sou · GWB315 · 2008-03-04 00:00:00 — Det ska vara enkelt för dem som berörs att förstå och nyttja och enkelt för kommunen att hantera. Det ska också vara enkelt för utförarna av välfärdstjänster att ta sig in på marknaden. Villkoren ska vara tydliga och långsik- tiga så att stabiliteten och tryggheten garanteras för den enskilde som behöver insatsen och för utföraren. Systemet ska utformas så att en mångfald av utförare, både när det gäller storlek och inrikt- ning, stimuleras att etablera sig inom omsorgssektorn. Privata, ide- ella, offentliga och kooperativa aktörer bör, oavsett storlek, ha goda förutsättningar att verka. Det är angeläget att systemet är organiserat på ett sätt som motverkar att några aktörer får en monopolliknande ställning på marknaden. En ökad valfrihet och en större mångfald av utförare innebär inte någon förändring av det offentliga åtagandet. Att aktivt välja utfö- rare ska vara en möjlighet för den enskilde och inte ett krav. Om utföraren av någon anledning tvingas upphöra med sin verksamhet måste kommunen se till att behovet av tjänsterna i fråga tillgodoses på något annat sätt. Verksamheten ska även fortsättningsvis vara finansierad av offentliga medel. Nationella krav och kvalitetskriterier för att bli godkänd utförare Utredaren ska lämna förslag på nationella krav och kvalitetskrite- rier som ska vara uppfyllda för att en utförare ska bli godkänd i valfrihetssystemet. Utredaren ska göra en bedömning av om det bör vara möjligt för en kommun att, utöver de nationella kraven och kvalitetskriterierna, ställa ytterligare krav på utförare som ska verka i just den kommunen. Av bedömningen ska det framgå under vilka förutsättningar som det i så fall ska vara möjligt. Vid utform- ning av krav och kriterier ska relevanta delar av upphandlingslag- stiftningen beaktas. Utredaren ska lämna förslag på hur godkännandet av utförare kan utföras på ett enkelt och effektivt sätt samt belysa vilken roll kommunen respektive statliga tillsynsmyndigheter ska ha i denna process. Det ska vara tydligt på vilket sätt kommunen eller statliga tillsynsmyndigheter kan godkänna utförare som uppfyller upp- ställda krav och kvalitetskriterier. Utredaren ska även lämna förslag på hur en utförare kan få sin sak prövad om han eller hon upplever sig ha blivit felaktigt behandlad vid godkännandeförfarandet, kva- litetsbedömningar, etc. Vidare ska utredaren belysa hur ökad öppenhet och tydlighet kan uppnås i förfarandet att godkänna utförare. Utredaren ska se över och lämna förslag på hur kommunerna ska informera potenti- ella utförare om de möjligheter till uppdrag som valfrihetssystemet innebär, inklusive vilka krav som ställs för att bli godkänd som utförare. Utredaren ska uppmärksamma att det kan finnas särskilda svårig- heter för mindre företag och andra typer av utförare i samband med godkännandeförfarandet till följd av deras småskaliga verksamhet. Det innebär bland annat att utredaren särskilt ska belysa förutsätt- ningarna för hur flera utförare i samverkan kan ingå i en gemensam krets för att därmed kunna uppnå likvärdiga förutsättningar i pro- cessen att bli godkänd som utförare jämfört med större företag. Utredaren ska lämna förslag till insatser för att stärka de mindre utförarnas möjligheter att bli godkända som utförare. Utredaren ska analysera och vid behov lämna förslag på hur kom- muner ska kunna samverka kring ett gemensamt valfrihetssystem utan att bilda kommunalförbund eller gemensam nämnd. Det kan exempelvis innebära samverkan kring godkännandet av utförare, kontroll och uppföljning samt gemensamma informations- och stödinsatser. Regeringen bedömer att samverkan kan göra det möjligt för små kommuner att använda sig av valfrihets- system. Kommunalt stöd för att underlätta aktivt val Utredaren ska se över och lämna förslag på hur kommunerna kan agera för att stödja och underlätta för den enskilde att välja utfö- rare, t.ex. genom information eller annat stöd. Tillgång till stöd och information är viktigt för att den enskilde ska kunna fatta ett aktivt val när det gäller utförare. Goda exempel från kommuner som infört valfrihetssystem ska lyftas fram. Utredaren ska överväga att tydligare reglera kommunernas skyldighet att informera personer i behov av vård och omsorg om valmöjligheterna i kommunen. Behov av att reglera kontroll och uppföljning Utredaren ska överväga om det finns behov av att närmare reglera kontrollen och uppföljningen av verksamheten i ett valfrihetssy- stem, utöver vad som krävs i rådande lagstiftning, och om behov finns lämna förslag på sådan reglering. Utredaren ska vidare redo- visa goda exempel på hur kommuner som infört valfrihetssystem följer upp och kontrollerar kvaliteten i verksamheten. Oavsett om utföraren är privat, ideell, kooperativ eller offentlig är det lika vik- tigt att verksamheten följs upp så att utförarna fullgör sina åtagan- den och uppfyller uppställda krav och kvalitetskriterier. Utformning av statligt stöd för att underlätta omställning För att underlätta övergången till ett system med ökad valfrihet och större mångfald inom äldre- och handikappomsorgen kan eko- nomisk kompensation för merkostnader eller andra former av stöd till kommunerna behövas. har regeringen aviserat i bidrag för att stimulera och påskynda införandet av ett valfrihetssystem, Fritt val, i kommunerna. Om kommunen ska få del av det statliga stimulansbidraget är den skyldig att följa den föreslagna modellen för Fritt val. Det behöver utredas hur detta stimulansbidrag ska användas för att på ett effektivt sätt underlätta övergången till ett system med ökad valfrihet för den enskilde samt en större mångfald av aktörer inom äldre- och handikappomsorgen. Förslagen ska utformas med hänsyn till gällande konkurrenslagstiftning och för statsstöd. Utredaren ska göra en bedömning av i vilken mån och på vilket sätt statliga myndigheter bör ha en roll i att organisera ett statligt stöd. Utredaren ska föreslå de författningsändringar som behövs för att genomföra förslagen. I frågor om uppföljning, kontroll, tillsyn och godkännande av utfö- rare, m.m., ska utredningen samråda med andra utredningar på området för att säkerställa att systemet blir enkelt och effektivt samt att det inte får inslag av dubbelreglering eller motstridighet. Utredaren ska samråda med (S 2004:06), Utredningen om tillsynen inom (S 2004:12), Utred- ningen om en värdighetsgaranti inom äldreomsorgen (S 2007:25) samt med om förslagens effekter på företagen. Vidare ska utredaren följa den fortsatta beredningen av en riktlinjeproposition för tillsyn (SOU 2004:100) där Finansde- partementet är ansvarigt departement. Utredaren ska även beakta om förslag i betänkande Hållbar samhällsor- ganisation med utvecklingskraft (SOU 2007:10) har anknytning till denna utredning när det gäller tillsyn och normering samt samver- kan mellan kommuner. Utöver detta ska utredaren samråda med andra relevanta aktörer. Om förslagen påverkar kostnader för staten, landstingen eller kommunerna ska en beräkning av dessa kostnader redovisas. Om förslagen medför kostnadsökningar för stat, landsting eller kom- muner ska utredaren föreslå en finansiering. Utredaren ska slutredovisa sitt uppdrag . Utredaren ska lämna ett delbetänkande med förslag på hur det statliga stimulansbidrag som aviserats för ska användas för att så effektivt som möjligt underlätta övergången till ett system med ökad valfrihet och en större mångfald av aktörer inom äldre- och handikappomsorgen. Tilläggsdirektiv till Utredningen om fritt val inom äldre- och handikappomsorgen Med stöd av regeringens bemyndigande har äldre- och folkhälsoministern givit en särskild utredare i uppdrag att utreda förutsättningarna för ökad valfrihet när det gäller vård, omsorg, stöd och service inklusive särskilt boende som ges till äldre och personer med funktionshinder. Enligt direktiven (dir. 2007:38) ska ett delbetänkande lämnas och uppdraget ska slutredovisas . Regeringen återkallar uppdraget att lämna ett delbetänkande. Uppdraget ska i stället redovisas i sin helhet . Tilläggsdirektiv till Utredningen om fritt val inom äldre- och handikappomsorgen Utredaren ska utreda om det finns förutsättningar för att också inom hälso- och sjukvården använda den upphandlingsmodell för valfrihetssystem som utarbetas för äldre- och handikappomsorgen. Uppdraget ska utföras inom ramen för utredningens huvudupp- drag. Utredaren ska lämna förslag på de författningsändringar som är nödvändiga. Utredningen om fritt val inom äldre- och handikappomsorgen Regeringen beslutade direktiv till utredningen om Fritt val inom äldre- och handikappomsorgen S 2007:04 (dir. 2007:38). Utredaren ska utreda förutsättningarna för ökad valfrihet när det gäller vård, omsorg, stöd och service inklusive särskilt boende som ges till äldre och personer funktionshinder enligt soci- altjänstlagen (2001:453). Utgångspunkten för utredarens förslag ska vara ökad valfrihet och inflytande för äldre och personer med funktionshinder. Förslagen ska främja en mångfald av utförare, både i fråga om storlek och inriktning. Regeringen beslutade i tilläggsdirektiv (dir. 2007:149) att återkalla upp- draget att lämna ett delbetänkande och att förlänga utredningsti- den. Utredningen om patientens rätt i vården beslutade regeringen direktiv till utredningen om Patientens rätt i vården S 2007:07 (dir. 2007:90). Denna utredning ska i ett första delbetänkande bl.a. föreslå hur en fri etableringsrätt kan införas i primärvården. Konkurrens ska ske på lika villkor för all offentligt finansierad primärvård. Utredaren ska föreslå åtgärder som befrämjar detta. I sitt slutbetänkande ska utredaren lämna för- slag på lagreglering av det fria vårdvalet och särskilt se över hur patientens möjligheter att fritt välja vårdgivare ska kunna efterlevas. Regleringen ska också omfatta vårdgivarens skyldighet att infor- mera patienten om valmöjligheter och kösituation samt om behandlingsalternativ som är av betydelse för patientens möjlighet att fritt välja vård och utnyttja vårdgarantin. Utredaren har inte till uppdrag att utreda förutsättningarna för att införa en upphand- lingsmodell. Upphandlingsmodell för valfrihetssystem inom hälso- och sjukvården Motivet för att införa ett system med ökad valfrihet är att öka inflytandet för enskilda inom ramen för det samhällsfinansierade välfärdssystemet och att öka mångfalden, kvaliteten och effektivi- teten i serviceutbudet. Ett valfrihetssystem innebär inte bara ökat inflytande för den enskilde, utan även en konkurrens mellan olika utförare. Det i sin tur har stor potential att bidra till en utveckling av kvaliteten och effektiviteten. En större mångfald av utförare ökar dessutom utrymmet för medarbetarna att själva driva och utveckla verksam- heten. Utredaren ska utreda om det finns förutsättningar för att använda den upphandlingsmodell för valfrihetssystem som utarbe- tas för äldre- och handikappomsorgen också inom hälso- och sjuk- vården. För att möjliggöra och underlätta valfrihetssystem inom hälso- och sjukvården krävs att de juridiska förutsättningarna, framförallt i förhållande till upphandlingslagstiftningen, utreds i förhållande till de särskilda förutsättningar som gäller för hälso- och sjukvår- den. Utredaren ska utreda om det finns förutsättningar för att inom hälso- och sjukvården använda den upphandlingsmodell för valfri- hetssystem som utarbetas för äldre- och handikappomsorgen. I de författningsförslag som lämnas måste hänsyn tas till upphand- lingslagstiftningen. Utredaren ska samråda med och beakta det pågående arbete som bedrivs av utredningen rätt i vården (dir. 2007:90). Utredaren ska redovisa tilläggsuppdraget . C-324/98 Telaustria-målet Målet handlar om huruvida en tjänstekoncession, med uppgift att tillverka och ge ut tryckta och elektroniskt användbara abonnent- förteckningar (telefonkataloger), omfattas av direktiv /38 (för- sörjningsdirektivet). Avtalet mellan parterna var oneröst. fastslog att trots att sådana avtal, som består i att företaget får rätt att utnyttja sina egna tjänster kommersiellt, på gemenskapsrättens nuvarande stadium inte omfattas av tillämp- ningsområdet för direktiv /38, är de upphandlande myndigheter som ingår sådana avtal ändå skyldiga att beakta fördragets grund- läggande regler i allmänhet och principen om förbud mot diskrimi- nering på grund av nationalitet i synnerhet. Denna princip förut- sätter bl.a. att det finns en skyldighet att lämna insyn, så att den upphandlande myndigheten kan försäkra sig om att principen iakttas. Denna skyldighet att lämna insyn som åvilar varje upphandlande myndighet syftar till att garantera varje potentiell anbudsgivare att upphandlingen kringgärdas av sådan offentlighet att tjänstemark- naden är öppen för konkurrens och att det går att kontrollera om upphandlingsförfarandena är opartiska. C- 59/00 Målet handlande om Spøttrup Boligselskab, ett danskt allmännyt- tigt bostadsföretag. Inom ramen för ett öppet anbudsförfarande infordrade företaget anbud rörande 20 allmännyttiga bostäder i kommun i . Bostäderna skulle för- delas på fyra olika byggställen, som alla var självständiga juridiska enheter. Den totala budgeten för upphandlingen uppgick till , vilket underskred det tröskelvärde på som föreskrivs i artikel 6 i rådets direktiv /37/EEG av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av bygg- och anläggningsarbeten (EGT L 199, s. 54). Spøttrup Bolig- selskab följde följaktligen inte förfarandet i direktiv /37. Där- emot sändes villkoren för upphandlingen till de hantverkare som så önskade. lämnade anbud på byggnadssnickeri- erna. Han lämnade de lägsta anbuden avseende två av byggställena och dessa anbud accepterades. I samband med att undertecknade entreprenadavtalet gjorde han emeller- tid ett förbehåll vad avsåg leverans av fönster av märket , eftersom han vid beräkningen av sitt anbud hade räknat med att använda tyska fönster av märket . Detta kunde inte accepteras av den upphandlande myndigheten. Domstolen konstaterade att upphandlingar under tröskelvärdet inte faller inom upphandlingsdirektivens områden. Däremot ansåg domstolen att det strider mot artikel 30 i EG-fördraget (nu artikel 28 EG i ändrad lydelse) att en upphandlande myndighet i kon- traktshandlingarna till ett offentligt bygg- och anläggningskon- trakt, som inte överskrider det tröskelvärde som föreskrivs i rådets direktiv /37 av om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av bygg- och anläggningsarbeten att föra in en klausul enligt vilken produkter av ett visst märke ska använ- das vid fullgörandet av kontraktet, såvida inte detta krav åtföljs av tillägget "eller likvärdigt". En upphandlande myndighet som ingår avtal under tröskelvärdet är enligt domstolen tvungna att beakta fördragets grundläggande regler, i detta fall artikel 28 (fri rörlighet av varor). Efter att ha inlett ett anbudsförfarande för att utse en tjänsteleverantör som skulle utföra en flyttning från lokaler som var belägna i () till nya lokaler som var belägna från de ursprungliga lokalerna, vilket avbröts , prövade den upphandlande myndigheten anbuden inom ramen för ett förhandlat förfarande och publicerade ett meddelande om tilldelning av kontraktet . Ett av företagen, som lämnat in anbud, ansåg sig förfördelade och vände sig till domstol. Den nationella domstolen ansåg att anbudsgivaren inte var behörig att föra talan, eftersom han inte kunde anses ha lidit skada. skriver bl.a. i sin dom att ett beslut av en upp- handlande enhet att förkasta en anbudsgivares anbud innan den ens har påbörjat urvalet utgör ett beslut som måste kunna prövas i enlighet med bestämmelserna i direktiv /665. Bestämmelserna i det direktivet är nämligen tillämpliga på alla beslut av den upp- handlande myndigheten som omfattas av de gemenskapsrättsliga reglerna om offentlig upphandling. Domstolen ansåg att en anbudsgivare måste ha rätt att ifrågasätta de skäl för avvisning av hans anbud på vilket prövningsorganet grundar slutsatsen, att han inte har skadats eller riskerar att skadas. C- 234/03 Contse I detta mål fastslog att artikel 49 EG sätter begränsningar för vilka villkor som en upphandlande myndighet kan ställa i en kravspecifikation, i detta fall hälsovårdstjänster avse- ende hemrespiratorbehandlingar och andra tekniker för andnings- stöd. I detta fall hade den upphandlande myndigheten ställt som villkor, dels att anbudsgivande företag för anbudets avgivande skulle förfoga över lokaler som är öppna för allmänheten i den provinshuvudstad där tjänsten skulle tillhandahållas, dels bedömningskriterier för anbuden som innebar att det vid bedöm- ningen beaktas, i form av tilldelning av tilläggspoäng, att anbudsgi- varen hade egna anläggningar för tillverkning, beredning och påfyllning av syrgas belägna högst från den nämnda provinsen eller lokaler öppna för allmänheten på andra angivna orter i provinsen och att företräde skulle ges till det företag som tidigare hade tillhandahållit den aktuella tjänsten, om flera anbud uppnår samma poängtal. Domstolen inledde med att konstatera att den aktuella tjänsten är en B-tjänst, varför direktivet inte gäller. Däremot menade dom- stolen att bedömningskriterierna för B-tjänster ska följa principen om icke-diskriminering, eftersom detta följer av fördragets bestämmelser om frihet att tillhandahålla tjänster. Om det förelig- ger begränsningar i denna frihet, ska fyra villkor vara uppfyllda: de ska tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt, de ska vara motiverade av tvingande hänsyn till allmänintresset, de ska vara ägnade att säkerställa att de mål som eftersträvas med dem uppnås, och det ska inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. C-264/03 Kommissionen mot Kommissionen har hävdat att Republiken har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv /50 och artikel 49 EG, genom att förbehålla ett begränsat antal franska juridiska per- soner uppdraget som byggherre på delegation. Kommissionen ansåg att denna överlåtelse av befogenheter var att betrakta som ett tjänstekontrakt och att denna utgjorde en s.k. B-tjänst. Kommis- sionen ansåg således att lagstiftningen var en begräsning av den fria rörligheten för tjänster (art 49). Domstolen fastslog att avtalet mellan den offentliga byggaren och ombudet var ett avtal med ekonomiska villkor och omfattas således av upphandlingsdirektivet. Domstolen ansåg vidare att för- dragets bestämmelser om fri rörlighet i artikel 49 EG kan tillämpas även på offentliga upphandlingar som inte omfattas av tillämp- ningsområdet för direktiv /50 och på offentliga upphandlingar vars värde understiger direktivets tröskelvärde. De upphandlande myndigheterna är därmed skyldiga att beakta fördragets grund- läggande regler och i synnerhet principen om förbud mot diskrimi- nering på grund av nationalitet. C-26/03 Stadt Målet behandlar dels köp från eget bolag, s.k. in-house, och dels huruvida rättsmedelsdirektiven är tillämpliga. Stadt hade genom beslut av stadsfullmäktige tilldelat bolaget uppdraget att utarbeta ett projekt avseende förbehandling, återvinning och förstöring av avfall. beslutade Stadt att inleda för- handlingar med RPL om ett kontrakt avseende hantering av sta- dens restavfall. I inget av fallen hade Stadt genomfört något formellt upphandlingsförfarande. Domstolen konstaterade att medlemsstaterna är skyldiga att säkerställa att leverantörerna ges möjlighet till effektiv och skynd- sam rättslig prövning av upphandlande myndigheters beslut. Skyl- digheten omfattar varje sådant beslut som faller under de gemen- skapsrättsliga bestämmelserna om offentlig upphandling och som kan innebära ett åsidosättande av dessa. Domstolen menade att rättsmedelsdirektivets bestämmelser om möjligheten att klaga på beslut i upphandlingsprocesser även omfattar beslut som fattats utanför ett formellt upphandlingsförfarande och före en formell anbudsinfordran, särskilt beslut som avser om upphandlingslag- stiftningen ska tillämpas eller inte. C- 458/03 Parking Brixen Gemeinde Brixen (Brixens kommun) tilldelade sitt kommunala bolag (Stadtwerke) ett uppdrag att sköta driften av två avgiftsfinansierade offentliga parkeringsplatser. Till- delningen av uppdraget hade inte föregåtts av någon annonsering. Stadtwerke fick uppbära parkeringsavgifterna som erlades av dem som använde parkeringsplatserna mot att bolaget skötte driften åt Brixens kommun. En konkurrent till Stadtwerke, (Parking Brixen), var intresserad av uppdraget och väckte därför talan vid den nationella domstolen. Domstolen begärde för- handsavgörande från . Fråga var huruvida tilldelningen av en koncession avseende all- männyttiga tjänster utan anbudsinfordran är förenlig med gemen- skapsrätten. inledde sitt svar med att slå fast att alla upp- handlande myndigheter är skyldiga att beakta fördragets grund- läggande regler i allmänhet och principen om förbud mot diskrimi- nering på grund av nationalitet i synnerhet, vid tilldelning av tjäns- tekoncessioner, trots att sådana avtal om koncessioner avseende allmännyttiga tjänster på gemenskapsrättens nuvarande stadium inte omfattas av tillämpningsområdet för tjänstedirektivet. Att inte alls infordra anbud vid tilldelningen av en sådan koncession som det är fråga om i målet, är enligt domstolen inte förenligt vare sig med kraven i EG-fördragets art. 43 (om etableringsfriheten för medborgare och företag inom EU) och art. 49 (om friheten att till- handahålla tjänster inom EU) eller med principerna om likabe- handling och icke-diskriminering, samt kravet på insyn. Stadtwerke och Brixens kommun hade huvudsakligen två rättsinvändningar och grunder till stöd för sin uppfattning i målet. För det första menade svaranden att det var uteslutet att tillämpa bestämmelserna i fördraget eftersom det var fråga om en rent intern situation i en enda medlemsstat. delade inte svarandens uppfattning, utan menade att det inte kunde uteslutas att företag som är etablerade i andra medlemsstater än i hade kunnat vara intresserade av att till- handahålla tjänsterna och att det utan offentliggörande och anbudsinfordran är det åtminstone potentiellt, fråga om särbe- handling till förfång för företag i andra medlemsstater som hindras från att utöva friheten att tillhandahålla tjänster och utöva etable- ringsfriheten i fördraget. C-382/05 Kommissionen mot Målet handlar om huruvida en tjänstekoncession föreligger eller ej. Kommissionen har yrkat att domstolen skall fastställa att Republi- ken har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt rådets direktiv /50/EEG (f.d. upphandlingsdirektiv) om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster, genom att dels har inlett ett förfarande i syfte att ingå avtal om utnyttjandet av icke komposterbart hushållsavfall efter källsortering från kommu- nerna i regionen , dels har ingått dessa avtal utan att ha till- lämpat de förfaranden som föreskrivs i förordning nr 92/50, och i synnerhet utan att ha offentliggjort meddelandet om upphand- lingen i rätt form i Europeiska unionens officiella tidning. Domstolen konstaterade att ett offentligt upphandlingskontrakt enligt direktiv /50 innefattar en motprestation som den upp- handlande enheten betalar direkt till leverantören. Ett avtal med en överenskommelse om en fast avgift, i målet ett fast belopp per ton avfall som insamlades, anses enligt domstolen utgöra ett avtal med ekonomiska villkor enligt direktivet och därmed ett offentligt kontrakt, vilket ska upphandlas enligt gemenskapsbestämmelserna om offentlig upphandling. I målet fastställer de kriterier som måste vara uppfyllda för att ett tjänstekontrakt ska anses utgöra en konces- sion, nämligen antingen rätt att utnyttja tjänsten, eller dels rätt att utnyttja tjänsten, dels betalning, och leverantören bär den ekonomiska risken för verksamheten. Ekonomisk teori om fungerande marknader Den privata marknaden och offentlig verksamhet är två olika sätt att skapa och fördela resurser i samhället.