sou · GWB354 · 2008-05-16 00:00:00 — Regeringen överlämnade till propositionen 1993/94:80 En allmän och obligatorisk arbetslöshets- försäkring. Förslagen i propositionen grundade sig delvis på betänkandet Ersättning vid arbetslöshet (SOU 1993:52). I proposi- tionen föreslogs det att en allmän och obligatorisk arbetslöshets- försäkring skulle vara genomförd , vilket innebar att samtliga förvärvsarbetande med en stark anknytning till arbets- marknaden skulle garanteras att få del av en inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. Den nya försäkringen avsågs att finansieras genom en oförändrad arbetsmarknadsavgift och genom en egenavgift som skulle vara avdragsgill vid taxeringen. I propositionen föreslogs det att en ny lag om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet skulle införas med ikraftträdande . Lagen innebar att en avgift skulle tas ut på summan av inkomst av anställning och av annat förvärvs- arbete upp till 7,5 gånger basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. För skulle avgiften uppgå till en procent av avgiftsunderlaget och av detta. Avgiften skulle bidra till att finansiera ersättningar som betalats till arbetslösa enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsför- säkring och enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknads- stöd. Avgiften skulle betalas av den enskilde och bestämmas i samband med taxeringen till statlig och inkomstskatt. Avgiften skulle vara avdragsgill vid inkomsttaxeringen. Vidare aviserades det i propositionen vissa ändringar i kvalificeringsmöj- ligheterna till arbetslöshetsersättning, i längden på ersättningsperi- oderna och i fråga om normalarbetstiden, som avgör vilken dagsförtjänst som ska utgöra beräkningsunderlag för dagpenning- ens storlek. Dessutom föreslogs att avgångsvederlag som en arbetsgivare lämnar till en arbetstagare på grund av anställningens upphörande skulle beaktas fullt ut som tid jämställd med förvärvs- arbete. ställde sig i sitt betänkande En allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring (1993/94:AU6) bakom regeringens förslag att inriktningen skulle vara att skapa en allmän och obligatorisk arbetslöshetsförsäkring som skulle omfatta alla med stark anknytning till arbetsmarknaden och som gav inkomst- relaterade förmåner upp till en viss nivå samt att den skulle finansieras på så sätt som regeringen föreslagit. Utskottet anförde emellertid också att man då inte borde binda sig för några närmare riktlinjer för regelverket. beslutade i enlighet med arbetsmarknadsutskottets ställningstagande. beslut innebar bl.a. att det skulle införas en allmän obligatorisk arbetslös- hetsförsäkring som skulle omfatta alla med en stark anknytning till arbetsmarknaden och som gav inkomstrelaterade förmåner upp till en viss nivå. Vidare innebar beslut att regeringens ovan nämnda förslag om en ny lag om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet infördes fr.o.m. . beslutade också att höja det kontanta arbetsmark- nadsstödet från per dag till per dag fr.o.m. . överlämnade regeringen till propo- sitionen 1993/94:209 Den fortsatta reformeringen av arbetslöshetsför- säkringen. Förslagen i propositionen antogs av och delar av förslagen trädde i kraft . I propositionen föreslogs det att det som ett andra steg i för- verkligandet av en allmän arbetslöshetsförsäkring skulle införas en inkomstrelaterad ersättning (dagpenning) i det kontanta arbets- marknadsstödet (KAS). Dagpenningen i KAS skulle lämnas med samma belopp och på samma grunder som gällde för dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen. En arbetslös medlem i en arbetslös- hetskassa fick dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen medan övriga fick dagpenning från KAS, om avgifts- och arbetsvillkoren var uppfyllda. Ett grundbelopp skulle finnas i KAS och lämnas enligt i huvudsak samma regler som gällde för det då gällande stödbeloppet. Dagpenningen i KAS skulle fr.o.m. vara högst per dag och lägst . Grundbeloppet skulle vara . För att få dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen eller KAS skulle den arbetslöse uppfylla ett avgiftsvillkor och ett arbetsvillkor. Avgiftsvillkoret skulle ersätta medlemsvillkoret. En konsekvens av att medlemsvillkoret slopades var att det inte krävdes ett obrutet medlemskap i en arbetslöshetskassa för rätt till ersättning. som bytt arbetslöshetskassa hade rätt till fortsatt ersättning i samma ersättningsperiod även om inträdet i den nya kassan inte skedde efter utträdet ur den gamla. Avgiftsvillkoret innebar att den arbetssökande skulle ha betalat avgift enligt lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet eller vara skyldig att betala skatt enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt inom en 24- månadersperiod före arbetslösheten. Arbetsvillkoret, som skulle vara lika i både arbetslöshetsförsäk- ringen och KAS, kunde uppfyllas på två alternativa sätt, genom det allmänna arbetsvillkoret eller genom det särskilda arbetsvillkoret. Det allmänna arbetsvillkoret innebar att den sökande inom en ramtid av före arbetslöshetens inträde skulle ha förvärvsarbetat minst för att få rätt till dagpenning enligt arbetslöshetsför- säkring eller KAS eller grundbelopp enligt KAS. För den vars arbetstid inte uppgått till minst infördes möjligheten att uppfylla ett alternativt allmänt arbetsvillkor. Detta skulle omfatta förvärvsarbete under minst inom ramtiden . Dagpenning enligt arbetslöshetsförsäkringen och dagpenning eller grundbelopp enligt KAS kunde även lämnas till den som uppfyllde ett särskilt arbetsvillkor. I det särskilda arbetsvillkoret kunde förutom förvärvsarbete även jämställd tid inräknas, t.ex. deltagande i arbetsmarknadsutbildning, ungdomspraktik och arbetslivsutveckling (ALU). Om någon del av ett arbetsvillkor utgjordes av jämställd tid, betraktades det som ett särskilt arbets- villkor. Den första perioden med dagpenning från arbetslöshetsför- säkringen eller KAS skulle lämnas om sökanden hade uppfyllt arbetsvillkoret genom förvärvsarbete, dvs. det allmänna arbetsvill- koret. En andra ersättningsperiod fick beviljas även om arbetsvillkoret innehöll s.k. jämställd tid (det särskilda arbets- villkoret). För ersättning därefter måste återigen ett allmänt arbetsvillkor uppfyllas. Om den arbetslöse inte kunde få arbete efter den andra ersättningsperioden, skulle särskilda insatser som kunde ha inslag av utbildning, praktik eller rehabilitering erbjudas. Utformningen av dessa skulle dock utredas. Ersättningen till den arbetslöse skulle bestämmas utifrån den arbetstid och dagsförtjänst som var normal för den arbetslöse med vilken det senaste arbetsvillkoret hade fullgjorts. dagpenningen i KAS skulle vara desamma som gällde för dagpen- ningen i arbetslöshetsförsäkringen. Detta innebar att för den som inte hade fyllt var ersättningsperioden för dagpenningen i KAS längst och för den som fyllt . Reglerna föreslogs träda i kraft . Många av de regelförändringar avseende arbetslöshetsförsäk- ringen som hade införts av den borgerliga regeringen revs upp av den socialdemokratiska regeringen efter valet . Den socialdemokratiska regeringen talade om att göra en återställare av försäkringen. Den nya riksdagsma- joriteten som fanns efter valet återställde arbets- löshetsförsäkringen till vad som tidigare gällt, dvs. en försäkring som bygger på frivilligt medlemskap i en arbetslöshetskassa. lade regeringen fram ett flertal förslag (bl.a. prop. 1994/95:100, prop. 1994/95:150, prop. 1994/95:218 och prop. 1995/96:25). Förslagen ledde till följande förändringar. gick en procent av vad arbetslös- hetskassorna betalade i finansieringsavgift till Arbetsmarknadssty- relsens tillsyn av arbetslöshetskassorna. Som ett led i Arbetsmark- nadsstyrelsens tillsynsverksamhet hade fr.o.m. rätt att överklaga arbetslöshetskassor- nas, länsarbetsnämndernas och de allmänna förvaltningsdomstolar- nas beslut om arbetslöshetsersättning och rätt till medlemskap i en arbetslöshetskassa som , försäkringsrätterna och Försäkringsöverdomstolen upphörde att vara överklagandeinstanser. Begränsningar i rätten att deltidsstämp- la infördes. Deltidsregeln innebar bland annat att den som hade en tillsvidareanställning på deltid endast fick fyllnadsmarkera upp till heltid . Om tillsvidareanställningen på deltid kvarstod då ersättningsperioden var slut, upphörde rätten att få ersättning, trots att ett nytt arbetsvillkor var uppfyllt. sänktes kompensationsnivån i arbetslös- hetsförsäkringen till . Vidare hade KAS och den lägsta nivån i arbetslöshetsförsäkringen sänkts till . Avstängnings- reglerna skärptes för dem som lämnat sitt arbete utan giltig anledning, skilts från det på grund av otillbörligt uppförande eller avvisat erbjudet lämpligt arbete utan godtagbara skäl. Förändringar skedde vad gällde arbetsvillkoret på så sätt att det för rätten till en första ersättningsperiod krävdes att arbetsvillkoret var uppfyllt enbart med förvärvsarbete, inte med jämställd tid. 2.51997 års lagstiftning om arbetslöshetsförsäkring och om arbetslöshetskassor tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att lämna förslag till hur en ny arbetslöshetsförsäkring skulle utformas. Utgångspunkter för uppdraget var att föreslå regler för en långsik- tigt finansierad sammanhållen arbetslöshetsförsäkring som innebar en integrering av arbetslöshetsförsäkringen och det kontanta arbetsmarknadsstödet. Förslaget skulle utformas så att försäkring- en hävdade arbetslinjen och betonade dess karaktär av omställ- ningsförsäkring. Utredningen som arbetat under namnet Utredningen om er- sättning vid arbetslöshet och omställning, ARBOM, överlämnade ett delbetänkande Grundläggande drag i en ny arbetslös- hetsförsäkring – alternativ och förslag (SOU 1996:51) och slutbetänkandet En allmän och sammanhållen arbetslöshetsför- säkring (SOU 1996:150). Regeringen överlämnade till proposi- tionen 1996/97:107 En allmän och sammanhållen arbetslöshetsför- säkring. I propositionen förslogs det att en allmän och sammanhål- len arbetslöshetsförsäkring skulle införas fr.o.m. och att den nya arbetslöshetsförsäkringen skulle bestå av en grundförsäkring och en frivillig inkomstbortfallsförsäkring. I propositionen föreslogs det att vissa ändringar i ersättningsvillko- ren och i fråga om ersättningsnivåerna skulle bli genomförda . I propositionen föreslogs det följande. Att kompensationsnivån i arbetslöshetsförsäkringen skulle höjas från av den tidigare inkomsten. Att skulle godkänna att regeringen fastställde den högsta dagpenningen i arbetslöshetsförsäkringen och stödbeloppet i det kontanta arbets- marknadsstödet till respektive fr.o.m. den 29 decem- ber 1997. Att ett nytt arbetsvillkor skulle införas fr.o.m. som var antingen minst sex arbetade månader med minst 70 arbetade timmar i alternativt minst 450 arbetade timmar inom en sammanhållen period . skulle en samordning med avgångsvederlag införas, vilket innebar att avgångsvederlaget skulle räknas om till arbetad tid med ut- gångspunkt i dess storlek. Nya samordningsregler för arbetslös- hetsersättning i samband med studier, permittering och bisyssla skulle införas fr.o.m. . också öppnas möjligheter för företagare som hade upphört med sin personliga verksamhet i en rörelse endast tillfälligt att få arbetslös- hetsersättning. Arbetslöshetskassornas bidrag till finansieringen av arbetslöshetsersättningen skulle höjas fr.o.m. . En ny lag om arbetslöshetsförsäkring skulle träda i kraft . Enligt den nya lagen skulle arbetslöshetsersättning lämnas dels som ett grundbelopp till den som inte tillhörde en arbetslös- hetskassa eller som tillhörde en sådan men som ännu inte hade uppfyllt kassans medlemsvillkor, dels som en inkomstrelaterad ersättning till den som hade uppfyllt medlemsvillkoret. Grundbe- loppet skulle utgöra per dag och den inkomstrelaterade ersättningen av den tidigare inkomsten, dock högst per dag. Medlemsvillkoret för både arbetstagare och företagare skulle vara . Enhetliga ersättningsperioder skulle gälla, vilka skulle vara för dem som inte hade fyllt och . Den nya arbetslöshetsför- säkringen skulle administreras av arbetslöshetskassorna. För att arbetslöshetsförsäkringen skulle bli tillgänglig för alla med en viss anknytning till arbetsmarknaden föreslogs att rikstäckande organisationer som företrädde anställda respektive företagare på arbetsmarknaden skulle bilda en arbetslöshetskassa som komplette- rade de befintliga arbetslöshetskassorna. Den kompletterande kassan skulle komma att främst vara en övergångskassa till någon av de existerande arbetslöshetskassorna för dem som inte var medlemmar i någon sådan arbetslöshetskassa. Kassan skulle tillhandahålla ersättning enligt grundförsäkringen och ersättning enligt den frivilliga inkomstbortfallsförsäkringen till dem som anslöt sig till kassan. Det skulle införas en ramtid om fyra sam- manhängande veckor inom vilken den som sökte medlemskap i en arbetslöshetskassa skulle ha arbetat i genomsnitt minst för att komma i fråga för medlemskap. Den som uppfyll- de studerandevillkoret skulle under vissa omständigheter kunna bli medlem i en arbetslöshetskassa. Medlemsavgiften skulle i fortsätt- ningen kunna differentieras mellan olika medlemskategorier. En ny lag om arbetslöshetskassor skulle träda i kraft . godkände i huvudsak regeringens förslag till föränd- ringar i arbetslöshetsersättningen, och en allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring infördes . Den kompletterande arbetslöshetskassan heter Arbetslöshets- kassan Alfa och dess stiftare blev Arbetslöshetskassornas Samorga- nisation. Arbetslöshetskassornas är kassans enda Vad gäller medlemskap i en arbetslöshetskassa blev det så att ramtiden fastställdes till fem sammanhängande veckor inom vilken den som sökte medlemskap i en arbetslöshetskassa skulle ha arbetat i genomsnitt minst och fortfarande arbetade i minst samma omfattning för att komma i fråga för medlemskap. En ny lag (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och en ny lag (1997:239) om arbetslöshetskassor trädde i kraft som lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd upphörde. Den nuvarande arbetslöshetsförsäkringen regleras i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () och i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. Arbetslöshetsförsäkringen handhas av arbetslöshetskassorna om vilka det finns bestämmelser i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK) och i förordning- en (1997:836) om arbetslöshetskassor. Arbetslöshetsförsäkringen är allmän och sammanhållen. Arbets- löshetsersättning betalas ut till sökande som uppfyller vissa villkor fastställda i . Försäkringen omfattar både arbetstagare och företagare. Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Ersättning enligt grundförsäk- ringen lämnas med ett belopp per dag som inte är baserat på tidigare förvärvsinkomster, benämnt dagpenning i form av grund- belopp. Ersättning enligt inkomstbortfallsförsäkringen lämnas med ett belopp per dag som är baserat på tidigare förvärvsinkomster, benämnt dagpenning i form av en inkomstrelaterad ersättning. Dagpenningen i form av grundbeloppet enligt grundförsäkring- en är ett belopp på per dag för den som arbetat heltid och betalas ut till en sökande som uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning samt arbetsvillkoret, men som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller som inte har varit medlem i en arbetslöshets- kassa eller som inte varit ansluten till den kom- pletterande arbetslöshetskassan (Alfa-kassan) för att vara berätti- gad till en inkomstrelaterad ersättning. För den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa betalas ersättningen ut av Alfa-kassan. Ersättning enligt grundförsäkringen kan betalas ut tidigast från och med den dag då sökanden fyller . För att ha rätt till dagpenning i form av inkomstrelaterad ersätt- ning krävs det att den sökande uppfyller de allmänna villkoren och har varit medlem i en arbetslöshetskassa (medlemsvillkor) samt uppfyllt ett arbetsvillkor som medlem. Var och en som uppfyller villkoren i arbetslöshetskassans stadgar om arbete inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde har under vissa förutsättningar rätt att bli medlem i arbetslöshets- kassan respektive bli ansluten till Alfa-kassan. Den inkomstrelate- rade ersättningen utgör högst per dag och lägst per dag för den som arbetat heltid . Det finns inte någon nedre åldersgräns för inkomstbortfallsförsäkringen. Både för grundförsäkringen och inkomstbortfallsförsäkringen lämnas ersättning för på . Till en sökande som dag 300 i ersättningspe- rioden är förälder till barn lämnas dock ersättning under längst . För varje ersättningsperiod gäller en karens någon ersättning inte lämnas. Den som fyllt har inte rätt till ersättning. 2007/08:118 föreslås det att karensvillkoret i arbetslös- hetsförsäkringen ska utökas och att föränd- ringen ska träda i kraft med en övergångsbestäm- melse om att äldre föreskrifter gäller för den som påbörjat en karenstid före ikraftträdandet. 2007/08:91 föreslås det att även hinder för arbete som bestått i vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptivbarn efter barnets ankomst i familjen ska, under förutsättning att den sökande före ledigheten hade ett förvärvsarbete i sådan omfattning att det motsvarar minst ett arbetsvillkor, från utgöra s.k. överhoppningsbar tid när ramtiden ska bestämmas. 3.2Villkor för rätt till ersättning Rätt till ersättning vid arbetslöshet har sökande som är arbetsföra och oförhindrade att åta sig arbete för en arbetsgi- vares räkning minst varje arbetsdag och i genomsnitt minst , är beredda att anta erbjudet lämpligt arbete under tid för vilken de inte anmält hinder som kan godtas av arbetslöshetskassan, är anmälda som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmed- lingen i den ordning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, medverkar till att en individuell handlingsplan upprättas i samråd med den offentliga arbetsförmedlingen, och aktivt söker ett lämpligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Den som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar har inte rätt till ersättning vid fortsatt arbetslöshet.TPF37FPT Arbetslöshetsförsäkringen är inte en yrkesförsäkring utan en omställningsförsäkring. Detta innebär att den sökande inte har rätt att kräva att få ett arbete inom ett visst yrkesområde. Ett erbjudet arbete ska anses lämpligt, om det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tagits skälig hänsyn till den sökandes förutsättningar för arbetet samt andra personliga förhållanden, om anställningsförmånerna är förenliga med de förmåner som arbetsta- gare får som är anställda enligt kollektivavtal eller, om det inte finns kollektivavtal, är skäliga i förhållande till de förmåner arbetstagare med likvärdiga arbetsuppgifter och kvalifikationer får vid jämförliga företag, om arbetet inte hänför sig till en arbetsplats där arbetskonflikt råder till följd av stridsåtgärder som är lovliga enligt lag och kollektivavtal, och om förhållandena på arbetsplatsen motsvarar vad som anges i författning eller myndighets föreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa eller olycksfall. 37TP PT Jobbgarantin för ungdomar infördes . Syftet med jobbgarantin för ungdomar är att erbjuda ungdomar särskilda arbetsmarknadspolitiska insatser på ett tidigt stadium för att de snabbt ska få arbete motsvarande hela sitt arbetsutbud eller påbörja eller återgå till en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. En anvisning till jobbgarantin får göras för en person som har fyllt 16 men inte och om tre sammanhängande månader varit arbetslös och anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Ersättning till den som deltar i jobbgarantin för ungdomar kan lämnas i form av aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd. Aktivitetsstöd lämnas till den som vid deltagande i jobbgarantin är berättigad till ersättning enligt . Till den som fyllt men som inte är berättigad till ersättning enligt lämnas utvecklingsersättning vid deltagande i jobbgarantin för ungdomar. För att ha rätt till inkomstrelaterad ersättning krävs det såsom tidigare angivits bl.a. att den sökande har varit medlem i eller ansluten till en arbetslöshetskassa av . Vem som kan bli medlem i eller ansluten till en arbetslöshets- kassa beskrivs i avsnitt 3X .7.2.X Arbetsvillkoret innebär att sökande under en ramtid av före arbetslöshetens inträde ska ha haft förvärvsarbete och utfört arbetet per kalendermånad eller inom ramtiden haft förvärvsar- bete under sex sammanhängande kalendermå- nader och utfört arbetet under var och en av dessa månader. För att uppfylla arbetsvillkoret kan den sökande också få tillgo- doräkna sig: semester eller annan ledighet med helt eller delvis bibehållen lön, dock inte ledighet på grund av sjukdom, totalförsvarsplikt eller barns födelse, anställning med lönebidrag eller anställningsstöd, dock ej särskilt anställningsstöd, skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare, utvecklingsanställning eller trygghetsanställning eller tid med avgångsvederlag eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön. I den mån det behövs för att uppfylla arbetsvillkoret kan även tid med föräldrapenning eller tid med totalförsvarsplikt få tillgodoräk- nas som arbete, dock tillsammans högst två kalendermånader. Med hjälp av så kallad överhoppningsbar tid kan ramtiden helt eller delvis bestämmas än de senaste tolv. Det betyder att arbete som ligger längre tillbaka än kan medräknas i arbetsvillkoret. Den överhoppningsbara tiden får vara längst . Detta innebär att arbete som ligger som längst kan tillgodoräknas för att uppfylla arbetsvillkoret. Det finns dock undantag från huvudregeln om överhoppningsbar tid . Överhoppningsbar tid på högst gäller då den sökande varit hindrad att arbeta på grund av: avslutad heltidsutbildning som har avslutats efter fyllda eller som har föregåtts av sammanhängande förvärvsarbete på heltid , tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, frihetsberövande på kriminalvårdens område, vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptiv- barn efter barnets ankomst i familjen, beslut enligt smittskyddslagen (2004:168) eller livsmedelslagen (2006:804) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av livsmedelslagen, dock inte när fråga är om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § eller avspärrning enligt 3 kap. 10 § smitt- skyddslagen, vård av närstående när hel ersättning lämnats enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för närståendevård, tid med föräldrapenningförmån enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, dock inte tid som har jämställts med för- värvsarbete, tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, dock inte tid som har jämställts med förvärvsarbete, eller utfört förvärvsarbete som arbetsgivaren finansierat med särskilt anställningsstöd enligt förordningen (1997:1275) om anställ- ningsstöd. Tid då den sökande varit hindrad att arbeta på grund av utlandsvis- telse till följd av att den sökande följt med sin make eller maka vid dennes arbete i utlandet under förutsättning att makens eller makans arbetsgivare har sitt säte i , varvid med make eller maka jämställs person med vilken den sökande sammanbor under förhållanden som liknar makars, är överhoppningsbar . 38TP PT Som nämnts i avsnitt 3.1 föreslås det i prop. 2007/08:91 att även visst annat arbetshindrande barnavårdande ska utgöra överhoppningsbar tid. För att ha rätt till inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet krävs det att arbetsvillkoret har uppfyllts sökanden har varit medlem i eller ansluten till en arbetslöshetskassa. Ersättning i en ersättningsperiod kan lämnas under längst . För den som har barn den 300:e dagen av ersättningsperioden utsträcks dock perioden till att omfatta , dvs. Från har antalet ersättningsdagar vid deltidsarbetslöshet begränsats . Ensamstående föräldrar med försörjningsansvar för barn erbjuds deltidssysselsättning inom jobb- och utveck- lingsgarantin sedan de har förbrukats.