sou · GVB347 · 2008-01-01 00:00:00 — Inom CFL har bedrivits olika aktiviteter med att utveckla och tillhandahålla lärresurser (lärkomponenter) upp- märkta enligt internationell XML-standard. Från att inledningsvis ha producerat materialet internt inom myndigheten, har inrikt- ningen allt mer övergått till att stödja kommuner vilka själva vill forma sina lärobjekt. CFL har upprättat ett Kursnav med 3 000 unika användare och 10 000 digitala lärresurser som är fritt tillgängliga för alla. Kurs- navet möjliggör sökning och nedladdning av de komponenter som den lokale läraren önskar använda i sin undervisning. Digitala lär- resurser från Kursnavet kan enkelt exporteras till olika lärplatt- formar (LMS) som stödjer IMS eller SCORM-standarden (se nedan). Tack vare att man separerat innehåll och metadata för lär- resurserna i Kursnavet skapas interoperabilitet, återvinning och flyttbarhet av kursobjekt och moduler till stöd för implementering i olika flexibla digitala lärmiljöer. Detta förutsätter att olika lär- miljöer kan förstå standardiserad metadata. Myndigheten deltar också i ett flertal aktiviteter som EU:s olika organ på utbildningsområdet anordnar rörande digitala lärresurser. Exempelvis är man fr o m partner i ett projekt som heter , Metadataekologi för lärande och undervisning. Pro- jektet kommer att arbeta med samsökningar i gemensamma data- baser med lärresurser, som till exempel Kursnavet. I projektet ingår också skapande och användning av metadata samt indexering för att snabbt hitta lärresurser. Man studerar även olika produktions- metoder för hur man effektivare kan skapa metadata av hög kvali- tet. Samverkan för utveckling och spridande av standardmärka digitala lärresurser I syfte att sprida utvecklingen och användningen av digitala lärre- surser skapades 2005 ett nätverk bestående av representanter för CFL, Myndigheten för skolutveckling, Utbildningsradion, , BIBSAM/KB och Myndigheten för nätverk och samar- bete inom högre utbildning (Nätuniversitetet). Målet är att främja användningen av digitala lärresurser i det svenska utbildningssy- stemet genom att öka tillgängligheten till existerande lärresurser, att utveckla nya lärresurser, att koppla den svenska utvecklingen till motsvarande arbete inom EU och att förankra digitala lärresurser som en del av deltagarnas verksamhets- och affärsidéTPF7FPT. En utveckling av standardmärkt kursinformation har skett i samverkan mellan , Myndigheten för skolutveckling, , Verket för högskole- service, , , Nationellt centrum för flexibelt lärande och Nätuniversitetet. Ett första resultat är webbplatsen där man kan söka utbildnings- anordnare och utbildningar inom grundskola, gymnasieskola, vux- enutbildning och svenska för invandrare. Sökresultaten presenteras i en standardiserad form. Denna bygger på den nationella standard för uppmärkning av kurser som gruppen enats om – (Edu- cation Information Mark-up Language). Det finns ingen inter- nationell standard på detta område, men på initiativ från denna grupp har och anmält till Workshop för att på så sätt skapa en internationell standard. F n avvaktar man beslut om finansiering från EU-kom- missionenTPF8FPT. Frågan om användningen av öppen programvara inom skolan har blivit allt mer aktuell under de senaste årenTPF9FPT. Bland de kommuner som vi intervjuat har tagit fram ett webbaserat program i öppen systemmiljö för kontakter mellan föräldrar, lärare och mentorer. Varken kommunen eller leveran- tören äger programmet, men i och med att leverantören har bäst 7TP PT Se , m fl 8TP PT Se www.skolutveckling .se 9TP PT Statskontoret, Öppen programvara, rapport 2003:8. kunskap om programmet kan han sälja det vidare som exempelvis en webbtjänst. Ett alternativ kan vara att kommunen engagerar sig i en samverkan med företaget och deltar i marknadsföringen av pro- dukten. och ett par andra kommuner använder dessutom SUN:s för ordbehandling mm på elevdatorerna. I övrigt är nyttjandet av öppen programvara ovanlig på skolans person- datorer, däremot används Linux för vissa av skolans serverprogram. Internationell standardisering inom skolområdet Det svenska standardiseringsarbetet inom skolsektorn handlar till absolut största delen om att förhålla sig till internationella standar- der som utvecklats av de olika organ som beskrivs i detta avsnitt eller av stora IT-koncerner. I mycket liten utsträckning handlar det om svensk utveckling och svenska initiativ.TPF10FPT finns en mängd olika standardiseringsini- tiativ inom utbildningsområdet. Bland dessa hittar vi till exempel IMS, AICC, IEEE/LTSC, , , Prometeus och SCORM. (Flera beskrivs i texten nedan). Genom ISO/IEC initia- tivet JTC1/SC36 har en arena uppstått där dessa olika initiativ kan mötas kring en internationell ISO-standard. Just nu sker en har- monisering mellan flera av de existerande specifikationerna för standardisering av informationsteknologi för utbildning och kun- skapshantering. 2004 fanns det fem arbetsgrupper inom JTC1/ SC36. WG1TPF11FPT för Vocabulary, WG2 för , WG3 för Participant Information, WG4 för Management and Deli- very, WG5 för Quality Frame-works. Workshop har bedrivit sin verksamhet . Myndigheten för skolutveckling har deltagit i några möten. Gruppens arbete har resulterat i ett 15-tal Agreeements (CWA) som handlar om exempelvis märkning av lärobjekt, harmonisering av begrepp inom e-learning, klassificering av kvalitetsfrågor i e-lerning, etc. Trots att detta handlar om utbildningsverksamhet har flera av de konsortier som beskrivs nedan uppstått i helt andra miljöer t ex inom försvaret och biblioteksvärlden. Standardiseringen inom ut- bildningsområdet är därför bara en liten del av arbetet inom dessa. Många av konsortiernas verksamheter är överlappande och i flera fall koordinerar man sitt arbete genom att rapportörer informerar om den utveckling man bedriver inom respektive organisation. Vi har kunnat finna att representanter från enbart i något enstaka fall deltar i konsortiernas verksamhet. – () P1484 De flesta grupper runt hela världen som arbetar med att utforma specifikationer som är relaterade till lärande, använder IEEE LTSC- standarder. Dessa täcker ämnesområden såsom metadata för lärob- jekt, definition av kompetenser, innehållspaketering etc. Arbetet inom LTSC bedrivs i över 20 olika arbetsgrupper. Processen är öp- pen och alla som vill kan delta. – Advanced Distributed Learning (ADL) och Initiative Shareable Courseware Object Reference Model (SCORM) SCORM är utarbetad inom ramen för amerikanska regeringens ADL-initiativ och är guidelines som används av amerikanska För- svarsdepartementet för att skapa framtidens lärmiljöer. Flottan, flyget, armén och marinen kan utbyta och nyttja varandras digitali- serade lärresurser oberoende av vilka lärsystem som används. – IMS () Global Learning Consor- tium utvecklar öppna specifikationer vilka stödjer distribuerat online-baserat lärande som exempelvis att kunna utnyttja lärresurser, nivågruppera elever, rapportera studie- resultat etc. IMS är ett globalt konsortium vars medlemmar kom- mer från skolsektorn, från företagen och från statliga myndigheter. – AICC: (Computer-Based Training) () är en internatio- nell organisation för professionella som arbetar med datorstödd utbildning. AICC utarbetar guidelines och specifikationer i första hand för att ge datorbaserade instruktioner inom flygindustrin. Rekommendationerna används även inom andra industrigrenar – The : Metadata for The är ett öppet forum för att ut- veckla och sprida interoperabla standarder för metadata som kan beskriva olika typer av resurser. Organisationen har ett flertal arbetsgrupper och håller konferenser och workshops kring sin verksamhet. Exempel på de 15-tal aktiva arbetsgruppernas verk- samhetsområden är: bibliotek, utbildning, tillgänglighet, miljö, arkitektur mm. Organisationen har utvecklats från en informell grupp av forskare och praktiker till den mer formella struktur den nu har. Från deltar bl.a. personal från KTH i olika arbets- grupper. Några stora EU-projekt inom utbildningsområdet bidrar också till standardiseringsarbetet inom denna sektor. (Calibrating eLearning in Schools) pågår mellan – . 17 partners deltar i projektet varav 7 utbildningsministerier. och sprida öppna programvaror till stöd för kollaborativt lärande och utbyte av utbildningsinnehåll. PROMETEUS-projekten (Promoting Multimedia Access to Education and Training in ). Prometeus utar- betar guidelines och best practice-handböcker som bl.a. bygger på IEEE LST standarder. Man samarbetar också med . gör metadata användbara och möjliggör sam- sökning i digitala lärresursarkiv. Projektet kommer att fokusera på hur man snabbt kan skapa metadata. Ett mål är att snabba upp och effektivisera tidskrävande och kostnadskrävande pro- cesser speciellt när 140 000 lärresurser och digitala samlingar av foton, filmer och ljudklipp skall indexeras. skoldatnätet är projektägare. Projektet pågår tom . Från är Nationellt centrum för flexibelt lärande (CFL) och Myndigheten för skolutveckling projektpartners. Några konkreta exempel på användning av IT-standarder inom skolområdet Kommunikationsstandard mellan och intagningssystemet på gymnasiet Vid ansökan till gymnasiet skall information om eleven överföras från elevsystem till gymnasiets intagningssystem. använder ISTs system för elevinformation på . Däremot sköts gymnasieintagningen till samtliga kommuner i av ett och samma system vilket levere- rats av TieoEnator. För uppstod problem när information skulle skickas mellan dessa system. Bl.a. kom inte grundskolebety- gen med för vissa elever när kommunens intagningskansli skulle skicka uppgifter till berörda skolor. Dessutom var benämningen på skolämnen olika i de bägge systemen. Ämnet hemkunskap förkortades exempelvis HK i det ena systemet och HKK i det andra. Systemen hade också olika benämningar på de enskilda sko- lorna. Som exempel använde ett system de fyra första tecknen i skolans namn, plus en siffra för löpnummer. Det andra systemet hade andra benämningar. Tillsammans med – som hade motsvarande problem – inledde förhandlingar med de berörda leve- rantörerna om användning av gemensamma standarder för att klara överföringen mellan systemen. Både leverantörerna och kommunerna är angelägna om att använda öppna standarder i lösningen av problemen. Arbetet bedrivs därför inom ramen för SIS tekniska kommitté 450 IT- standarder för lärande. Den gränssnittsstandard man inför bygger på den internationella stan- darden LIP (Learner Information Protocol) som är en del i paraplystandarden IMS. LIP är en XML-standard med ett flertal rubriker för att beskriva elevinformation. Dessa behöver dock kompletteras för att anpassas till svenska förhållanden. Dessutom är leverantörerna och kommunerna överens om att använda SCB:s koder för beteckning av skolor och ämnen. installerades en prototyp som bygger på alla dessa standarder, och fr o m är avsikten att ha mot- svarande lösningar i kommersiell drift. Öppna standarder vid utveckling av Individuella UtvecklingsPlaner (IUP). Unikum är ett litet nischföretag som utvecklar IT-verktyg vilka stödjer skolans arbete med mål, planering, elevdokumentation och kvalitet. Ett av verktygen stödjer processen för individuella utveck- lingsplaner (IUP) i form av en webbaserad tjänst vilken hanterar bl.a. följande: lärarlagens utformning av material; elevernas, lärarnas och föräldrarnas förberedelser inför utvecklingssamtal; uppföljning av hur eleven klarar utbildningsmålen. Unikums tjänster bygger på användandet av öppna standarder och öppen källkod. Dessutom tillämpar företaget genomgående de principer för mjuk infrastruktur som Myndigheten för skolutveck- ling utvecklat. Företagets Vd menar att användandet av öppna standarder är en strategisk fråga för småföretag som arbetar med systemutveckling, och den är inte enbart teknisk. Det ligger en kraft i öppna standar- der som gör att små och nischade aktörer kan använda dessa för att bryta in på en marknad som av tradition domineras av storföretag. Det handlar därmed om konkurrensdynamik. Han anser att det först och främst är webben som möjliggjort denna utveckling, i och med att den i så hög grad bygger på öppna de-facto standarder. Det innebär också att utvecklingsverktygen är helt öppna för nya aktörer att använda. I slutändan leder det till avsevärt lägre utvecklingskostnader för det lilla företaget, i jäm- förelse med användandet av utvecklingsverktyg som bygger på proprietära standarder. Han ser användandet av öppna standarder i tre utvecklingssteg: 1.Införandet av webben leder till att tillgängligheten till infor- mation ökar genom användandet av standarder. (Standardi- sering i fronten.) 2.Att mata in information både i det traditionella ärendehanteringssystemet och i webblösningen blir ett dub- beljobb som alla vill undvika. Man eftersträvar i stället över- föring av information med öppna standardiserade gränssnitt (standardisering i back-office). 3.I och med att det blir lättare att överföra och få tillgång till information, krävs ett säkerhetstänkande som bygger på standardiserade lösningar för exempelvis autentisering, e-id etc. Punkten 2 ovan är en nyckelfaktor för att småföretag skall kunna komma in på marknaden. Ofta finns grundinformationen lagrad i stora system som ägs av storföretag eller myndigheter. De nischade småföretagens lösningar bygger oftast på att man har tillgång till denna information. Unikums VD menar att olika typer av standarder får skilda effekter för småföretagen. Om exempelvis standarder för e-id- system leder till centraliserade lösningar är det till nackdel för småföretagen. Om standarder däremot används för ökad tillgäng- lighet i decentralistisk riktning är det bra. Hälso- och sjukvården svarar för av BNP och antalet syssel- satta inom landstingen är ca 260 000 personer. I några rapporterTPF12FPT som tagits fram på uppdrag av landstingens IT-chefer uppskattas de samlade IT-kostnaderna i landstingen och regionerna uppgå till ca . Det är av omslut-ningen. Vad gäller IT-stöd för vårddokumentation (journalen) är detta praktiskt taget helt genomfört – till – inom primär- vården. Sjukhus och psykiatri har datorstödd vårddokumentation till respektive . Av rapporterna framgår att trenden bland landstingen är att dessa kommer att ha samma IT-stöd för vårddokumentation inom alla vårdområden (sjukhus, psykiatri och primärvård). De flesta landsting strävar mot att skapa ett samman- hållet informationssystem med åtkomst enligt konceptet en pati- ent – en journal – en journalplats. Enligt rapporterna från landstings IT-chefer finns en bild av att den decentraliserade vården inneburit en ohanterlig spridning av olika system för vårddokumentation. Men man me- nar att så inte är fallet. Marknaden domineras nämligen av fem system som tillsammans har av alla användare. system Melior dominerar av alla användare bl.a. genom många installationer i storstadsområdena och i . Inom sjukhusen och psykiatrin har fyra leverantörer av marknaden uttryckt i antalet användare. Inom primärvården har fyra leverantörer av marknaden uttryckt i antalet användare. Inom tandvården har två leverantörer av marknaden uttryckt i antalet installationer. Problemen med vårddokumentationssystemen är enligt rappor- terna, dels att ett och samma system implementeras på olika sätt inom en organisation, t ex genom att man använder olika defini- tioner på vårdens termer och begrepp. Dels att systemen införts som lokala installationer med begränsade möjligheter till kom- munikation sinsemellan. Man menar dock att det finns en stark rörelse mot att standardisera med ett och samma system för all 12TP PT Källor till detta avsnitt är rapporterna IT-stöd inom landstingen i och Landstingens IT-nyckeltal . Bägge är framtagna på uppdrag av SLIT-gruppen (SLIT = Landstings IT-chefer) och skrivna av och . vårddokumentation inom det egna . Fyra landsting har samma system för sjukhus, psykiatri och primärvård. Ytter- ligare åtta har tagit beslut om att gå i samma riktning. Vad gäller IT-stöd för läkemedelshantering ingår förskriv- ningsmoduler inklusive ordinationshantering som standard i da- gens vårdsystem. E-recept används för att kommunicera det fö- reskrivna läkemedlet med . Rapporterna uppger att skickades av alla recept elektroniskt och det sker en tillväxt . Fem av landstingen har en gemensam läke- medelslista i hela den egna organisationen och ytterligare 10 är på väg att genomföra detta. IT-stödet för medicinsk service omfattar verksamheterna vid laboratorier och bilddiagnostik. Laboratorernas IT-stöd byggdes tidigt ut och de är helt datoriserade. Inom radiologin är den administrativa och bildmässiga hanteringen helt digital i . Vad gäller röntgenbildshantering har, enligt rapporterna, nästan alla röntgenkliniker gått över till digital bildhantering. Ungefär hälften av alla landsting har helt elektronisk remiss- och svarshantering för röntgen och klinisk kemi inom det egna . Däremot är det inte möjligt att skicka remisser mellan huvudmännen på grund av avsaknad av gemensamma standarder. Både och Nationell Psykiatrisamordning har i olika sammanhang påtalat behovet av ökade möjligheter i lag-stift- ningen för att låta kommuner och landsting gemensamt behandla personuppgifter kring vissa patientkategorier som är föremål för omfattande insatser från båda verksamheterna, t.ex. äldre, funk- tionshindrade och psykiskt sjuka patienter. För att underlätta sam- ordnad vårdplanering har IT-stöd med meddelandehantering införts i nio landsting och ytterligare sex planerar för detta systeminförande. IT-baserad tandvårdsjournal är praktiskt taget helt införd i samtliga landsting. Marknaden domineras av två systemleveran- törer. Inom den privata tandvården är IT-stöd för informations- hantering inte fullt lika vanligt. Nationell IT-strategi för vård och omsorg Inom ramen för Dagmaröverenskommelsen (årliga förhandlingar mellan regeringen och landstingen om fördelningen av medel) inleddes en samverkan mellan sjukvårdssektorns aktörer, vars resultat blev att tillsatte den Nationella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg. Gruppen bestod av representanter från , Kommuner och Landsting, , och . Tillsammans med en referensgrupp med representanter för ett 30-tal organisationer, myndigheter och företag utarbetades den Nationella IT-strategi för vård och omsorg som presenterades . Gruppen menar att en rad frågor av betydelse för IT-använd- ningen måste lösas på nationell nivå i samverkan mellan alla aktörer inom vården. Dessa frågor måste i stor utsträckning baseras på gemensamma synsätt samt nationellt fastställda riktlinjer och lös- ningar. Det behövs därför en nationell IT-strategi för att effektivi- sera IT-användningen i vården. Man beskriver bristerna i dagens IT-stöd på följande sätt: IT-användningen varierar mellan landstingen och kommunerna och infrastrukturen är i regel ojämnt utbyggd inom verksam- heterna. Detta innebär att IT-stöden på olika vård- och omsorgsenheter ofta har svårt att utbyta information med varandra, inte är utformade så att de enkelt kan kompletteras med nya funktioner, som beslutsstöd i olika behandlingssituationer har svårt att rapportera uppgifter till ekonomi- och styrsyste- men på utförar- och huvudmannanivåerna och till nationella register av olika slag (till exempel hälsodataregister och kvali- tetsregister), inte har tillräckligt fastställda gemensamma användargränssnitt, vilket försvårar för personalen att använda dem och inte är tekniskt uppbyggda för en kostnadseffektiv drift och för- valtning. Patienterna saknar möjligheter att själva på ett enkelt sätt kunna läsa den samlade informationen som noterats om dem inom vård och omsorg. De har vidare begränsade möjligheter att få service och enklare vård med hjälp av elektronisk kommunika- tion. I strategin struktureras de behov som finns av förbättringar inom vårdens IT-verksamhet i sex insatsområden: 1.Harmonisera lagar och regelverk med en ökad IT-använd- ning. 2.Skapa en gemensam informationsstruktur. 3.Skapa en gemensam teknisk infrastruktur. 4.Skapa förutsättningar för samverkande och verksamhets- stödjande IT-system. 5.Möjliggöra åtkomst till information över organisations- gränser. 6.Göra information och tjänster lättillgängliga för medbor- garna. De åtgärder som föreslås kan sammanfattas som en strävan till att uppnå interoperabilitet och kommunicerbarhet i IT-miljön på vårdområdet. Åtgärderna kännetecknas därför av stora inslag av ensning, harmonisering och standardisering – här är några ex- empel: samordna utveckling av arbetsmetoder för att ta fram informa- tionsspecifikationer samt upprätta och förvalta ett nationellt bibliotek för dessa, utarbeta en informationsstruktur som innefattar fastställda begrepp och termer för de IT-stöd som kommunicerar och samverkar över verksamhetsmässiga och organisatoriska grän- ser, anpassa lokala elektroniska kataloger så att de kan anslutas till den nationella , bland annat som informations- källa för elektroniska tjänstecertifikat, utveckla och införa säkerhetslösningar baserade på nationella elektroniska id-kort för att möjliggöra säker identifiering vid användning av e-tjänster inom vård och omsorg likväl som inom andra samhällssektorer, identifiera IT-stöd som kan utvecklas gemensamt samt utarbeta gemensamma processbeskrivningar och kravspecifikationer för dessa, enas om gemensamma principer för IT-arkitektur samt identi- fiera och fastställa de standarder som ska följas, i samarbete mellan huvudmännen, vårdenheterna och IT-leverantörerna, vidareutveckla regelverket för elektronisk interoperabilitet i vår- den (RIV), vilket baseras på identifierade och fastställda stan- darder, utveckla gemensamma kvalitetskriterier och regelverk för användargränssnitt med syfte att skapa lättanvända och säkra IT-stöd för vårdpersonalen, bygga upp en gemensam förvaltning för kravspecifikationer och regelverk som behövs för en fungerande IT-samverkan i vården. pågick den andra etappen i arbetet med att införa den nationella IT-strategin. Kommuner och Landsting be-dri- ver överläggningar med kommunerna och landstingen gällande omfattningen på, finansieringen av och beslutsformerna för det arbete som behöver utföras på nationell nivå. I denna andra etapp kommer också förutsättningarna för statliga stimulansmedel för att skynda på eller på annat sätt påverka arbetet på nationell nivå att behandlas. På grundval av resultatet av etapp 2 kommer den natio- nella ledningsgruppen för IT i vård och omsorg att överväga plane- ringen, genomförandet och finansieringen av det fortsatta arbetet med IT-frågorna på nationell nivå. presenterades en första lägesrapport beträffande arbetet inom ramen för den nationella vårdstrategin för vård och omsorg. Där konstaterades att uppslutningen kring strategin har varit mycket stark, och det råder en bred politisk enighet om områdets betydelse. Arbetet i de ovan nämnda sex insatsområdena, har därför kunnat bedrivas snabbare och med större kraft än förväntat. Fokus för arbetet ligger på att skapa grund- förutsättningar för en säker IT-användning som innefattar all vård och omsorg. 2001 tillsatte regeringen en arbetsgrupp inom området telemedicin med uppgift att bl.a. att föreslå strategier för att bredda an-vänd- ningen av telemedicin på en övergripande nationell basis. I arbets- gruppen ingick företrädare för , , , , IT–kommissionen, samt . Arbetsgruppens slutsatser presenterades 2002 i departementsrapporten – strategier och åtgärder för att bredda användningen av telemedi- cin och distansöverbryggande vård. Utredningen föreslår fem olika strategiområden för att öka an- vändningen av telemedicin i vården. Ett av dessa områden har rubriken: Strategier för att etablera tekniska och andra grundför- utsättningar för telemedicin och televård. I detta ingår följande punkter: förbättra den tekniska infrastrukturen med tillhörande stöd- tjänster för telemedicin och televård, specificera gemensamma krav på telemedicin- och televårdstil- lämpningar och andra IT–stöd i vården,