sou · GVB334 · 2008-01-01 00:00:00 — Såvitt har kommit till utredningens kännedom är det inte särskilt vanligt förekommande att barn i familjer som håller sig undan verk- ställighet av avvisnings- eller utvisningsbeslut deltar i förskoleverk- samhet. I den mån det förekommer handlar det huvudsakligen om att barnet besöker den öppna förskolan tillsammans med någon av föräldrarna. Det främsta skälet till att barnen sällan kommer till förskolan eller familjedaghemmen tycks vara att vårdnadshavarna inte är lika angelägna om att barnen skall delta i förskoleverksam- het som att de skall gå i skolan. Som anförts i avsnitt 5.3 är de gömda barnens livssituation ett starkt skäl för att ge barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av ett beslut om avvisning eller utvisning rätt att gå i skola. Förutom att barnet ges möjlighet att inhämta kunskaper, innebär rätten till skolgång en möjlighet för barnet att komma ur sin isolering. Skolan är också skyldig att slå larm om det uppstår miss- tanke om att barnet far illa i hemmet. Dessa argument kan även anföras till stöd för att barnen skall ha rätt att delta i förskoleverk- samhet. Det bör särskilt beaktas att barn i förskoleålder ofta blir än mer isolerade i sina hem än skolbarnen, som har större möjligheter att vistas utanför hemmet utan att föräldrarna är med. De små barnen tenderar därmed också att bli ännu mindre synliga i samhället än barn i skolåldern. I enlighet med vad vi anfört i avsnitt 6.2 medför det förhållandet att barnen är små att det krävs en tät och regelbunden kontakt mellan förskolan eller familjedaghemmet och barnens vårdnadshavare. Till skillnad från äldre barn kan inte barn i förskoleålder själva förmedla information mellan hemmet och förskoleverksamheten. Dessutom måste de hämtas och lämnas på förskolan eller i familjedaghemmet, vilket kan medföra svårigheter för vårdnadshavare som lever gömda och är rädda för att upptäckas av myndigheterna. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. gäller äldre barn med särskilda behov skall emellertid inte dessa problem överdrivas. Utredningen har träffat företrädare för en för- skola som tar emot gömda barn. Dessa barn hämtas och lämnas av sina vårdnadshavare och kontakten med hemmen fungerar väl. De gömda barnen behandlas på samma sätt som alla andra barn i gruppen. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg för asylsökande barn m.fl. skall erbjudas offentligt bedriven förskoleverksamhet på samma villkor som barn som är bosatta i . Vi anser att samma rätt bör tillkomma de barn som om- fattas av våra direktiv. Av 2 a kap. 6 § skollagen framgår att förskoleverksamhet skall tillhandahållas barn som har fyllt i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling skall enligt 9 § i samma kapitel anvisas plats i förskola om inte barnets behov av sådant stöd tillgodoses på annat sätt. Sistnämnda bestämmelse omfattar även barn . Vi anser att bestämmelserna i 2 a kap. skollagen kan tilläm- pas på samma sätt när det gäller barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Då det knap- past kan förekomma att personer som håller sig undan verkställig- het behöver barnomsorg för sina barn på grund av förvärvsarbete eller studier, är det i första hand barnets eget behov som avgör rätten till förskoleverksamhet. Alla barn som är bosatta i skall enligt 2 a kap. 8 a § skol- lagen erbjudas allmän förskola från och med höstterminen det år de fyller . Vi anser att även barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt att delta i allmän förskola. Vi föreslår alltså att barn i familjer som håller sig undan verk- ställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall få delta i offentligt bedriven förskoleverksamhet på samma villkor som barn som är bosatta i . Enligt 2 a kap. 1 § skollagen svarar kommunerna för att barn som är bosatta i och som stadigvarande vistas i kommunen er- bjuds förskoleverksamhet. Det ankommer också på kommunerna att informera föräldrar till barn som är berättigade till allmän förskola om verksamheten i förskolan och syftet med denna (2 a kap. 8 a § skollagen). Vidare framgår av 2 a kap. 9 § skollagen att kommunen genom uppsökande verksamhet skall ta reda på vilka barn som be- Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. höver anvisas plats i förskola för att de har behov av särskilt stöd i sin utveckling. Vi anser inte att kommunerna skall vara skyldiga att söka upp barn i familjer som håller sig undan verkställighet av be- slut om avvisning eller utvisning för att erbjuda dem plats i förskola eller informera om allmän förskola. Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall få delta i offent- ligt bedriven skolbarnsomsorg på samma villkor som barn som är bosatta i . Kommunerna skall inte ha någon skyldighet att genom upp- sökande verksamhet ta reda på vilka barn som är berättigade till plats i fritidshem för att de har behov av särskilt stöd eller att informera föräldrarna om verksamheten i fritidshemmet eller syftet med denna. Varje kommun svarar enligt 2 a kap. 1 § skollagen för att skolbarn till och med ålder som är bosatta i och som stadig- varande vistas i kommunen erbjuds skolbarnsomsorg, i form av fritidshem eller familjedaghem. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. skall erbjudas skolbarnsomsorg på samma villkor som barn som är bo- satta i . Vi ser inte någon särskild anledning till att undanta barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning från möjligheten att delta i skolbarnsomsorg. Barnen skall tas emot i skolbarnsomsorgen under den del av dagen då de inte vistas i skolan och under lov. Enligt 2 a kap. 6 § skollagen skall skolbarnsomsorg tillhandahållas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarna förvärvsarbete eller studier eller barnets eget behov. På samma sätt som när det gäller förskoleverksamhet bör det i första hand vara barnets eget behov som avgör om ett barn som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ges plats inom skolbarnsomsorgen och i så fall i vilken utsträckning skolbarnsomsorg skall erbjudas. Av 2 a kap. 9 § skollagen framgår att barn som behöver särskilt stöd i sin utveckling skall anvisas plats i fritidshem, om inte barnets behov kan tillgodoses på annat sätt. Liksom när det gäller förskolan Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. är kommunen skyldig att genom uppsökande verksamhet ta reda på vilka barn som behöver plats i fritidshem för att de har behov av särskilt stöd och att informera föräldrarna om verksamheten och syftet med denna. På samma sätt som när det gäller förskolan anser vi att denna skyldighet inte skall omfatta barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning. 6.4.5Fristående skolor samt enskilt bedriven förskoleklass, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Vår bedömning: Barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av avvisnings- eller utvisningsbeslut skall inte ha rätt till ut- bildning i fristående skolor eller till deltagande i enskilt bedriven förskoleklass, förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg för asylsökande barn m.fl. har rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. De skall också er- bjudas plats i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg på samma villkor som barn som är bosatta i . De asylsökande barnens rätt till utbildning omfattar däremot inte utbildning i fristående skolor. De barn som omfattas av vårt uppdrag bör inte ges en mer om- fattande rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg än asylsökande barn. Vi anser därför att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning inte bör ges rätt till utbildning i fristående skolor eller till deltag- ande i enskilt bedriven förskoleklass, förskoleverksamhet eller en- skild skolbarnsomsorg. Det finns dock inte något hinder mot att de enskilt bedrivna verksamheterna på frivillig väg tar emot barnen i sin verksamhet. Huruvida fristående skolor och övriga enskilt be- drivna verksamheter som tar emot barn som håller sig undan verk- ställighet skall vara berättigade till bidrag från barnets hemkommun återkommer vi till i avsnitt 10. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. 6.5Tillämpningen av bestämmelser som reglerar verksamheten Vi har i föregående avsnitt gjort bedömningen att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till utbildning i samtliga skolformer inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom samt att de även skall ha rätt att delta i offentligt bedriven förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg. Nästa fråga att ta ställning till är om den verksamhet som skall erbjudas skall vara lika omfattande och ha samma innehåll som den verksamhet som tillhandahålls för barn som är bosatta i . 6.5.1Undervisning med hänsyn till elevens behov och förutsättningar Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till utbildning på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . Undervisningen skall bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och förutsättningar. Som vi har framhållit i avsnitt 6.2 är vår utgångspunkt att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till utbildning, förskole- verksamhet och skolbarnsomsorg på samma villkor som asylsök- ande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asyl- sökande barn m.fl. Det innebär att utbildning skall erbjudas på huvudsakligen samma villkor som för barn som är bosatta i . I 5 § förordning föreskrivs emellertid att undervis- ningen av de barn som omfattas av förordningen skall bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och förutsättningar. I för- arbetena till förordningen motiveras denna bestämmelse med att barn som kommer till har mycket skiftande kunskaper, erfarenheter och behov. En del barn kommer från länder med välfungerande skolor, medan andra aldrig har haft möjlighet att gå i skola. Innehållet i och upplägget av verksamheten i skolan måste därför utformas utifrån en bedömning av varje enskilt barns behov och förutsättningar (Ds 2000:26 s. 47 f.). I praktiken har bestäm- melsen inneburit att många kommuner bedriver undervisning för Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. barn som anlänt till i särskilda förberedelseklasser. Förberedelseklasserna är avsedda för elever som inte behärskar svenska tillräckligt väl för att följa undervisningen i vanlig klass. I förberedelseklassen får eleverna, förutom svenskundervisning, bl.a. lära sig hur den svenska skolan fungerar. Tiden i förberedelseklass varierar, men tanken är att eleverna efter hand skall slussas in i vanliga klasser. Även förordningen (2007:81) om utbildning och statsbidrag för vissa barn och ungdomar som inte är folkbokförda i innehåller en bestämmelse om att undervisningen skall ske med hänsyn till den enskilde elevens behov och förutsättningar. De barn som omfattas av vårt uppdrag har ofta gått i svensk skola som asylsökande. Inte sällan går de i förberedelseklass när beslutet om avvisning eller utvisning meddelas. Rätten till utbild- ning kommer därmed att utövas genom att de går kvar i den skola och i den klass som de redan undervisas i. På samma sätt som när det gäller asylsökande barn finns det därför ett behov av en bestäm- melse som innebär att undervisningen av barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och för- utsättningar. Det är inte möjligt att nu förutse alla de problem som kan vara förenade med att fullt ut upprätthålla principen om att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till utbildning på samma villkor som asylsökande barn. Det står dock klart att de gömda barnens särskilda situation innebär att det kan vara förenat med svårigheter för skolan att upprätthålla alla de krav som ställs i skolförfattningarna. Med beaktande av att barnen lever gömda och att de vistas kortvarigt i landet kan det i det enskilda fallet vara motiverat att inte erbjuda barnet alla de insatser och åtgärder som föreskrivs i skolförfattningarna. Exempelvis kan det undantagsvis finnas skäl för skolan eller förskoleverksamheten att inte erbjuda sådana stödinsatser som kräver omfattande och tidskrävande utred- ningar, eller som måste fortgå för att vara till någon hjälp för barnet, eller att erbjuda sådana insatser endast i begränsad omfattning. Det får ankomma på skolan eller förskole- verksamheten att i varje enskilt fall bedöma om ett barn skall undan- tas från en viss åtgärd. Däremot anser vi inte att skolan generellt skall kunna undanta barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av beslut om avvisning eller utvisning från vissa insatser eller åtgärder. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Enligt vår uppfattning finns det inte skäl att införa några särskilda författningsbestämmelser som reglerar möjligheten att i undantags- fall begränsa omfattningen av de insatser och åtgärder som erbjuds de barn som omfattas av våra direktiv. Denna möjlighet får i stället anses utgöra en del av bestämmelsen om att undervisningen skall bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och förutsätt- ningar. 6.5.2Modersmål och undervisning i svenska som andraspråk Vår bedömning: Barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till modersmålsundervisning och studiehandledning på sitt moders- mål samt undervisning i svenska som andraspråk på samma vill- kor som barn som är bosatta i . Elever vars ena eller båda vårdnadshavare har ett annat språk än svenska som modersmål och för vilka det språket utgör dagligt umgängesspråk har rätt till modersmålsundervisning som ett skol- ämne samt studiehandledning på modersmål. Denna rätt tillkommer även asylsökande och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsom- sorg för asylsökande barn m.fl. Syftet med modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål är att eleverna skall kunna tillgodogöra sig skolarbetet och utveckla sin tvåspråkiga (eller flerspråkiga) identitet och kom- petens. Detta syfte är nog så angeläget när det gäller barn som vistas illegalt i . Barn som skall avvisas eller utvisas har naturligtvis ett stort behov av att utveckla sina kunskaper i det språk som skrivs och talas i det land som de skall återvända till. Att rätten till modersmålsundervisning och studiehandledning på modersmål kan innebära ökade kostnader för kommunerna utgör enligt vår bedömning inte ett tillräckligt skäl för att avstå från att bereda barnen denna rätt. Vi föreslår därför att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till modersmålsundervisning och studiehandledning på sitt modersmål på samma villkor som barn som är bosatta i . Som framgår av avsnitt 6.5.1 skall undervisningen bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och förutsättningar, vilket Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. innebär modersmålsundervisningen kan komma att utformas annor- lunda än för barn som är bosatta här. Med hänsyn till att barn i familjer som håller sig undan verk- ställighet ofta har kommit till relativt , har de inte sällan begränsade kunskaper i svenska. För att kunna tillgodogöra sig undervisningen i andra ämnen behöver de undervisning i svenska som andraspråk. Vi anser därför att de skall ha rätt till undervisning i svenska som andraspråk i , den obligatoriska sär- skolan, specialskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan på samma villkor som barn som är bosatta här i landet. Av läroplanen för förskolan framgår att förskolan skall medverka till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att ut- veckla både det svenska språket och sitt eget modersmål, s.k. modersmålsstöd. På ovan angivna skäl bör de barn som omfattas av våra direktiv erbjudas modersmålsstöd på samma villkor som barn som är bosatta här. Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till särskilt stöd på samma villkor som övriga elever inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Vidare skall det finnas möjlighet att besluta om anpassad studiegång för dessa barn på samma villkor som för barn som är bosatta i . Elever i grundskola, obligatorisk särskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola som har svårigheter i skol- arbetet skall ges särskilt stöd (se närmare i avsnitt 1.5.4.3). Det ankommer på skolans rektor att tillse att elevens behov av särskilt stöd utreds och att åtgärdsprogram utarbetas för de elever som visar sig vara av behov av sådant stöd. Eleven och elevens vårdnads- havare skall ges möjlighet att delta vid utarbetandet av åtgärds- programmet. Särskilt stöd i skall ges till elever som har svårig- heter i skolarbetet. Sådant stöd skall i första hand ges inom den grupp eller klass som eleven tillhör. Om det finns särskilda skäl kan stödet ges i en särskild undervisningsgrupp. Beslut om undervis- ning i en särskild undervisningsgrupp fattas av styrelsen för skolan, Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. efter samråd med eleven och elevens vårdnadshavare. Styrelsen kan också besluta om anpassad studiegång för en elev. Under vissa förhållanden skall även elever i obligatorisk särskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola ges särskilt stöd. Det förhållandet att elevens vårdnadshavare skall ges möjlighet att medverka vid utarbetande av åtgärdsprogram och inför beslut om undervisning i särskild undervisningsgrupp kan innebära pro- blem när det gäller barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av avvisnings- eller utvisningsbeslut. Som anförts i avsnitt 6.2 bör emellertid inte svårigheterna med att samarbeta med vårdnads- havarna överdrivas. Vi anser därför att enbart det faktum att en elev lever gömd inte är tillräckligt för att skolan skall kunna avstå ifrån att tillse att eleven ges det stöd i skolarbetet som han eller hon behöver. Vi föreslår därför att de barn som omfattas av vårt upp- drag skall ha rätt till särskilt stöd på samma villkor som övriga elever inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Det skall vidare finnas möjlighet att besluta om anpassad studiegång för dessa barn på samma villkor som för barn som är bosatta i . I den mån det saknas möjlighet till samarbete med elevens vård- nadshavare får stödet utformas på det sätt som skolan eller skol- huvudmannen bedömer lämpligt. Det särskilda stödet skall anpassas efter det enskilda barnets situation. Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av be- slut om avvisning eller utvisning kan antas komma att lämna landet inom en relativt snar framtid. Som anförts i avsnitt 6.5.1 kan det där- med undantagsvis finnas skäl för skolorna och skolhuvudmännen att erbjuda barnet stödinsatser i begränsad omfattning. Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut skall vara berättigade till utvecklingssamtal på samma villkor som andra barn i skolan och förskolan. De skall vidare ges betyg och intyg över genom- gången utbildning i den utsträckning som föreskrivs i skolför- fattningarna. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. I förskolan och det offentliga skolväsendet för barn och ungdom skall lärare, elev och vårdnadshavare ha utvecklingssamtal minst en gång per termin (se närmare avsnitt 1.5.4.4). Utvecklingssam- talen är obligatoriska för skolan och förskolan, som skall se till att samtal kommer till stånd. Som anförts i avsnitt 6.2 kan det vara svårt för skolan och för- skolan att hålla kontakt med vårdnadshavare till barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvis- ning. Även om personalen ofta kan komma i kontakt med vård- nadshavarna på något sätt, t.ex. genom mobiltelefon eller genom att barnet får ta med sig ett skriftligt besked hem, så kan rädslan för att upptäckas av de verkställande myndigheterna innebära att de inte vågar komma till skolan eller förskolan. Utvecklingssamtalen fyller dock en viktig funktion såväl för elever och vårdnadshavare som för skolan och förskolan. Genom samtalen får skolan och förskolan en möjlighet att nå ut till vårdnadshavarna, som vårdnadshavarna ges möjlighet att komma i direktkontakt med skolpersonalen för att på så sätt få information om hur barnet ut- vecklas i verksamheten. Vi anser därför att utgångspunkten skall vara att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut skall vara berättigade till utveck- lingssamtal på samma villkor som andra barn i skolan och för- skolan. Om barnens vårdnadshavare inte kommer till samtalen, får detta hanteras på samma sätt som när vårdnadshavare till andra barn avstår från att delta. Elever i grundskola, specialskola, särskola, sameskola och gymnasie- skola skall betygsättas och erhålla intyg över genomgången utbild- ning i den utsträckning som vi har redogjort för i avsnitt 1.5.4.4. Dokumentation över genomgången utbildning i och betyg från utbildningen kan ha stor betydelse även för den som skall lämna landet. Intygen och betygen kan användas för att visa vilka utbildningar man har genomgått och vilka resultat som har uppnåtts. Det har i vissa sammanhang hävdats att det inte är möjligt att utfärda betyg för elever som lever gömda, då de saknar fullständiga Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Såvitt utredningen erfarit skulle det framför allt röra sig om problem vid utfärdande av slutbetyg och samlade betygsdokument. Det är emellertid inte bara barn som håller sig undan verkställighet som saknar fullständiga personnummer. Samma sak gäller för asylsökande och andra barn som har rätt till utbild- ning enligt förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Vi har varit i kontakt med grundskolor för att undersöka om betyg kan ges för elever utan fullständiga personnummer. Av de svar som vi fått framgår att betyg kan sättas. I den mån eleven har ett LMA- kort kan det dossiernummer som framgår av kortet användas som personnummer. I andra fall förekommer det att skolan anger ett provisoriskt nummer som fyra sista siffror i personnumret. Skolan kan också använda sig av en fingerad kod, motsvarande den som används när eleven ansöker till gymnasieskolan. Avsaknaden av personnummer förhindrar således inte att slutbetyg och samlade betygsdokument utfärdas. Då det inte finns några andra skäl som talar emot att de barn som omfattas av våra direktiv skall ges betyg eller intyg över utbildning på samma sätt som andra elever, anser vi inte att det bör föreskrivas några undantag från skolornas skyldig- het att utfärda sådana dokument. Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till skol- hälsovård på samma villkor som övriga elever inom det offent- liga skolväsendet för barn och ungdom.