sou · GVB360d7 · 2008-01-01 00:00:00 — Karterade vattendrag Översiktliga översvämningskarteringar läggs ut kontinuerligt på . finns ett fyrtiotal karteringar utlagda. lägger ut karteringarna efter hand som de färdigställts och lämnats över till berörda kommuner. () pågår översiktlig översvämningskartering av åtta nya vattendrag: , , , Tämnarån, Lyckeboån, Suseån, och . Befintliga översvämningskarteringar Källa: (). SOU 2007:60 Bilaga B 15 79 Alfabetisk lista över karterade vattendrag () sträckan till sträckan från till utloppet i - biflödet samt Faluån sträckan Åsendammen till mynningen i , sträckan nedströms Amungen i t.o.m. Runn i , sträckan varpan t.o.m. Runn i Faluån sträckan till utloppet i Sträckan från Grumlan till samt biflödet Silverån från sträckan från Ströms till utloppet i Fyrisån sträckan från till utloppet i Gavleån inkluderande , Jädraån från Kungsfors samt Hoån från sträckan från till Knappforsen samt Prästbäckens gren till , sträckan , och till . Sträckan genom och sträckan till sträckan till mynningen i sträckan från till utloppet i , samt biflödet Järpströmmen från Järpströmmens kraftverk till sjön sträckan Männikönsaari till mynningen Bilaga B 15 SOU 2007:60 80 -ä sträckan från till sträckan från till utloppet i sträckan Karlsfors till mynningen och Flian , sträckan Hellestad till och Flian, sträckan till mynningen i sträckan från till utloppet i Ljusnan sträckan till mynningen ström sträckan till sträckan Grannlåten i till samt biflödet från del 1 sträckan till kraftverk del 2 sträckan till mynningen i från utloppet av till havet samt biflödet Kilan från Nyköpingsån sträckan från till mynningen Råån sträckan från Sireköpinge till utloppet i å sträckan från och med till Stångån sträckan från Brokind till utloppet i Roxen SOU 2007:60 Bilaga B 15 81 sträckan från sjön till () sträckan till längs ström sträckan från Öringe till utloppet i Roxen sträckan till mynningen Tabergsån sträckan från till utloppet i Testeboån sträckan från till utloppet i Trosaån sträckan till utloppet i sträckan Ajaure till mynningen sträckan Överuman till sträckan till Spöland Viskan från sjön till mynningen sträckan från Gryckåns inflöde till sammanflödet med Ljusnan del 1 sträckan till sammanflödet med del 2 - sträckan Fulunäs till (Åselegrenen) sträckan till sträckan Vist till Bilaga B 15 SOU 2007:60 82 översiktliga stabilitetskartering har många kommuner med osäkra markförhållanden tillgång till översiktlig information om förutsättningarna för skred inom bebyggda områden. Detta genom kartläggningar som startade . 1986 antog en proposition om förebyggande åtgärder mot jordskred och andra naturolyckor. fick där ansvaret för att ta fram översiktliga stabilitetskarteringar och fördela statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor i bebyggda områden. Den översiktliga stabilitetskarteringen omfattar endast slänter i ler- och siltområden. Innehållet och tillförlitligheten hos de översiktliga stabilitetskarteringarna varierar eftersom metoderna förfinats . Numer omfattar utredningarna en förstudie där man ringar in bebyggda områden där förutsättningar för skred kan finnas. Därefter görs en huvudstudie då man studerar markens topografi, jordart, närheten till vattendrag och grundvattenutströmning. Dessutom utförs geotekniska fältundersökningar med efterföljande överslagsberäkningar och befintligt geotekniskt material studeras. Arbetet med att ta fram de översiktliga stabilitetskarteringarna pågår kontinuerligt. Vilka kommuner som står på tur att karteras avgörs av i samråd med SGI:s myndighetsfunktion. Syfte En stor del av bebyggelsen har tillkommit innan noggranna överväganden om riskerna för naturolyckor blev vanliga. Till stöd för landets kommuner låter Staten genom utföra översiktliga karteringar av risker för olika slags naturolyckor som ras, skred och översvämning. Syftet med denna översiktliga kartering av stabilitetsförhållandena är att översiktligt kartlägga markens stabilitetsförhållanden i bebyggda områden. Karteringen visar på var det finns behov av att göra detaljerade stabilitetsutredningar eller där man bör göra en översyn av tidigare utredningar och eventuellt tidigare åtgärder på grund av att de inte följer anvisningar. Resultatet av karteringen skall utgöra ett stöd för länsstyrelse och SOU 2007:60 Bilaga B 15 83 kommun om var skredrisker kan föreligga och utgöra underlag i den ordinarie riskhanteringen. Karteringen utförs i två etapper. Etapp 1a omfattar kartering av jordartsförhållanden och topografiska förhållanden. Etapp 1b omfattar bedömning av stabilitetsförhållandena för rådande förhållanden. Syftet med etapp 1a är att utifrån jordartsförhållanden och topografiska förhållanden ange: vilka områden som har förutsättningar för skred och ras vilka områden som saknar förutsättningar för skred och ras Syftet med etapp 1b är att med stöd av utförda undersökningar, överslagsberäkningar och bedömningar inom områden med förutsättningar för skred och ras: markera område som översiktligt ej kan klassas som tillfredsställande stabilt eller otillräckligt utrett, detaljerad utredning rekommenderas. markera område där detaljerad utredning bedöms som speciellt angeläget. markera område som tidigare klassats som tillfredsställande stabilt eller som har förstärkts men gällande anvisningar av ej följts. Översyn av tidigare utredningar och stabiliserande åtgärder rekommenderas. markera område där översyn av tidigare utredningar och stabiliserande åtgärder bedöms som speciellt angeläget. översiktligt identifiera områden där stabiliteten är tillfredsställande. Den översiktliga stabilitetskarteringen har till syfte att översiktligt kartera stabilitetsförhållanden för mark som är bebyggd. Att utreda t.ex. vägars och järnvägars grundläggningssätt och stabilitet och kajers kondition, status och stabilitetshöjande effekt ingår ej i karteringsuppdraget. Bilaga B 15 SOU 2007:60 84 Metod Enligt metod kan en översiktlig stabilitetskartering indelas i två steg, dels en förstudie och dels en huvudstudie (etapp 1). Huvudstudien i sin tur består av två deletapper, etapp1a och etapp 1b. Förstudien görs mycket översiktligt och i samråd med kommunen. Dess syfte är att avgränsa de områden som sedan skall behandlas i huvudstudien. Huvudstudien, dvs. etapp 1, innebär att stabilitetsförhållandena för slänter innehållande jordlager bestående av lera, silt och sand i bebyggda områden karteras översiktligt. Om marken inte med säkerhet kan klassas som stabil i etapp1, bör man gå vidare och utreda stabilitetsförhållanden enligt etapp 2 och etapp 3. De olika etapperna beskrivs kort nedan. Den översiktliga stabilitetskarteringen avser endast etapp1 (1a + 1b). Etapp 1, Huvudstudie översiktlig stabilitetskartering är ett pågående riksomfattande arbete som utförs successivt kommun för kommun. Karteringen sker endast i bebyggda områden. Etapp 1 är indelad i två deletapper, etapp 1a och etapp 1b. I etapp1a karteras stabilitetsförhållandena översiktligt med avseende på jordart och topografi. Besiktningar i fält görs. I etapp 1b karteras stabilitetsförhållandena översiktligt utifrån fältundersökningar och överslagsberäkningar i särskilt utvalda sektioner. Bedömningar av tidigare utförda stabilitetsutredningar görs också. Etapp 1 ger inga exakta svar om skredrisken. Karteringsmetodiken bygger på att med relativt enkla metoder fastställa om förutsättningar för ras och skred är uppfyllda samt med kompletterande fältinsatser och beräkningar att översiktligt klarlägga rådande stabilitetsförhållanden. Då karteringen är färdig, hålls presentations- och informationsmöten då karteringsresultatet redovisas för Länsstyrelse och kommun. Arbetet utförs av geotekniska konsultfirmor på uppdrag av . Om det inte är möjligt att klarlägga stabilitetsförhållandena med hjälp av den överslagsberäkning, som utförts i etapp 1b, eller om ett område ej kan klassas som tillfredsställande stabilt, krävs detaljerad stabilitetsundersökning (etapp 2). Om däremot resultatet av den överslagsberäkning som utförs i etapp 1b påvisar att stabilitetsförhållandena är tillfredsställande behöver ej detaljerad stabilitetsundersökning utföras för aktuellt markområde. SOU 2007:60 Bilaga B 15 85 Etapp 2 omfattar detaljerad utredning eventuellt följd av fördjupad utredning, enligt anvisningar för släntstabilitetsutredningar, Rapport 3:95. Etapp 2 utförs inom markområden som har påträffats vid den översiktliga karteringen i etapp 1, där stabilitetsförhållandena ej kunnat klarläggas med överslagsberäkning eller ej kunnat klassas som tillfredsställande stabila. Dessa undersökningar finansieras av berörd kommun eller fastighetsägare. Etapp 3 omfattar dimensionering och genomförande av förstärkningsåtgärder för markområden som vid detaljundersökningen visat sig ha otillfredsställande stabilitet, dvs. kompletterande utredning enligt anvisningar. Kommuner kan få statliga bidrag för vissa delar av de arbeten som utförs i etapp 3. administrerar detta bidrag. Kartredovisning Karta 1a redovisar bl a en indelning i stabilitetszoner och karta 1b redovisar bl a en översiktlig bedömning av stabilitetsförhållandena inom stabilitetszon I (den minst stabila zonen av tre). Bilaga B 15 SOU 2007:60 86 Karta 1 a Karta 1 b SOU 2007:60 Bilaga B 15 87 I etapp 1a delas inventeringsområden in i zoner med olika stabilitetsförutsättningar baserade på parametrarna jordart och topografiska förhållanden. Zonerna redovisas på karta 1a. Zonindelningen i stabilitetszon I, II och III kan betraktas som statisk, dvs. påverkas inte av förändringar i t.ex. laster och hållfasthet. Kartan gäller så länge inga större förändringar i topografin görs. Inom zon I finns förutsättningar för initiala spontana eller provocerade skred och ras. Inom zon II finns inga förutsättningar för initiala skred eller ras, men zonen kan komma att beröras av skred och ras som initieras inom angränsande zon I. Inom zon III saknas förutsättningar för skred eller ras eftersom lös jord inte förekommer inom zonen. Emellertid kan aktiviteter inom zonen ha negativ inverkan på stabiliteten i de angränsande zonerna. Observera att karta 1a inte redovisar risken för skred och ras eftersom zonindelningen inte utgör något mått på säkerheten utan visar endast grundförutsättningarna – jordart och marklutning – för skred och ras. I etapp 1b bedöms stabilitetsförhållandena genom att överslagsberäkning utförs i representativa beräkningssektioner. Karta 1b redovisar en bedömning av nuvarande stabilitetsförhållanden, så långt de är kända. För att ett område ska kunna friskrivas gäller att anvisningar för släntstabilitetsutredningar, Rapport 3:95 skall vara uppfyllda. Gul-färgat område på karta 1b avser områden där stabilitetsförhållandena har klassats som tillfredsställande och även områden som har förstärkts men där nu gällande anvisningar av ej följts fullt ut. I dessa områden rekommenderas en översyn av tidigare utredningar och stabiliserande åtgärder. Orange-färgat område avser område som översiktligt ej kan klassas som tillfredsställande stabilt eller som otillräckligt utrett område. I dessa områden rekommenderas en detaljerad geoteknisk utredning för att fastställa markens stabilitet. Som kriterier för att ett område skall påföras färg är antingen att den kom Bilaga B 15 SOU 2007:60 88 binerade analysen ger ett värde på säkerhetsfaktorn som är lägre än eller att den odränerade analysen ger ett värde lägre än (värden enligt anvisningar 3:95 för en översiktlig utredning). Kommentarer till Karta 1b Det är en detaljerad stabilitetsutredningen som visar om eventuella förstärkande åtgärder behövs. Inom stora delar av de orangefärgade områdena kommer en detaljerad utredning sannolikt visa att förstärkande åtgärder ej är nödvändiga. Områden där tidigare utförd utredning eller stabiliserande åtgärd är genomförd kan vara gul-markerade, med rekommendation om översyn av tidigare utredning eller åtgärd. För många av dessa områden behövs sannolikt inte så omfattande utredningsarbete genomföras för att få en bild av områdets stabilitet. Ju mer noggrann undersökning desto lägre säkerhetsfaktor kan accepteras, se anvisningar Rapport 3:95, tabell 8:1 Övrigt Förändrade förutsättningar som bortschaktning av massor, tippning av överskottsmassor, exploatering, tillbyggnad, släntjusteringar, erosion osv. samt nya undersökningar och ny kunskap i övrigt kan leda till att förhållanden som redovisas på såväl karta 1a som 1b måste uppdateras för att inte bli inaktuella. Översiktlig stabilitetskartering utförs endast för bebyggda områden, vilket innebär att områden där ingen bebyggelse förekommer kan ha otillfredsställande stabilitetsförhållanden utan att det markerats med färg på karta 1b. Översiktlig stabilitetsutredning skall ej användas som underlag för någon form av exploatering. SOU 2007:60 Bilaga B 15 89 Kommuner som är stabilitetskarterade Källa: (). Den färg som kommunen har avspeglar den metod som använts vid karteringen. Den metod som används är markerad med mörkgrön. Gamla karteringar håller på att uppgraderas till den nya karteringsmetoden. () pågår översiktlig stabilitetskartering i , , och kommuner. Bilaga B 15 SOU 2007:60 90 Referenser , Översvämningsfrågor i översiktsplaneringen. Regeringsuppdrag M2000/3961/R. Redovisning av hur översvämningsfrågorna hanteras i kommunernas översiktsplanering mot bakgrund av översvämningarna i samt i vilken omfattning vissa byggnader skadades. Översvämningen i , KommunTeknik, Kommun, översiktliga karteringar m.fl. uppgifter har hämtats från : Telefonintervjuer kommun kommun Falu kommun kommun kommun SOU 2007:60 Bilaga B 15 91 Underbilaga förtydliganden och kommentarer till Inventering av kommunernas hantering av översvämning, ras och skred Rättelser Sid. 43: tillsammans med SGI och har gjort en skredriskkartering för (enbart bebyggda områden) västra stranden mellan och Tingstad som blev klar . Sid. 60: Totalt sett, har ca 300 projekt beviljats bidrag. Förtydliganden och kommentarer Förtydliganden till kartorna på sidorna 11 och 12 Kartorna på sidorna 11 och 12 lämnar utrymmen för felaktiga tolkningar och slutsatser. Alla kommuner som är karterade har färgats, dvs. 154 stycken är berörda av en översiktlig översvämningskartering och 151 stycken av översiktlig stabilitetskartering. Mängden av kommuner som har karteringar är bara delvis samma som den mängd av kommuner som besvarat enkäten. Bilaga B 15 SOU 2007:60 92 I enkätsvaren har 42 kommuner svarat att de använder översvämningskarteringen och 27 kommuner använder stabilitetskarteringen. Dessa siffror grundar sig på de 136 kommuner som besvarat enkäten och inte på den totala mängden karterade kommuner. Vi menar att redovisningssättet, kartorna på sid. 11 och 12, inte ger en korrekt bild av i vilken utsträckning karteringarna används eftersom de kommuner som besvarat enkäten bara delvis är de samma som är karterade. Kännedom om de översiktliga karteringarna Enkäten har sänts till kommunernas registrator för att sedan vidarebefordras till en handläggare att besvara frågorna. är de här frågorna koncentrerade till ett fåtal personer på kommunen. Om enkäten besvarats av någon annan än den som arbetar med frågorna kan vetskapen om karteringarna vara begränsad. Kännedom om översvämningskartering respektive stabilitetskartering kan dessutom ligga på olika personer. Ansvar att kartlägga och göra undersökningar, staten/kommun/enskild En stor del av bebyggelsen i vårt samhälle har tillkommit innan noggranna överväganden om riskerna för naturolyckor blev vanliga. Efter skredet i beslutade regeringen att översiktliga kommuner 290 st Kommuner som besvarat enkäten 136 st Karterade kommuner ca 150 st Kommuner som har kartering och besvarat enkäten SOU 2007:60 Bilaga B 15 93 karteringar med avseende på skredrisker i bebyggda områden skulle utföras i de mest utsatta kommunerna. 1987 kom propositionen Förebyggande åtgärder m.m. mot jordskred och andra naturolyckor. Där beskrevs hur ansvar för frågorna skulle fördelas mellan staten, kommunen och den enskilde fastighetsägaren och att staten skulle fortsätta bekosta översiktliga stabilitetskarteringar. Riskhantering är primärt en uppgift, men när det gäller risker som översvämningar, ras och skred krävs det specialkompetens som inte alltid finns tillgänglig i kommunerna. Staten, genom , hjälper därför kommunerna att översiktligt identifiera bebyggda områden där riskerna för översvämning och ras och skred kan finnas. Detta görs genom översiktliga karteringar. De översiktliga karteringarna visar på områden där det finns risk för översvämning eller ras/skred och där kommunen bör gå vidare med detaljerade studier. I inventeringen är det en mängd kommuner som efterfrågar stöd till mer förfinade modeller och karteringar samt stöd till utredningar av mer detaljerad nivå. Önskemål om sammankoppling av översvämningskartering med geotekniska undersökningar i samband med erosionsproblem har också angetts. På det sätt som ansvarsfördelningen ser ut ligger detta ansvar på nivå. Kartornas noggrannhet och tillförlitlighet Flera kommuner har svarat att de anser att översvämningskartorna är för grova och att de inte är tillförlitliga med avseende på den höjddatabas som använts vid kartornas framställan. I framställningen av översvämningskartorna används den nationella höjddatabasen i de hydrauliska modellerna. Utmed vattendraget kalibreras modellen mot kända vattenstånd i en mängd punkter. Detta gör att karteringens noggrannhet i höjd är någon eller vid kalibreringspunkterna. De översiktliga översvämningskarteringarna är avsedda som underlag i kommunernas översiktliga fysiska planering, för räddningstjänstens planering av räddningsinsatser och handlingsprogram för förebyggande åtgärder. Vattendragsmodellen till de översiktliga översvämningskarteringar kan också användas i ett operativt skede för att göra bedömningar och insatsplanering samt för att prognostisera vad en fortsatt ökning av nederbörd, vattenstånd och flöden kan innebära. Bilaga B 15 SOU 2007:60 94 Noggrannheten för de översiktliga stabilitetskarteringarna följer riktlinjer för geoteknisk besiktning och överslagsberäkning för befintlig bebyggelse. Vid arbete med kommunernas detaljplaner eller i samband med bygglov är de översiktliga karteringarna inte tillräckliga utan detaljerade karteringar/utredningar behöver som regel genomföras. Behov av stöd och bidrag till förebyggande åtgärder Inventeringen visar att kommunerna efterfrågar kompetensstöd, rådgivning, analysstöd samt stöd för att söka bidrag, hjälp med riskanalyser och riskbedömningar från sakkunniga myndigheter och oberoende experter. Detta är något som också framkommer i ansökningarna om statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor. De kommuner som är mest utsatta för naturolyckor kan oftast hantera frågorna på ett bra sätt genom den erfarenhet, kunskap, rutin och organisation de byggt upp kring problemen och åtgärder. De vet också oftast vad som krävs för att söka statsbidrag. Dessa kommuner är oftast bara i behov av expertstöd i särskilda situationer. Andra kommuner är mycket trevande i sitt arbete. Personal som arbetar med frågorna saknar ibland stöd för frågorna och för kostnaderna för att genomföra tillräckliga utredningar för att fastställa problemets storlek. Dessa kommuner är i stort behov av stöd, rådgivning och expertis. är de här frågorna koncentrerade till ett fåtal personer på kommunen. Detta innebär att om personen är intresserad av, har kunskap om och driver frågorna på rätt sätt kan de få ganska stor genomslagskraft. I arbete med att behandla bidragsansökningarna ingår en tät kontakt med sökande kommuner. Tillsammans med myndighetsfunktionen hos SGI och besöks de flesta av de sökande kommunerna. Vid besöket studeras problemområdet i fält och ansökan med tillhörande utredningar diskuteras för att få fram den optimala åtgärden. Vid detta möte är det brukligt att även kommunens konsult deltar. Kommunerna lägger ner mycket tid och resurser på att utreda, analysera och ta fram åtgärdsförslag som i samarbete med SGI och värderar. har ansökningarna om statsbidrag till förebyggande åtgärder varit SOU 2007:60 Bilaga B 15 95 ca . Det anslag som finns att fördela har varit . gör en samlad bedömning av alla inkomna ansökningar och fördelar sedan anslaget till de objekt där högst risk föreligger för människors liv, hälsa och egendom samt ekonomiska konsekvenser av en olycka. Många kommuner får avslag på sin ansökan på grund av det begränsade anslaget och många får bara bidrag för någon del av åtgärderna i taget. Myndighetssamverkan I inventeringen sid. 43 efterlyser samordning mellan myndigheter som arbetar med angränsande frågor vad gäller översvämning och ras/skred. Ett samarbete mellan och pågår då det gäller förorenad mark som dessutom är skredkänslig. behandlar två ansökningar om statsbidrag till förebyggande åtgärder mot naturolyckor där samverkan mellan myndigheterna pågår. I vårt arbete med statsbidrag till förebyggande åtgärder har vi dessutom ett bra samarbete med myndighetsfunktionerna hos SGI och . I behandlingen av bidragsansökningarna bistår de som oberoende granskare av de tekniska handlingarna i ansökningarna. Behov av kunskap för att tolka karteringarna Till karteringar hör rapporter där bakgrundsfakta angående karteringarna finns att tillgå. Dessa beskrivningar har vissa tekniska delar som kräver viss bakgrundskunskap och kan därför vara svåra att ta till sig. Några av kommunernas svar till inventeringen pekar på att den som besvarat enkäten inte har full kunskap om karteringen. medverkan vid framställning av karteringarna Inventeringen visar att kommuner efterfrågar ökat samarbete och remissförfarande i samband med karteringarna och att karteringen bör nyttja kommunernas primärdatabaser. Bilaga B 15 SOU 2007:60 96 Inför karteringar tillsänds aktuella kommuner information om karteringen och dess syfte. Kommunerna ombeds också ställa befintligt material till karteringens förfogande t.ex. i form av utredningar, mätningar, ritningar, digitala primärkartor m.m. Sådana uppgifter är indata till modellerna och behövs för att karteringen ska få så hög tillförlitlighet och noggrannhet som möjligt. Är kommunerna förhindrade att låna ut sina digitala databaser för karteringen återstår bara den nationella höjddatabasen att använda. Fortsatt arbete kring karteringar Ökad kunskap och erfarenhet gör att karteringsmetoderna ständigt förbättras och förfinas. De kommuner som först stabilitetskarterades genomgår nu en omkartering och uppgradering till den karteringsmetod som används . Det finns ständigt ny kunskap och teknik som ska arbetas in i metoderna för kartering. Inventeringen visar att karteringarna är okända för många. Inventeringen visar också på kommunernas behov bland annat i form av stöd att tolka karteringar, göra konsekvensbedömningar, tydligare redovisningar, den visar också behov av rådgivning och kompetensstöd. Dessa synpunkter är något som tar till sig och måste arbeta vidare med för att förbättra. Allteftersom kunskapen om klimatförändringen ökar kan också karteringsmetoderna förändras och anpassas till de klimatscenarier som tagits fram. Avdelningen för olycksförebyggande verksamhet (enhetschef)