sou · GVB39 · 2008-01-01 00:00:00 — De innefattar bl.a. att stimulera läsning och översättning av nederländsk litteratur, vara resurscentral för lärare i nederländska (framtagande av material, kurser osv. ), främja forskning i nederländska samt fungera som språket. Stödet till undervisning i nederländska i utlandet består sammanfattningsvis i: ett basstöd om 1 000–per universitet, med möjlighet att efter ansökan få högre stöd enligt en differen- tierad bidragsstruktur, stöd till lokala lärare genom expensbidrag, främst i , samt möjlighet till fortbildning och vistelser i , expensbidrag till 17 nederländska utlandslektorer (), årliga lärarmöten i respektive land samt en större lärarkonferens i , sommarkurser för studenter i samarbete med universitet, både i och i andra länder. Det finns en väl differentierad bidragsstruktur som bygger på ansökningar av olika slag: stöd till lärar-/lektorstjänster (kan utgå som bas-, projekt- eller uppstartsstöd, stöd till nederländsk språkassistent, lokalt lönebidrag, stipendier), stöd till akademiska nätverk, gästföreläsare och lokalt anord- nade sommarkurser. Ansökningarna värderas av en nämnd rekryterad från universitet. Stödet till undervisning i nederländska uppgick till sammanlagt , motsvarande ca . Andra länders insatser för sina språk Vid en jämförelse med och övriga nordiska länder kan noteras dels den direkta kopplingen mellan stödet till utlands- undervisning och främjandet av litteratur, dels en starkare betoning av de inhemska lärarnas roll och mer uttalade krav på reciprocitet. Krav ställs alltid på universiteten att bidra med egen finansiering, t.ex. genom att betala lärares resor till möten och konferenser. När ett universitet startar undervisning i nederländska med stöd av Taalunie får det förbinda sig att fortsätta verksamheten 2,5 gånger den tid som stödet utgått. Nederländska riskerar liksom de nordiska språken att prioriteras ned vid utländska institutioner när universiteten tvingas spara. Tendensen är att nederländska endast erbjuds på grundläggande nivå. Taalunie försöker stimulera utländska universitet att genom samarbete erbjuda även avancerade studier. Nedan sammanfattar vi det som redovisats för berörda länder och ger motsvarande siffror för . *P HärtillP kommer 50 000 studerande i . Drygt 12 000 universitetsstudenter och åtskilliga andra ungdomar och vuxna i minst 40 länder utanför och studerar svenska. måste ta vara på det intresse för språket och landet som detta är uttryck för. Att stödja svenskundervisning utomlands är en väg att främja svenska intressen, men är det mer än i andra grenar av Sverigefrämjandet fråga om ett samspel med intressen i andra länder. kan således inte ensidigt lansera sitt språk; det måste alltid i respektive lands utbildnings- system finnas en grund för insatser från svensk sida. För förbindelser med andra länder – politiskt, socialt, kommersiellt, kulturellt eller inom forskning och utbildning – är det viktigt eller nödvändigt att det i dessa länder finns personer som förstår eller behärskar svenska. Det handlar emellertid inte bara om den direkta nyttan av språkfärdigheter hos ett antal individer utan också om språket som bärare av kulturell identitet. Med den definition av kulturbegreppet som kulturministrarna inom enades om 1998 återspeglar språket det komplex av andliga, materiella, intellektuella och känslomässiga egenskaper som kännetecknar ett samhälle eller en grupp. Att synliggöra svenskan och stärka dess ställning i andra länder bidrar därmed inte bara till de direkta kommunikationerna mellan svenskar och med- borgare i dessa länder utan också till förståelse för kultu- rella egenart och de värden, traditioner och sociala mönster som kännetecknar det svenska samhället. Svenskundervisningen främjar således i vid mening kulturella relationer till berörda länder. Den ger Sverige- ambassadörer i dessa länder och stimulerar studenter att söka sig till . Personer som under en tids vistelse i lär sig språket och får fördjupade kunskaper om landet och sedan återvänder till sina hemländer är självklart också en kategori av betydelse i detta sammanhang. Undervisningen i svenska språket vid utländska universitet kombineras ofta med undervisning som rör svensk kultur och det svenska samhället. Många institutioner med språklig inriktning har breddat sin undervisning och därmed också underlaget för rekry- tering av studenter. Inte sällan tillhör svenskundervisningen från början en institution med bredare samhällelig och kulturell inrikt- ning, vanligen då inte med inriktning på det enskilda landet utan på . Exempelvis är i Scandinavian studies den rubrik under vilken undervisningen i svenska och om vanligen ryms. Det kan i sammanhanget erinras om att det verksamhets- område som innefattar stöd till undervisning i norska språket i andra länder kallas Norgeskunskap (jfr s. 70). har självklart intresse av undervisning som inte bara avser svenska språket utan har en bredare samhällelig och kulturell inriktning. Mot denna bakgrund avser vi med svenskundervisning undervisning inte bara i svenska utan också om , det senare då givetvis i första hand på svenska men av naturliga skäl inte sällan på engelska eller annat språk. Här vill vi understryka den roll som utåtriktad verksamhet vid de berörda institutionerna kan spela för att synliggöra och svensk kultur. Genom aktiviteter som riktar sig till vidare kretsar kan institutionerna förstärka och komp- lettera de Sverigefrämjande insatser som görs av utlandsmyndig- heterna. De motiv för stöd till svenskundervisning som vi nu redovisat har både allmänt utrikespolitiska, näringspolitiska, utbildnings- politiska och kulturpolitiska dimensioner. Dessa olika dimensioner kan och bör enligt vår mening innefattas i ett brett främjande- perspektiv. Vi ser med denna utgångspunkt stödet till svensk- undervisning för människor i andra länder som en del av det allmänna Sverigefrämjandet, vars mål är att skapa goodwill och förtroende för . SI bör även i fortsättningen ha det över- gripande ansvaret för detta stöd. Som framgått under 2.1 finansieras stödet till svenskundervisning utanför samarbetet med Central- och Öst- från anslag till högskolan. Verksamheten är därmed i princip underordnad det utbildningspolitiska målet att ska vara en ledande kunskapsnation som präglas av hög kvalitet och livslångt lärande för tillväxt och rättvisa. Detta förhållande åter- speglas dock inte i det mål som gäller för denna del av SI:s verksamhet: att öka kunskaperna om och intresset för genom stöd till undervisning i svenska och om på högskole- nivå i andra länder. Detta mål ligger i stället nära målet för det allmänna Sverigefrämjandet. Vi föreslår mot denna bakgrund att de medel för stöd till svenskundervisning som f.n. anvisas under anslag för högskolan förs över till SI:s myndighetsanslag. Som vi berört inledningsvis (1.1) måste även den icke-akade- miska svenskundervisningen beaktas i ett brett främjandeperspek- tiv. Det finns starka skäl att från svensk sida uppmärksamma och inom ramen för tillgängliga resurser stimulera också sådan under- visning. saknas en samlad bild av denna svenskundervisning. Vi föreslår att SI får i uppdrag att i samverkan med berörda utlandsmyndigheter och kartlägga skolundervisningen och den icke-akademiska vuxenundervisningen i svenska i andra länder. Uppgifter om anordnare och verksamhet bör sedan göras tillgängliga och hållas à jour i den databas som planeras (se s. 21). Anslaget Bidrag till svensk undervisning i utlandet avser i huvud- sak undervisning för utlandssvenska barn och ungdomar, men under anslaget finns även vissa medel för insatser för icke-svenskar. Det gäller dels huvuddelen av statsbidraget till , dels vissa medel för svenskundervisning på som disponeras av . De senare medlen utnyttjas delvis för insatser vid . Dessa bör självklart samordnas med SI:s stöd. Även i övrigt bör emellertid de berörda medlen enligt vår mening ses som Sverigefrämjande och därför föras över till institutets anslag. Den del av statsbidraget till Sverigekontakt som avser de svenska utlandsskolorna bör därefter lämpligen för- medlas genom . Stödet till svenskundervisning skiljer sig till sin karaktär från övrig verksamhet inom det allmänna Sverigefrämjandet. Stödet bör därför enligt vår mening utgöra en särskild verksamhetsgren inom SI. För denna föreslår vi följande mål: att stödja verksamhet som ger människor i andra länder kunskaper och färdigheter i svenska språket samt sprider kunskaper om svensk kultur och det svenska samhället. Särskilda motiv och förutsättningar föreligger för stödet till svenskundervisning i . Som framhålls i den som åberopas i våra direktiv handlar det här om att synliggöra rikssvenskan och de finska banden till för att på så sätt visa svenskans betydelse för samarbetet med och i . Inom ramen för stödet till svenskundervisning bör därför ett särskilt mål gälla för stödet till . I enlighet med förslaget i rapporten föreslår vi följande mål: att med utgångspunkt i historiska och kulturella band med öka medvetenheten i finskspråkiga miljöer om svenska språkets betydelse för det finländska samarbetet med och med övriga nordiska länder. Även med en höjd ambition när det gäller att se och behandla svenskundervisningen i andra länder som Sverigefrämjande måste svenska insatser fortfarande bygga på att det finns institutioner som vill och kan erbjuda undervisning i svenska och om . Självklart kan emellertid på olika sätt stimulera intresset för detta. Under alla förhållanden är enligt vår uppfattning ett mer aktivt agerande i dialogen med utländska institutioner angeläget. SI:s stöd till svenskundervisning har i allt väsentligt styrts av bedömningar och beslut vid respektive universitet. Mer sällan har institutet försökt påverka undervisningens inriktning, omfatt- ning och förutsättningar. Formerna för dialog och samarbete med de utländska universiteten måste enligt vår mening utvecklas med utgångspunkt i de svenska intressena och svenskundervisningens roll i Sverigefrämjandet. Mot denna bakgrund förordar vi att SI:s beslut om stöd normalt ska bygga på förhandlingar med respektive universitet, där de svenska intressena klargörs. I vissa fall kan det vara ändamålsenligt att formella avtal ingås, i andra fall kan det räcka med att villkoren för stöd och respektive universitets god- tagande av dem framgår av en skriftväxling. Viktiga förutsättningar för svenskundervisningen ges ibland i lagstiftning eller av beslut eller åtgärder utanför – eller snarare ovanför – det enskilda . måste också i sådana fall vid behov göra aktiva insatser för att påverka berörd instans. Det ankommer naturligt på SI att, i förekommande fall tillsammans med berörd utlandsmyndighet, bedöma när det är motiverat att agera och i vilken form. Som exempel kan nämnas att de nordiska lektorernas ställning vid franska universitet förbättrades efter påtryckningar på berört ministerium från de nordiska ländernas Ett exempel av annat slag gäller problemen kring visum för de lektorer som SI förmedlar till ryska universitet. De byråkratiska hindren är här sådana att ett ingripande på politisk nivå måste övervägas, om stödet till ryska universitet ska kunna upprätthållas. Vi vill i sammanhanget peka på en form av aktiva insatser från svensk sida som inte bygger på samarbete med utländska univer- sitet. Som framgått under 2.2 (s. 24) har SI medverkat i utveck- lingen av en nybörjarkurs i svenska på distans. Kursen har rekry- terat deltagare från ett stort antal länder och erfarenheterna är goda. Det är enligt vår mening angeläget att de möjligheter distans- undervisningen ger tas till vara för att erbjuda svenskundervisning i länder och på orter där undervisning inte anordnas vid något universitet, liksom över huvud taget för att göra svenskunder- visning tillgänglig för personer som inte har möjlighet att ta del i reguljär undervisning. Vi föreslår att SI får i uppdrag att utreda förutsättningarna för att inom högskolan utveckla och tillhanda- hålla webbaserad svenskundervisning för personer i andra länder. Geografiska prioriteringar är en nödvändig grund för Sverige- främjandet. För svenskundervisningens del är ytterligare två fakto- rer av betydelse: Dels måste det i respektive land finnas universitet som kan och vill anordna svenskundervisning. Dels måste dessa universitets lokalisering och verksamhet relateras till intressen. blir det fråga om att väga samman geografiska och verksamhetsmässiga bedömningar. För den verksamhetsgren inom det allmänna Sverigefrämjandet som svenskundervisningen hör till – Utbyte och samarbete – finns inga föreskrifter om prioritering av länder. Sådana finns bara i fråga om verksamhetsgrenen Information och presentation. Här ska enligt SI:s regleringsbrev verksamheten koncentreras till vissa länder i och samt , , och . Även utlandsmyndigheter i andra länder skall dock få institutets bistånd i sin Sverigefrämjande verksamhet. De prioriterade länderna utanför är sådana som är av särskilt intresse från kommersiell synpunkt. Detta är givetvis en aspekt som är relevant även för svenskundervisningens del. I linje med den syn på mål och motiv som vi redovisat ovan menar vi emellertid att prioriteringarna inom detta område måste bygga på ett vidare spektrum av förbindelser mellan och respektive land än de rent ekonomiska. Också politiska, sociala och i vid mening kulturella dimensioner i förbindelserna måste beaktas. Vi vill alltså betona att stödet till svenskundervisning inte utan vidare kan underordnas de prioriteringar som styr informations- och presentationsverksamheten. Härtill kommer att förutsättningarna för svenskundervisning varierar påtagligt mellan olika länder. I vissa länder kan förut- sättningar för att etablera undervisning saknas, även om det skulle finnas ett svenskt intresse. I andra länder kan ett direkt svenskt stöd vara nödvändigt eller väsentligt för att svenskundervisning av tillfredsställande kvalitet ska kunna upprätthållas. I andra länder, åter, kan stöd till själva undervisningen vara mindre väsentligt, men det kan i stället finnas skäl att stödja Sverigefrämjande insatser i anknytning till denna. Mot denna bakgrund står det klart att statsmakternas styrning i detta avseende måste vara av ramkaraktär. Regeringen bör enligt vår mening ange vilka länder som i första hand bör komma i fråga när det gäller att genom stöd till univer- sitet med svenskundervisning främja svenska intressen. Om detta görs i SI:s regleringsbrev, finns naturliga förutsättningar för att se över listan av länder. Det bör vara möjligt att ge stöd även till universitet i andra länder än de prioriterade, om förut- sättningarna för svenskundervisning där bedöms vara mycket gynnsamma. Det måste ytterst ankomma på SI att göra bedöm- ningar i detta avseende. Svenskundervisning med mer eller mindre omfattande stöd från SI bedrivs f.n. vid universitet i 41 länder. Med denna utgångspunkt redovisar vi i det följande våra bedömningar rörande olika länder. Svenskan är ett av två nationella språk. Frågan om stöd till svenskundervisningen i måste ses i ljuset av detta och av de historiska och kulturella banden mellan och . Vi har under 4.1 (s. 76) anslutit oss till förslaget i en att ett särskilt mål ska gälla för stödet till svenskundervisning i . Denna rapport har ännu inte lett till andra ställnings- taganden av regeringen än att SI i regleringsbrevet fått i uppdrag att förbereda insatser i syfte att stärka undervisningen i I detta läge anser vi oss inte ha underlag för att nu behandla frågor om stöd till svenskan i vidare. Vi är beredda att göra detta senare, men vi anser det mer ändamålsenligt att dessa frågor hanteras inom ramen för den organisation som torde komma att skapas för insatser i samband med 200-årsminnet av skiljande från . Utöver situationen för svenskan i finskspråkiga miljöer bör i detta sammanhang språksituationen i landskapet uppmärksammas. Också med , och har en stark kulturell och språklig gemenskap. Insatser för att öka förståelsen för andra nordiska språk är i sig viktiga – för svensk-dansk del särskilt med tanke på integrationen i . Sådana insatser hör dock knappast i första hand hemma inom universitets- området. Inte minst med hänsyn till den av antagna deklarationen om nordisk språkpolitik borde de nordiska språken uppmärksammas mera i de berörda ländernas grund- och gymnasieskolor (motsvarande). Att det i vart och ett av de nordiska länderna bedrivs högre utbildning och forskning i de andra ländernas språk borde vara givet. Behovet av Sverigefräm- jande insatser i de berörda länderna är begränsat. Det kan likväl finnas skäl för stöd till svenskundervisning på högskolenivå, i första hand i fråga om . Också med övriga länder runt har starka historiska band. har utanför det största antalet universitet med svenskundervisning och är vid sidan av de övriga nordiska länderna det land med vilket har de mest omfat- tande förbindelserna inom olika områden. Tiden efter Sovjetunio- nens sammanbrott har inneburit en renässans för kontakter och samarbete i . har självklart ett intresse av synlighet i denna dynamiska region. I detta avseende har svensk- undervisningen en viktig roll. Stöd bör därför ges till svensk- undervisning i , , , , – i praktiken nordvästra och – och . När det gäller i övrigt finns det enligt vår mening två övergripande skäl för stöd till svenskundervisning. Det ena rör det europeiska samarbetet med Europeiska Unionen som kärna, det andra demokratiseringsprocessen i tidigare kommunistiska länder. Samarbetet mellan EU:s medlemsländer underlättas givetvis av en fördjupad förståelse och en ökad kulturell gemenskap länderna emellan. Det är viktigt att tar vara på olika möjligheter att främja sin synlighet i de andra EU-länderna. språkets ställning är ett medel för detta. Svenskundervisning bedrivs i alla EU:s medlemsländer utom , och , samt i kandidatlandet och i , ett land som till följd av avtal med unionen ofta likställs med EU-länderna. Självklart finns det inom denna stora och heterogena grupp bety- dande variationer i fråga om relationerna mellan och respektive land. Med hänsyn till det principiella intresset att stärka gemenskapen mellan EU-länderna ser vi emellertid inget behov av en kategorisering inom gruppen utan förordar att samtliga EU:s medlems- och kandidatländer och ska tillhöra de priori- terade länderna. I de svenska insatserna för att främja utvecklingen av demokrati i är – utöver – och priori- terade. Det är i detta perspektiv angeläget att svenskundervisning även fortsättningsvis stöds i dessa länder. Också för länderna på västra kan demokratiskäl hävdas. Svenskundervisningen i , som är väl etablerad, bör av detta skäl stödjas. Däremot ifrågasätter vi stödet till svenskundervisning i och , som tillkom på tillskyndan av ambassaden i och efter direktiv av regeringen. har utanför det näst största antalet universitet med svenskundervisning. Vi anser det självklart att svenskundervisning bör stödjas där, liksom i och som är betydelsefulla bl.a. som ekonomiska samarbetsparter till . Däremot bedö- mer vi inte stödet till svenskundervisning i som angeläget. Med hänsyn till och betydelse allmänt och som ekonomiska samarbetsparter till bör dessa länder tillhöra de prioriterade. Även i , som också är en viktig handels- partner till , bör svenskundervisningen ses som en bas för Sverigefrämjande insatser. Detsamma gäller , där svensk- undervisningen bör stödjas om den nuvarande finansieringen med enskilda medel från upphör. När det gäller kan nämnas att ett försök att lansera svenskundervisning i strandade på att inget universitet med intresse kunde identifieras. Sammanfattningsvis förordar vi att följande länder – här uppräk- nade regionvis och utan inbördes rangordning – prioriteras: EU:s medlems- och kandidatländer, , och , , , och , , och , , och samt . Vi utgår från att SI ägnar särskild uppmärksamhet åt förutsätt- ningarna för att etablera svenskundervisning i de länder som är prioriterade i Sverigefrämjandet i övrigt men som f.n. saknar sådan undervisning. I första hand gäller detta och . Andra länder som bör uppmärksammas är , där svenskunder- visningen – trots ett högt studentantal – avvecklades men där en återetablering diskuteras, och . Som framgått i det föregående är biståndsfasen av samarbetet med de nya demokratierna i för svensk- undervisningens del till ända. Inga särskilda medel finns längre för stöd till svenskundervisning i dessa länder, och främjandemålet är detsamma i öst som i väst. Detta aktualiserar frågan om det är rimligt att bibehålla stödet till i första hand på den nivå till vilken det byggdes upp . Vi utgår från att SI i det nya läget gör denna avvägning med beaktande av de svenska intressena och stödbehoven i alla berörda länder. Principiellt sett kan hävdas att bör ta vara på och upp- muntra allt intresse för svenska språket som visas. Men är risken uppenbar att en sådan hållning leder till en splittring av resurserna som äventyrar möjligheterna att tillgodose övergripande svenska intressen. Vi anser det nödvändigt att dessa intressen definieras tydligare och att de läggs till grund för riktlinjer för stödet. Vi ger i det följande utgångspunkter för sådana riktlinjer, som bör sammanfattas i SI:s regleringsbrev. som anordnar svenskundervisning av godtagbar kvalitet, oavsett land, bör få en grundläggande service från SI. Detsamma bör gälla icke-akademiska institutioner vars undervis- ning enligt institutets bedömning ligger på högskolenivå (jfr s. 15f.). Det direkta stödet måste emellertid enligt vår bestämda uppfattning koncentreras, inte bara till de prioriterade länderna utan också inom denna ländergrupp och i vissa fall även inom det Det är vår övertygelse att de svenska intressena bäst gagnas av att stödet – särskilt i länder som har svensk- undervisning på ett flertal orter – i första hand inriktas på univer- sitet vilkas berörda institutioner har sådan bredd och inriktning i sin verksamhet att de kan fungera som hjärtpunkter i Sverige- främjandet. Utöver ortens betydelse från främjandesynpunkt och svenskundervisningens allmänna kvalitet bör enligt vår mening tre faktorer – utan inbördes rangordning – väga tungt i dessa priori- teringar: Bredd i undervisningen och i rekryteringsunderlaget Självklart kan personer med en rent språklig utbildning göra insatser inom olika samhällsområden. Men från främjande- synpunkt är det en fördel om undervisningen täcker också olika aspekter av det svenska samhället och svensk kultur, liksom om också studenter med annan inriktning än filologisk, exempelvis blivande ekonomer, journalister, jurister och tekniker, kan ta med svenska i sin examen. Även fristående kurser kan vara av betydelse i detta sammanhang, inte minst om de ger deltagare i utbytesprogram förberedelse för vistelser i . Forskning, forskarutbildning och studier på avancerad nivå Institutioner med forskning och forskarutbildning har ofta en större bredd och stabilitet i verksamheten. Anknytning till forskning är viktig för möjligheterna till avancerade studier i svenska och därmed för utvecklingen av inhemsk lärarkompe- tens inom området. Med den treåriga grundexamen som införs i många europeiska länder inom ramen för Bolognaprocessen kommer behovet av fortsatta studier på avancerad nivå att accentueras för svenskans del. För vetenskapssamhället i är det också av värde att det i andra länder bedrivs forskning och avancerade studier med inriktning på svenska språket och litteraturen. Förutsättningar för utåtriktade insatser Institutioner med svenskundervisning kan göra betydande insatser för att sprida kunskap om det svenska samhället och svensk kultur också utanför själva undervisningen. Som vi återkommer till (5.1) bör institutioner med goda förutsätt- ningar för sådana insatser kunna knytas närmare till Sverige- främjandet och få särskilt stöd för medverkan i detta. 5 Stödformer och organisation