, utflytt- ning, hög arbetslöshet. Det som brukar sammanfattas som globali- sering visade sig här framför allt som jordbruksdöd och arbetslös- het. Kulturturismen framstod i ett sånt läge som en varm filt i snål- blåsten, och turistindustrins siffror kan få alla att häpna: omsätter turismen i . Som export- värde är turismen större än exporten av personbilar, respektive järn och stål.TPF5FPT 5TP PT Källa: . Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Det är i detta sena 1990-tal som den nya stora berättelsen om landskapet börjar ta form: Berättelsen om äktheten, ursprunget och stoltheten. Intryck första eldsjälar ger mödosamt ord åt de stämningar som sedan ska ta – en något mera kontrollerad – gestalt i såväl regionala tillväxtavtal som i det prestigefyllda världsarvsprojektet . Särskilt kulturarvsarbetet med hälsingegårdarna spelar en stor roll i den nya ideologiproduktionen. –började lovvärt. Många gårdar höll på att förfalla och i sista stund lyckades skapa uppmärk- samhet kring den här byggnadskonsten. –Men sen blev det någon sorts snedtändning. försöker de baka sin kaka av bara russin. Det kommer inte att gå bra. Det som har hänt är välkänt: När kulturturismen tar vid och för- packar det upphöjda kulturarvet trängs allt med fel karaktär eller ful framtoning undan, till förmån för den rätta, alltså den enkla, säljbara bilden. I fall innebär det att komplexa historiska sammanhang kring till exempel förtryckande genusord- ning, patriarkala ekonomier, egendomslöst proletariat och så vidare skjutits undan. Samma sak har skett med landskapshistoriens samer och resande, med linneindustrins och järnhanteringens arbets- kraftsinvandring. Ett avstånd på dryga är tillräckligt dif- fust för att kunna bära nutidsturistens projektioner och önskningar om ett enklare, mer harmoniskt, mer genuint liv, fritt från skavande frågor kring just mångfald och genus. ligger tillräckligt nära för att turistindustrin ska kunna utnyttja de fetischer som behövs när drömmarna ska formuleras: faktiska föremål, mönster, konkreta byggnader. ensidiga engagemang i världsarvshaussen gav en tung legitimitet åt de här processerna. Ämbetet valde att inte kommunicera sina egna mångfaldsstrategier från till exempel Agenda Kulturarv, utan bidrog istället i det målmedvetna arbetet med att lyfta de mest väl- bärgade, påkostade husen ut ur sitt ekonomiska och sociala sam- manhang. Också på bilderna av det nutida HälsinglandTPF6FPT får den nya berättelsen om det gamla återverkningar: 6TP PT Se till exempel Vilket är det vi visar?, genomgång av turistiskt material, artikel av , , . Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv –Titta i kommunernas broschyrer och hemsidor! Du ser leende blonda människor mot röda hus med vita knutar. Vem får känna sig hemma här? Och var är framtiden? Den som frågar är Delshad . Han är mätingenjör i , men ägnar sin mesta tid åt fackligt och politiskt arbete. Delshad kan se både inifrån och utifrån. Han sitter i , men också för i . Han är förste vice ordförande i kommunfullmäktige och ledamot i , där hälsinge- kommunerna samverkar. Delshad kom till från . –Jag älskar det här landskapet. Men jag älskar det som det är, här och , och behöver inte låtsas att det är något annat. Jag mår illa av allt prat om det äkta kulturarvet, och de renodlade lin- jerna i hälsingearkitekturen. –Herregud, vilka var det som byggde de stora gårdarna som man ständigt och jämt lyfter fram? Vilka skapade överskottet som bekostade brokvistar och skåp? Och under vilka förhållanden arbetade de? Han menar att EU-projektens solida helsvenska homogenitet speglar en allvarlig demokratisk brist i . –Av medlemmar har utomnordisk här- komst. I representativa politiska organ finns med utomnordisk härkomst. Delshad ser kulturarvet som en maktfråga. Den som förlorar makt på ett område vill återskapa den på ett annat. –Den vita, medelålders medelklassvensken, som tappar sitt tolkningsföreträde på så många ställen, tar revansch via det vi kallar kulturarvet. –Jag vägrar arbeta för att integrera nya svenskar i ett färdigt svenskt samhälle, säger han. Däremot jobbar jag för ett integrerat samhälle. Det är en väldig skillnad. Dessa satsningar skulle kunna användas som konkreta exempel i de studier som visat att begrepp som kultur, etnicitet och folkslag har kommit att ersätta det som förr kallades ras. Tankemönstret är detsamma och fungerar på samma särskiljande och diskriminerande vis: Kulturen ses som något isolerat och oföränderligt, och varje försök till rörelse och uppluckring av grän- ser ses som ett hot. Blicken på den andre blir ett vardagsvapen. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Idéhistorikern är en av dem som hävdat att de här vardagliga formerna av särskiljande ofta ligger dolda i överens- kommelser som på ytan är politiskt korrekta. Ett regelverk kan vara oklanderligt vad gäller miljö, jämställdhet, integration, men samti- digt användas för att särskilja och bevara gamla strukturer. De andra ska antingen hålla sig på sin plats eller anpassa sig till rådande normer.TPF7FPT En av dem som vet mest om villkoren i landsbygds-Sverige är . Han är professor i kulturgeografi med inriktning på regional utveckling. Han är också verksam vid med forskningsansvar för Regional förändring. 2003 gjorde han utredningen en ny landsbygdspolitik åt regeringen. menar att kulturarvsindustrin har kommit att fylla ett tomrum på landsbygden. –Det är de övergivna bygderna som ägnar sig åt den här sortens överreflektion kring frågan vilka vi är. –Jämför med . I flyttas ett helt sam- hälle för att vill utvinna mera malm. Det grandiosa kapitalet, själva världsmarknaden tar nu plats på scenen. I det läget är det inte många som vill slå vakt om det gamla samhället och de gamla tradi- tionerna. Flytten tycks istället fylla med framtidstro. UngefärT var tionde person på svenska landsbygden har icke-svensk bakgrund. På vilket sätt påverkar de nya svenskarna livet på landet? –På ett mycket centralt, och sällan framlyft vis: De äger och tillhandahållerT merparten av landsbygdens samlingsplatser:T caféer, pizzerior, krogar, utbyggda bensinmackar ... Det är människor från andra länder som håller det sociala livet uppe på landet. De är en gigantisk tillgång för landsbygds-Sverige. Han ställer sig skeptisk till trenden att göra varumärken av land- skapen. Om man ska utveckla landsbygdsturismen måste man gå ifrån det enhetliga och istället utveckla mångfalden, menar han. –Det fungerar inte att år sälja samma auktoriserade rundresor i ett landskap. Det kommer säkert att finnas folk som är intresserade av att titta på gamla gårdar också , men turistnäringen måste också kunna möta den som är intresserad av amerikanska bilar, broderier, caféer, litteratur, jazz Utmaningen 7TP PT : Frihet, jämlikhet, brodermord - Kolonialism och revolution hos och , 2001 samt Den koloniala bumerangen – från schibbolet till körkort i svenskhet, 2006. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv ligger i att tänka precis tvärtom mot vad man gör . Och därmed släppa kontrollen över landskapsberättelsen. IntegrationT är en blind fläck i landsbygdsforskningen, menar han. –Frågorna har inte ställts så här tidigare. Vi behöver mera kun- skap och mera forskning. Tillbaka till på i . Hon har gått igenom sitt arkiv en gång till och påpekar att hon faktiskt hittar formuleringar om integration i två av de cirka 250 projekten. –Inte som verksamhetsmål, visserligen, men ordet nämns i alla Hon medger att hon storknar av kulturarvsromantiken i , men säger sig ha svårt att se Intryck roll i ideologiproduktionen och vittvätten. –Vad hade vi kunnat göra? Vår uppgift är att handskas med de idéer som kommer från lokala initiativ. Vi har aldrig givit pengar till rent bevarande, utan bara till projekt som kan bli innovativa och utvecklande. –Dessutom finns en motsatt bild att hantera: Att somliga nya svenskar, framför allt holländare, danskar och tyskar, väljer just på grund av schablonbilden. Hon är obekväm med det hon kallar storstadssättet att tala om integration. –På landet kan man inte lika svepande tala om grupper av befolkningen. Här syns alla som individer. På landet möts man öga mot öga på ett annat vis än i stan. Vi, som inte är födda i bygden, är också några andra i ett samhälle där man fortfarande på fullt all- var kan säga att det krävs sju generationer för att få rötter. Vi är många inflyttingar som bär en sorts invandrarroller på landsbygd och glesbygd. MenT sådana frågor ryms inte i den politiska integrations- diskussionen, tillägger hon. – Staden är numera. Landsbygden är alltid undantaget. Ingenting tyder på att mångfaldens svenska landsbygd väntar bakom nästa vägkrök. Tvärtom, så hårdnar villkoren: Kulturarvs- industrins grova tillväxtfaktor tystar effektivt resonemang liknande det som här har förts. Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv Leadermodellen, som så lätt låter blindheten gå i arv, ska tillämpas på ännu bredare front i och med nya landsbygds- programmet (2007 – 2013). Hur hittar man den blinda fläcken i sitt eget öga? En väg till ett öppnare underifrånperspektiv i Leadergrupperna går över till- synsmyndigheten . Verket har skäl att utarbeta en metodik för mångfald och integration som är anpassad till LAG-gruppernas arbete. har mycket att vinna på att kritiskt och analytiskt granska den historieskrivning och kultursyn som kulturmiljösektorn svarar för. Förutom traditionella instru- ment som checklista, seminarier, kompetensplan och liknande, skulle myndigheten kunna forma en särskild intern utbildning kring gemensamma värdegrunder. Modellen finns redan inom ämbetets väggar; när projektet och historia byggdes ut genomfördes en lyckad kunskapsöverföring som spreds i vida ringar. Tillsammans med , , borde genomlysa sina strukturer och utveckla en metodik för, och en kvalitetssäkring av, mångfalds- perspektivet. Sedan gäller det förstås att lära sig se – på nytt. Ja, vem blir först med att initiera forskning kring mångfald och integration på glesbygd/landsbygd och mångfald? En framtidslysten regional högskola? är kulturjournalist och bosatt i , Frihet, jämlikhet, brodermord – Kolonialism och revolution hos och , 2001 , Den koloniala bumerangen – från schibbolet till kör- kort i svenskhet, 2006 , Vilket är det vi visar?, Nya metoder och modeller för svenskt kulturliv 4.3.1Förslag till den kulturpolitiska översynsutredningen att se över organiseringen och omfattningen av regional kulturverksamhet i Samordnaren föreslår att den kulturpolitiska översynsutredning som regeringen har beslutat att tillsätta, inom ramen för sitt uppdrag, ser över organiseringen och omfattningen av regional kulturverksamhet i med syfte att undersöka möjlighe- terna att omfördela bidrag från befintliga institutioner på regional nivå till nya aktörer med regionala ambitioner. Det institutionaliserade kulturlivet på regional nivå består av så kallade länsuppdrag (länsbibliotek, länsmuseer, länsmusik och länsteatrar), som tillsammans med resurscentra för film på regional nivå och regionala arkivinstitutioner utgör den regionala kulturella infrastrukturen i landsting och regioner. Samordnaren har under sitt arbete noterat att den struktur som råder för det institutionaliserade kulturlivet på regional nivå i en del fall verkar utestängande för nya aktörer som vill in i kultur- livet.