sou · GVB352 · 2008-01-01 00:00:00 — Föreskrifterna ger inte någon ovillkorlig rätt till ett skriftligt svar (, , Sekretesslagen, gula bibliotek, s. 15:13). Ett beslut om att inte lämna ut uppgifter ur en allmän handling kan inte överklagas. Regleringen skiljer sig alltså åt när det gäller utlämnande av all- männa handlingar och lämnande av uppgifter ur handlingar. Den framställning som den enskilde har gjort måste ligga till grund för bedömningen av vilket regelsystem som skall tillämpas, men vid oklarhet skall myndigheten försöka ta reda på vad som avses. Frågan har betydelse bl.a. för överklaganderätten (se t.ex. m.fl. s. 15:12 f. och Justitiekanslerns beslut i dnr 5506-05-21). 6.3.2Rätten att förfoga över sekretess I 14 kap. 4 § sekretesslagen finns regler om den enskildes rätt att förfoga över sekretess som gäller i hans eller hennes intresse. Av paragrafens första stycke framgår att sekretess till skydd för enskild inte gäller i förhållande till den enskilde själv. beträffande sådana uppgifter kan i övrigt helt eller delvis efterges av honom eller henne. Dessa allmänna regler gäller emellertid inte, om annat följer av bestämmelse i sekretesslagen. Det är endast i rena undantagsfall som den enskilde genom föreskrifter undanhålls uppgifter om sig själv eller förvägras möjligheten att lämna giltigt samtycke till efter- gift av sekretessen. Om någon undantagsbestämmelse inte finns, skall alltså uppgifterna lämnas ut. När den till vars förmån sekretessen är uppställd har legal ställ- företrädare i form av vårdnadshavare är utgångspunkten att vård- nadshavaren skall ha insyn i sekretesskyddat material för att kunna fullgöra sina åligganden enligt . Denna princip gäller till följd av 14 kap. 4 § första stycket. När det gäller mindre barn eller förståndsmässigt handikappade barn som inte är kapabla att avge något rättsligt bindande samtycke tillkommer befogenheten att förfoga över sekretesskyddet således vårdnadshavaren. Har den underårige däremot nått en sådan ålder och grad av utveckling att han själv kan ta ställning till sekretess- frågan skall i princip samtycke lämnas både av vårdnadshavaren och barnet. För ungdomar som kommit upp i tonåren torde dock vederbörandes eget samtycke vara tillräckligt (prop. 1979/80:2 Del A s. 330 och SOU 2003:99 s. 337). En inskränkning av vårdnadshavarens befogenhet att förfoga över sekretess till skydd för den underårige finns dock. Av 14 kap. 4 § andra stycket följer nämligen att sekretess för uppgift till skydd för en underårig i vissa fall gäller även i förhållande till vårdnads- havaren. Om så är fallet, får vårdnadshavaren inte heller efterge sekretessen i förhållande till en annan enskild eller en myndighet. För att denna inskränkning av befogenheterna skall aktualiseras krävs att det kan antas att den underårige lider betydande men om de sekretessbelagda uppgifterna röjs för vårdnadshavaren. Kravet, som i sekretessammanhang betecknas som ett s.k. rakt skade- rekvisit, torde i praktiken vara uppfyllt i det enskilda fallet, om det finns speciella skäl som tyder på att en uppgift om den underårige kan komma att missbrukas i något avsevärt hänseende. Det räcker inte att den underårige finner det obehagligt eller tror att vårdnads- havaren kommer att vidta åtgärder som han eller hon motsätter sig men som inte kan anses medföra betydande men för den under- årige. Främst är det fråga om särskilt integritetskänsliga uppgifter eller uppgifter som kan missbrukas av vårdnadshavaren på ett sätt som allvarligt skadar den unge (m.fl. s. 14:38). Enligt den tidigare nämnda bestämmelsen i 1 kap. 5 § sekretess- lagen kan en myndighet lämna ut sekretessbelagda uppgifter till en vårdnadshavare, om det är nödvändigt för att myndigheten skall kunna fullgöra sin verksamhet. Bestämmelsen skall dock tillämpas restriktivt. Ett exempel kan vara att sociala myndigheter, som försöker hjälpa en ung person som missbrukar narkotika, behöver informera föräldrarna om den unges missbruk (prop. 1988/89:67 s. 39 och 46 och , Vårdnad, boende och umgänge, 2:a uppl., 2003, s. 149). I sekretesslagens 14 kap. finns också bl.a. bestämmelser om parters rätt till insyn i mål och ärenden. Insynsrätten medför att sekretess i mycket stor omfattning måste vika (se 14 kap. 5 § sekretesslagen, som behandlar avvägningen mellan partsinsyn och sekretess). 6.4Hälso- och sjukvård samt socialtjänst En av de viktigaste utgångspunkterna för hälso- och sjukvården och är att verksamheten skall bygga på respekt för individens självbestämmande och integritet (2 a § första stycket 3 hälso- och sjukvårdslagen [1982:763] och 1 kap. 1 § tredje stycket socialtjänstlagen [2001:453]). Detta har haft en avgörande betydelse för utformningen av sekretessregleringen på dessa områden. Huvudregeln är att det inom såväl hälso- och sjukvården som gäller sekretess för uppgifter om enskildas personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan lämnas ut utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Tystnadsplikten för personal inom enskilt bedriven hälso- och sjukvård regleras i lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). Enligt 2 kap. 8 § får den som till- hör eller har tillhört hälso- och sjukvårdspersonalen inte obehörigen röja vad han eller hon i sin verksamhet har fått veta om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Som obehörigt röjande anses inte att någon fullgör uppgiftsskyldighet som följer av lag eller förordning. Vid tolkningen av obehörighetsrekvisitet har det ansetts naturligt att söka ledning i sekretesslagens skade- rekvisit. Tystnadsplikten inom enskild verksamhet anses inte heller hindra att misstankar om allvarliga brott framförs till polisen (prop. 1980/81:28 s. 23 och prop. 1981/82:186 s. 26). På område finns en motsvarande reglering i 15 kap. 1 § socialtjänstlagen (SoL), om tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verk- samhet som avser insatser enligt socialtjänstlagen. I 15 kap. 2 § finns en bestämmelse om tystnadsplikt för den som är eller har varit verk- sam inom enskild familjerådgivning (dvs. sådan enskild rådgivning som faller under definitionen i 5 kap. 3 § tredje stycket SoL, jfr 7 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen). Sekretess gäller både inom hälso- och sjukvården och social- tjänsten för anmälan eller annan utsaga av enskild om någons hälso- tillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att fara uppkommer för att den som har gjort anmälan eller avgivit utsagan eller någon honom eller henne närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs (7 kap. 6 § sekretess- lagen). Detta är alltså en särskild typ av undantag från regeln i 14 kap. 4 § första stycket om rätten att förfoga över sekretess. 6.4.1Sekretessen inom hälso- och sjukvården Sekretess inom den offentligt bedrivna hälso- och sjukvården regleras i 7 kap. sekretesslagen, som behandlar sekretess med hän- syn främst till skyddet för enskilds personliga förhållanden. I LYHS finns som tidigare nämnts bestämmelser om tystnadsplikt för hälso- och sjukvårdspersonal i privat hälso- och sjukvård. Sekretess gäller som utgångspunkt inom hälso- och sjukvården för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men (ett s.k. omvänt skaderekvisit – en presumtion råder alltså för sekretess). Detsamma gäller i annan medicinsk verksamhet, såsom rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk undersökning, insemination, befruktning utanför kroppen, fastställande av könstillhörighet, abort, sterilisering, kastrering, omskärelse, åtgärder mot smitt- samma sjukdomar och ärenden hos nämnd med uppgift att bedriva patientnämndsverksamhet. Sekretessen gäller också i sådan verk- samhet hos myndighet som innefattar omprövning av beslut i eller särskild tillsyn över allmän eller enskild hälso- och sjukvård (7 kap. 1 c § första och andra styckena). Sekretess gäller också i verksamhet som avser omhändertagande av patientjournal inom enskild hälso- och sjukvård för uppgift om enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Utan hinder av sekretessen får uppgift lämnas till hälso- och sjukvårds- personal om uppgiften behövs för vård eller behandling och det är av synnerlig vikt att uppgiften lämnas (7 kap. 1 c § tredje stycket). Sekretessen gäller också i vissa fall i förhållande till den vård- eller behandlingsbehövande själv i fråga om uppgift om hans eller hennes hälsotillstånd, närmare bestämt om det med hänsyn till ändamålet med vården eller behandlingen är av synnerlig vikt att uppgiften inte lämnas till honom eller henne (7 kap. 3 §). När man talar om i sekretesslagen inbegrips verk- samhet enligt lagstiftningen om socialtjänst (dvs. i första hand socialtjänstlagen) och den särskilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare som sker utan samtycke samt verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd eller av . Till socialtjänst räknas också verksamhet hos annan myndighet som innefattar omprövning av socialnämnds beslut eller särskild tillsyn över nämndens verksamhet samt verk- samhet hos invandrarbyrå. Vidare jämställs med social- tjänst bl.a. verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), 7 kap. 4 § tredje stycket sekretess- lagen. Sekretess inom gäller enligt 7 kap. 4 § första stycket (den grundläggande regeln om socialtjänstsekretess) för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men. Sekretess är alltså huvudregeln inom bestämmelsens tillämpningsområde. Sekretessen gäller dock inte beslut om omhändertagande, beslut om vård utan samtycke eller beslut om sluten ungdomsvård. Av paragrafens andra stycke följer att det inom familjerådgivning gäller sekretess för uppgift som enskild har lämnat i förtroende eller som har inhämtats i samband med rådgivningen. Sekretessen såvitt angår uppgift om underårigs vistelseort gäller också i förhållande till den underåriges föräldrar eller annan vård- nadshavare, om den underårige har omhändertagits eller vårdas en- ligt den särskilda lagstiftningen om vård av unga utan samtycke och det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med omhändertagandet eller vården (7 kap. 5 § – jfr 14 kap. 4 § andra stycket). 6.5Känsliga uppgifter om enskildas hälsa och sexualliv infördes en ny sekretessbestämmelse som avses ge ett minimiskydd inom hela den offentliga förvaltningen för känsliga uppgifter om enskildas hälsa och sexualliv. Sekretess skall enligt den nya paragrafen (7 kap. 1 § sekretesslagen) gälla om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Sekretessen skall inte gälla för uppgifter i beslut. Sekretessen skall inte tillämpas om någon annan sekretess- bestämmelse som ger ett starkare skydd för uppgiften är tillämplig hos myndigheten. Om en uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 kap. 1 § omfattas av sekretess även enligt en annan paragraf i sekretesslagen och uppgiften enligt en bestämmelse i den para- grafen får lämnas ut till myndigheter eller till enskilda, skall den bestämmelsen gälla (7 kap. 1 § tredje stycket). Sekretesslagen innehåller även bestämmelser om sekretess inom utbildningsväsendet, främst i 7 kap. 9 §. Av paragrafen framgår att sekretess gäller i förskoleklassen (dvs. verksamhet för sexåringar, se 2 b kap. 2 § skollagen [1985:1100]), , gymnasieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan samt i en riks- internatskola för uppgift som hänför sig till psykologisk undersök- ning eller behandling och för uppgift om enskilds personliga för- hållanden hos psykolog eller kurator, om det inte står klart att upp- giften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider men. Detta är uppgifter som typiskt sett kan betraktas som de mest ömtåliga. – Sekretess gäller på samma område dels i skolans elevvårdande verksamhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels för uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen i dessa avseenden gäller dock endast, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider men om uppgiften röjs. Detta är ett s.k. rakt skaderekvisit, vilket innebär att det råder en presum- tion för offentlighet. Sekretessen gäller inte beslut i elevvårds- ärende eller i annat ärende som har nämnts (7 kap. 9 § första och andra styckena). För det offentliga skolväsendet för barn och ungdom föreskrivs också om sekretess för uppgift om enskilds identitet, adress och andra liknande uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs (7 kap. 9 § tredje stycket). Såvitt är av intresse för uppgifter som rör barn och ungdomar kan tilläggas att sekretess gäller i specialpedagogisk stödverksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs (7 kap. 9 § sjätte stycket). Sekretess gäller därutöver i skolbarnsomsorgen (se 2 a kap. skol- lagen) för uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om enskilds personliga förhållan- den hos psykolog eller kurator, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider men. Sekretess gäller i samma verksamhet för annan uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs (7 kap. 9 § sjunde stycket). Såvitt gäller förskoleverksamhet anges i 7 kap. 38 § första stycket att sekretess gäller i sådan verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Till skillnad från vad som är fallet inom den offentliga skolverk- samheten gäller offentlighetsprincipen inte för fristående skolor. Allmänna handlingar förekommer inte inom sådana skolor och det finns inte heller några generella bestämmelser om en skyldighet för huvudmannen att lämna ut handlingar till allmänhet, elev eller Beslut om att inte lämna ut en begärd handling kan inte överklagas. Sekretessen för uppgifter om enskildas personliga förhållanden är således på sätt och vis starkare än vad som är fallet inom den offentliga skolverksamheten. Frågan om en utökad insyn i fristående skolor har varit aktuell men ansetts vara rättsligt komplicerad och har inte lett till författningsändringar (, Förvaltningsrättslig 3/06 s. 299 f. och 309). I fristående skolor gäller tystnadsplikt enligt 9 kap. 16 a § skol- lagen. Ingen som är eller har varit verksam i en fristående skola får obehörigen röja vad han eller hon i den elevvårdande verksamheten har fått veta om någons personliga förhållanden eller uppgifter i ett ärende om tillrättaförande av en elev eller om skiljande av en elev från vidare studier. Bestämmelsen motsvarar i allt väsentligt vad som gäller i det allmännas verksamhet (prop. 1995/96:200 s. 59). En uppgift får, liksom i det offentliga skolväsendet, röjas om den enskilde samtycker till att uppgiften lämnas ut eller om det finns en lagstadgad uppgiftsskyldighet. Inom det offentliga skolväsendet finns möjligheter att i vissa fall sekretessbelägga uppgifter om eleven gentemot vårdnadshavaren, men det har ansetts vara oklart om motsvarande gäller inom fri- stående skolor, där lagstöd för ett hemlighållande av uppgifter i förhållande till vårdnadshavaren saknas (, FT 3/06 s. 300). Om rätt till information för en förälder som inte är vårdnadshavare I litteraturen har anförts att det även för den icke vårdnadshavande föräldern bör finnas ett visst utrymme att erhålla information från och kontakt med barnets skola (s. 143). När det gäller barnets skolgång har dessutom skolan en skyldighet att informera föräldrarna om elevernas studier och ut- veckling. läroplan för det obligatoriska skolväsendet, för- skoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94) anges bl.a. att läraren skall samverka med och fortlöpande informera föräldrarna om elevens skolsituation, trivsel och kunskapsutveckling. I läroplanen anges vidare att rektor har ansvaret för att formerna för samarbete mellan skolan och hemmen utvecklas och att föräldrarna får information om skolans mål och sätt att arbeta samt om olika valalternativ. De angivna avsnitten ur läroplanen (2.4 och 2.8) avser alltså båda föräldrarna, oavsett om det är båda eller endast en av dem som har den rättsliga vårdnaden om barnet. är en lärares fort- löpande informationsskyldighet avseende elevens skolgång endast inriktad mot eleven och elevens vårdnadshavare. Det är endast vårdnadshavaren som har rätt att medverka vid s.k. utvecklings- samtal med läraren och eleven om hur elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling bäst kan stödjas (7 kap. 2 § grundskoleför- ordningen [1994:1194]). 6.7Generellt sekretesskydd för adressuppgifter m.m. vid förföljelse Uppgift om enskildas personnummer, adress och andra liknande uppgifter förekommer bl.a. i folkbokföringen och anses normalt sett vara harmlösa uppgifter. En folkbokföringsuppgift, exempelvis adressen till en person, är i normalfallet inte heller hemlig. Folk- bokföringsuppgifter överförs i stor utsträckning från folkbokför- ingen till andra myndigheter, men också till banker, försäkrings- bolag och andra företag. Användningen av folkbokföringsuppgifter har blivit avgörande för att den enskilde på ett enkelt sätt skall kunna utöva sina rättigheter, bl.a. komma i åtnjutande av ekono- miska förmåner av olika slag (prop. 2005/06:161 s. 43). I 7 kap. 15 § sekretesslagen anges att det i bl.a. verksamhet som avser folkbokföringen eller annan liknande registrering av befolk- ningen gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållan- den, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. Den s.k. folkbokföringssekretessen som här beskrivits är alltså försedd med ett rakt kvalificerat skaderekvisit, dvs. det gäller en extra stark presumtion för att uppgifterna är offentliga. Uppgift- erna får bara hemlighållas om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. En sådan särskild anledning att vägra lämna ut uppgifter kan exempelvis vara befarad personförföljelse (jfr prop. 1979/80:2 Del A s. 211). Sekretess gäller i folkbokföringsverksamhet även för uppgift i form av fotografisk bild av den enskilde, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men (7 kap. 15 § andra stycket). SOU 2007:52 Upplysningar om barnet I 7 kap. sekretesslagen har införts en paragraf – 7 kap. 1 a § – som ger ett generellt sekretesskydd vid förföljelse som skall gälla inom hela den offentliga förvaltningen. Sekretessen tar sikte på uppgifter om enskilds bostadsadress, telefonnummer och andra jämförbara uppgifter som kan lämna upplysning om var den enskilde bor eller som kan användas för att komma i kontakt med den en- skilde samt motsvarande uppgifter om närstående till den enskilde. Sekretess gäller för sådan uppgift, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom eller henne närstående kan komma att utsättas för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. – Den nya bestämmelsen skall inte tillämpas om någon annan sekretessbestämmelse som ger ett starkare skydd för uppgiften är tillämplig hos myndigheten. Syftet med införandet av bestämmelserna i 7 kap. 1 a § var i första hand att förföljda personer skulle beredas skydd för upp- gifter om adressuppgifter som skall gälla hos alla myndigheter som den enskilde kan behöva lämna sådana uppgifter till. Problemet med den tidigare regleringen var att det hos många myndigheter saknades en primär sekretessbestämmelse som kunde tillämpas på enskildas adressuppgifter när de lämnas till myndigheten. Det an- sågs inte möjligt att lösa problemet inom ramen för folkbokför- ingssekretessen eller genom införandet av en bestämmelse om över- föring av den sekretessen till andra myndigheter (prop. 2005/06:161 s. 49 ff.). Sekretess gäller i ärende om fingerade personuppgifter för upp- gift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men. Om en uppgift för vilken sådan sekretess gäller har lämnats till en annan myndighet, gäller sekretessen också där (7 kap. 15 § tredje stycket). Sekretess gäller, enligt 7 kap. 1 b §, också hos alla myndigheter för uppgift om kopplingen mellan de fingerade uppgifter som en enskild har medgivande att använda enligt lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter och den enskildes verkliga personuppgifter, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men. – Den senare bestämmelsen kompletterar sekretessbestämmelsen som gäller för uppgifter om enskildas personliga och ekonomiska förhållanden i ärenden om fingerade personuppgifter som finns i 7 kap. 15 § tredje stycket första meningen sekretesslagen samt den bestämmelse om överföring av sistnämnda sekretess som finns i samma stycke (prop. 2005/06:161 s. 100). 6.8Tidigare initiativ rörande informationsrätten Som framgår av 14 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen har inte ens vårdnadshavaren en oinskränkt rätt att ta del av alla sekre- tesskyddade uppgifter om sitt barn. Som utgångspunkt gäller emellertid att en vårdnadshavare har rätt att ta del av uppgifter som är sekretesskyddade i barnets intresse. I motioner till lagutskottet har bl.a. framförts att det gällande sekretesskyddet genom anknytningen till vårdnaden drabbar en förälder som är skild från vårdnaden på ett orättfärdigt sätt. För- älderns möjligheter till information vid barns sjukhusvistelse, skol- gång och utbildning är begränsad eller i vissa fall helt omöjliggjord, något som har ansetts allvarligt försvaga barnets sociala nätverk (se t.ex. bet. 1988/89:LU33 s. 21). Frågan om införande av en regel som generellt föreskriver skyldighet för myndigheter att lämna uppgifter till en förälder som inte har vårdnaden om sitt barn berördes i ett lagstiftningsärende om ändring i sekretesslagen. Justitieministern ansåg då att det inte fanns behov av en sådan regel. Han påpekade också att det i viss utsträckning torde vara möjligt för en social- nämnd att lämna ut uppgifter i t.ex. en sjukhusjournal som angår misstanke om att ett barn far illa till den av föräldrarna som inte har vårdnaden om barnet, såsom när det är aktuellt med överflyttning av vårdnaden till den föräldern (prop. 1981/82:186 s. 35, jfr 1 kap. 5 § sekretesslagen). I betänkande 1988/89:KU14 behand- lades en motion som väckte frågan om det vore möjligt att mjuka upp sekretessreglerna för hälso- och sjukvården för att förbättra möjligheterna för en frånskild förälder med umgängesrätt att få upplysningar om ett barn som är intaget för vård. , som fick yttra sig över motionen, anförde bl.a. följande (s. 9): Menrekvisitet i 7 kap. 1 § sekretesslagen [anmärkning: nuvarande 7 kap. 1 c §] innebär inte att en uppgift över huvud taget inte får lämnas ut. En normal tolkning av menbegreppet torde i flertalet fall leda till att den som har umgängesrätt men som inte är vårdnadshavare får ut de önskade uppgifterna. kan det också med hänsyn till ändamålet vara nödvändigt att lämna ut uppgifter av detta slag. Detta kan då ske med stöd av 1 kap. 5 § sekretesslagen.