sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — 11.9Mobilisering mot narkotika (MOB) Den nationelle narkotikapolitiske samordnaren hade åren 2002–2007 regeringens uppdrag att följa upp den nationella narkotikahandlingsplanen (prop. 2001/02:91) och den nationella alkohol- och narkotikahandlingsplanen (prop. 2005/06:30). Han skulle också samordna narkotikainsatserna på nationell nivå samt bedriva ett aktivt opinionsarbete. Arbetet skedde inom ramen för (S 2002:03). Enligt den nationella narkotikahandlingsplanen skulle målet för den svenska narkotikapolitiken även i fortsättningen vara ett narkotikafritt samhälle. Huvudinriktningen för narkotikapolitiken skulle vara målinriktade och samordnade insatser för att begränsa både utbudet av och efterfrågan på narkotika. I den nationella alkohol- och narkotikahandlingsplanen lades grundvalarna fast för hur samhällets insatser för perioden – 2010 skulle genomföras och hur insatserna skulle följas upp. Den nationelle narkotikasamordnaren skulle enligt tilläggsdirektiv fort- sätta sitt arbete med att stödja och samordna insatser inom narkotikaområdet. Tilläggsdirektivet innebar också en förändring av narkotikasamordnarens uppdrag. Samordnaren skulle ha ett aktivt och fördjupat samarbete med den kommitté som var tillsatt för att genomföra den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador, nämligen (S 2001:02). gav regeringen genom ytterligare tilläggsdirektiv den nationelle narkotikasamordnaren uppdraget att förstärka insatserna mot dopning. Det angavs att den nationelle narkotikasamordnaren inom ramen för sitt uppdrag skulle uppmärksamma dopnings- problemet och genomföra insatser för att begränsa både utbudet och efterfrågan av dopningsmedel. Förstärkta insatser bedömdes behövas för att förbättra samarbetet mellan olika myndigheter och mellan myndigheter och organisationer. Samordnaren skulle i sin årliga redovisning redovisa genomförda insatser mot dopning. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen beslutade den nuvarande regeringen att och den nationelle narkotikapolitiske samord- naren skulle avvecklas . Fr.o.m. har narkotikasamordnarens uppdrag överförts främst till och . 11.10 Ny samordningsfunktion för ANT-frågor Som nämnts (avsnitt 11.9) upphörde () med sitt uppdrag i årsskiftet 2007/2008. Regeringen har beslutat att istället lägga fram åtgärdsprogram som anger det drogförebyggande arbetets inriktning. En samordningsfunktion som består av två sekretariat – och – har inrättats liksom ett nytt råd som ska fungera som rådgivare till regeringen. Ett totalt anslag på satsas för att driva en politik för att minska droganvändandet. Regeringen ger vissa myndigheter, däribland Statens folkhälso- institut, i uppdrag att driva målen i alkohol- och narkotika- handlingsplanerna, målet för samhällets insatser mot tobak liksom arbetet för ett samhälle fritt från dopning. Myndigheterna får därutöver en regelbunden uppföljnings- och rapporteringsskyldighet. roll blir att verka för samordning av genomförandet av de alkohol- och narkotikapolitiska handlings- planerna samt arbetet för att nå målet för samhällets insatser inom tobaksområdet. Sekretariatet ska också verka för att stimulera arbetet på lokal och regional nivå. ska fungera som sekretariat till den interdepartementala arbetsgruppen för samordning av alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken (SAMANT) som regeringen inrättat. Det ska även fungera som sekretariat till regeringens råd för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor. ska vidare sammanställa behovsanalyser, underlag och förslag till prioriteringar, samt ansvara för uppföljning och utvärdering av de nationella alkohol- och narkotikahandlingsplanerna, samt arbetet för att nå målet för samhällets insatser inom tobaksområdet. Sekretariatet kommer även att arrangera möten och konferenser. Ytterligare en viktig uppgift för är att stödja berörda departement i i arbetet med att skapa arenor för samarbete med det civila samhället inom områdena alkohol, narkotika och tobak. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen SAMANT ska utgöra ett forum för att utbyta erfarenheter och information samt för att utveckla samarbetet mellan olika politik- områden. Det ska samordna beredningen av regeringens alkohol-, narkotika och tobaksförebyggande politik och samverka för en effektivare och tydligare myndighetsstyrning inom de sektorer som har central betydelse för genomförandet av alkohol-, narkotika- respektive tobakspolitiken. SAMANT:s verksamhet ska styras av de övergripande målen för alkohol- respektive narkotikapolitiken som beslutats av enligt förslag i regeringens proposition Nationella alkohol- och narkotikahandlingsplaner (prop. 2005/06:30). Detsamma gäller målet för samhällets insatser inom tobaksområdet och regeringens mål om ett samhälle fritt från dopning som slogs fast i regeringens proposition Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35). Regeringen har också beslutat att ett råd för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor ska inrättas. Rådet ska agera som rådgivare till regeringen i alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågor samt informera regeringen bland annat om forsk- nings- och utredningsresultat med relevans för utformningen av politiken inom dessa områden. Rådet ska ledas av statssekreteraren hos äldre- och folkhälsoministern. ska fungera som rådets sekretariat. I rådet ska ingå företrädare för myndighe- ter, forskare, kommuner och landsting och frivillig- organisationer. 11.11 Giftinformationscentralen (GIC) Giftinformationscentralen är en egen enhet inom och finns på i . GIC:s huvuduppgift är att per telefon informera sjukvårds- instanser och allmänhet om risker och symtom vid olika typer av akut förgiftning, samt att ge råd om lämplig behandling. Mål- sättningen är att informationen som ges ska vara praktisk och anpassad till den aktuella situationen. Behandlingen ska vara effek- tiv vid allvarliga förgiftningar, men lika viktigt är att onödiga åtgär- der avstyrs. GIC utgör ett stöd till sjukvården och diskussionen med behandlande läkare kring svåra förgiftningsfall är verksamhetens kärna. Centralen är också ett komplement till sjukvården genom att många frågor från allmänheten gäller relativt ofarliga tillbud, där Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen det är tillräckligt med åtgärder på olycksplatsen och lugnande besked. GIC har en egen databank som utgör underlag för rådgivningen. Databanken uppdateras kontinuerligt, och innehåller uppgifter om risker, symtom och behandling vid akuta förgiftningar med läke- medel, kemiska ämnen, växter, svampar och djur. Vidare finns produktinformation för närmare 100 000 kemiska produkter, främst hushållsprodukter. Produktinformationen, som är konfi- dentiell, skickas till GIC på frivillig väg från tillverkare och impor- törer för att kunna användas i rådgivningen. En av GIC:s uppgifter är att se till att nya och effektiva mot- gifter blir tillgängliga i landet. Genom samarbete med landets sjuk- hus och sjukhusapotek finns en väl fungerande organisation när det gäller motgifter. En viktig uppgift för GIC är att uppmärksamma ansvariga myn- digheter på till exempel nya riskprodukter eller användningssätt som centralen får kännedom om i sin rådgivningsverksamhet. GIC utarbetar olika typer av informationsmaterial, både för all- mänheten och för sjukvården, samt publicerar artiklar i medicinska tidskrifter. Centralen har också en omfattande föreläsnings- verksamhet. , som grundades , är en organisation med drygt 40 organisationer som medlemmar, bl.a. ABF, , , och . CAN har till uppgift att sprida informa- tion om alkohol och andra droger (bl.a. narkotika, dopningsmedel och medel som kan sniffas). Det gör man bl.a. genom olika publi- kationer, kurser, konferenser och webbplatser. CAN tar inte ställ- ning i alkohol- och narkotikapolitiska frågor. CAN har ombud i alla län. Ombuden har god kännedom om den regionala situationen och många kontakter för det drog- förebyggande arbetet. gör CAN en rikstäckande enkätundersökning av drog- vanorna bland elever i skolår nio och andra året på gymnasiet. görs undersökningen även i skolår sex. CAN kan på beställ- ning genomföra regionala och lokala skolundersökningar. Myndigheter, bolag och organisationer av intresse för utredningen CAN är också koordinator av ESPAD, den stora europeiska undersökningen av skolelevers drogvanor, som genomförs . CAN ger ut en årlig rapport, Drogutvecklingen i , som är den mest omfattande statistiksamlingen på drogområdet. I den redovisas resultat från drogvaneundersökningar samt statistik över försäljning, beslag, alkoholrelaterad dödlighet etc. Till CAN:s rapporteringssystem om droger anmäler nyckel- personer inom polis, socialtjänst och vård förändringar i drogsitua- tionen i sin kommun. CAN producerar en hel del material. Förutom rapporter, som redovisar resultaten av olika undersökningar, och tidskriften hol & Narkotika, har man också en del mer lättillgängligt material, t ex faktablad och broschyrer, som kan användas i undervisning, på föräldramöten osv. 12Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen Samrådsgruppen för narkotikafrågor startades av polisen . har Statens folk- hälsoinstitut det administrativa ansvaret för gruppen, som träffas med 6–9 månaders intervall. Samrådsgruppen för narkotikafrågor är ett forum för att disku- tera frågor på narkotikaområdet som uppmärksammats av praktiska och policymässiga skäl. Syftet är bl.a. att belysa och försöka lösa befintliga eller förväntade problem som inte naturligt faller inom berörda myndigheters ansvarsområden eller som av andra skäl inte uppmärksammas. Gruppen fungerar också som en viktig informa- tionskanal för nyckelpersoner på narkotikaområdet. I samrådsgruppen ingår , Statens folkhälso- institut, , polisen, , Statens kriminal- tekniska laboratorium, , (), och . års utgång ingick även () i samrådsgruppen. Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen 12.2Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS) Både nationellt och internationellt ställs krav på insatser och beredskap för att tidigt upptäcka, följa och förstå missbruk och missbrukstrender på narkotikaområdet. Som nämnts (avsnitt 11.1 och 11.2) är och () ansvariga myndigheter för att bevaka och utreda behovet av narko- tikaförklaring eller annan kontroll av medel som används för miss- bruksändamål. och har, som framgått ovan (avsnitt 11.5 och 11.6) och som även kommenteras i kapitel 14 nedan, en skyldighet att utan dröjsmål anmäla till FHI om de i sin verksamhet iakttar något som tyder på att nya varor används för missbruksändamål eller att ändringar sker i missbruksmönster av kända medel. En liknande anmälningsskyldighet finns även för socialnämnder samt hälso- och sjukvårdens nämnder (se kapitel 14). Ett viktigt instrument i arbetet med kontroll av missbruks- substanser är Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS). till- baka ingår även , och i samarbetet kring NADiS som därmed bytt namn till Nätverket för den Aktuella Drogsituationen i (NADiS). Syftet är att bredda kun- skapen och kompetensen till en skandinavisk arena. Nätverket utbyter information om nya substanser, gamla substanser samt för- ändringar i drogmissbruk. Fokus ligger på narkotika. Läkemedel- missbruk inkluderas. En kombination av hård och mjuk informa- tion eftersträvas. 12.2.2Närmare om NADiS och dess uppgifter NADiS består av experter från olika myndigheter och institutioner med direkt koppling till olika delar av drogområdet. Det svenska nätverket består av representanter från följande myndigheter/ institutioner: , , Livs- medelsverket, , samt dess labora- torium, , Rättsmedi- cinalverkets rättskemiska avdelning, Giftinformationscentralen, Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen (), Avdelningen för klinisk farmakologi vid universitets- sjukhuset, Dopinglaboratoriet vid universitetssjukhu- set, Anestesikliniken vid och Ungdomstea- met i . Nätverken i , och är under uppbygg- nad. Deras nationella grupper kommer att likna den svenska i sammansättning. NADiS använder en sluten sida på Internet där nätverkets medlemmar informerar varandra om nya fynd och observationer utan att obehöriga kan ta del av informationen. Genom kontakt- nätet får man ett snabbt erfarenhetsutbyte och möjligheten ökar för berörda myndigheter att snabbt få fram väsentliga fakta och hinna agera innan missbrukets effekter blir för allvarliga. Utöver den elektroniska webbkommunikationen träffas med- lemmarna i det svenska nätverket på återkommande NADiS-möten med 6–8 månaders intervall. En viktig fråga vid dessa möten är att nå enighet om i vilken ordning klassificeringsdokument för nya substanser ska tas fram för vidare befordran till regeringen med anmälan om att substanserna bör kontrolleras. NADiS behandlas även i kapitel 22 nedan. , , , samt bransch- organisationerna och Plast- och Kemiföretagen arbetar tillsammans i Samverkansgruppen för narkotikakemikalier för att hindra att kemikalier kommer till användning för olaglig narkotikaframställning. Den viktigaste faktorn i det nationella samarbetet är utbyte av information mellan de samverkande parterna. Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen 12.4Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen I avsnitt 11.2.1 har Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen nämnts helt kort. Här följer en närmare presenta- tion. I lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel (den s.k. dopningslagen) finns inte angivet vilka substanser som är dop- ningsmedel. I lagen anges istället att den gäller syntetiska anabola steroider, testosteron och dess derivat, tillväxthormon samt kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse av testos- teron och dess derivat eller av tillväxthormon. angivna substanser får inte på i lagen närmare angivet sätt hanteras för annat ändamål än medicinskt eller vetenskapligt sådant. Eftersom dopningslagen inte anger vilka substanser som är dop- ningsmedel har det funnits ett behov av att ge rättsväsendet, myn- digheter, organisationer och institutioner stöd i det praktiska arbetet med vägledning om vilka substanser som det kan vara straffbart att befatta sig med. Av detta skäl har Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen bildats. Expertgruppen består av representanter från Statens folkhälso- institut (FHI), , , , , Dopinglabo- ratoriet vid och Barnendokrinolo- giska enheten vid . Med utgångspunkt från kända och i missbrukssamman- hang förekommande substanser har expertgruppen gjort en bedömning av vad som ska betraktas som dopningsmedel enligt dopningslagen. Dessa substanser har sammanställts i en förteck- ning. Mot bakgrund av dopningslagens konstruktion är förteck- ningen inofficiell. Som nämnts i avsnitt 11.2.1 administrerar FHI expertgruppens arbete. FHI har expertgruppens mandat att på institutets webbsida publicera expertgruppens förteckning över dopningsmedel enligt dopningslagen. Förteckningen över dopningspreparat granskas fortlöpande av expertgruppen. Ändringar görs i förteckningen när det är motive- rat. När expertgruppen enats om en ny version av förteckningen publiceras den på FHI:s webbsida och ersätter då tidigare versioner. Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen 12.5Centrala samverkansgruppen för dopningsfrågor Centrala samverkansgruppen för dopningsfrågor är en samverkans- grupp där både myndigheter och organisationer ingår, bl.a. Dopinglaboratoriet, , , , , , , , , , , , , , kommuner och landsting, , , och . Doping- jouren (se avsnitt 12.8 nedan), som också ingår i samverkansgrup- pen, är administrativt ansvarig för denna. aktivt medverka till att Dopingjourens uppdrag kan fullgöras enligt intentionen från uppdragsgivarna, tydliggöra ansvarsfördelningen och koordinera insatser mot dopning som föranleds av aktuella händelser, lagstiftning m.m., medverka till att sprida information enligt Dopingjourens mål- sättning, aktivt till Dopingjouren vidarebefordra sådan information från olika samhällssektorer som är av intresse och relevans för Dopingjourens uppdrag samt medverka i projekt och forskningsuppdrag som diskuterats och beslutats tillsammans med Dopingjouren. Till samverkansgruppen finns en referensgrupp knuten. Den ska vara ett bollplank för Dopingjouren i frågor som rör dess upp- drag. Referensgruppen ska också bl.a. på begäran lämna synpunkter på Dopingjourens verksamhet. Prestationsgruppen är ett nätverk av myndigheter, institutioner och organisationer. Gemensamt för deltagarna är att produkter som höjer eller påstås höja prestationsförmågan ingår i deras ansvars- eller intresseområde. I nätverket ingår deltagare från , Läkemedels- verket, , , , Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen , , Dopinglaboratoriet, Doping- jouren, , Dopingkommissio- nen, , Giftinformationscentralen, Rikskrimi- nalpolisen, och branschorganisa- tionen . Informationsutbytet inom gruppen har initierat analysprojekt och myndighetsrekommendationer. Samarbetet med intresseorga- nisationer har bl.a. lett till att hälsokostbranschen i sitt egenkon- trollprogram har införlivat kontroll av förekomst av anabola steroi- der i sportprodukter. Dopinglaboratoriet, som är en enhet inom avdelningen för klinisk farmakologi vid och som tillkom 1981, utför analyser åt idrotten enligt WADA:s1 dopinglista. Man har tidigare utfört analyser för bl.a. polisens räkning. I var det tidigare enbart Dopinglaboratoriet som utförde dopinganalyser. Dopinglaboratoriet utför alla analyser åt (). Man gör också uppdrag åt internationella idrottsförbund. Dopinglaboratoriet är ett av 31 laboratorier i världen som är god- känt. Laboratoriet är det enda i och är ackrediterat av , av SWEDAC2 och av . Dopingjouren, som drivs med medel från Social- och Kulturdepar- tementet, är en rikstäckande telefonrådgivning dit man kan ringa anonymt för att ställa frågor om dopning. Dopingjouren arbetar för att upptäcka, beskriva och förebygga dopning i . Kun- skaper och erfarenheter från samtalen med missbrukare, anhöriga, sjukvården och sociala företrädare m.fl. i samhället sammanställs vetenskapligt och förmedlas via konferenser, seminarier, nätverks- arbete och vetenskapliga publikationer. 1WADA är en förkortning för , här anmärkt. 2SWEDAC är en statlig myndighet som verkar som nationellt ackrediteringsorgan och ansvarar för kontrollfrågor enligt lagen om teknisk kontroll, här anmärkt. Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen Dopingjouren besvarar frågor om effekter, risker och biverk- ningar av anabola androgena steroider (AAS) och andra dopnings- preparat, identifierar vad som är dopningspreparat, informerar om lagar och regler av betydelse för dopningsfrågor, ger råd om bemötande och samverkar i nätverk nationellt och internationellt. Man dokumenterar vidare erfarenheterna från Dopingjouren och bedriver forskning inom området dopning. Genom samarbete med sexualmedicin vid i och Beroende- centrum i , avser Dopingjouren att bilda ett dopingcent- rum med behandling för missbruk av hormonläkemedel och dess fysiska samt psykiska komplikationer. Ansökan om ekonomiskt startbidrag lämnades in till berört departement och landsting. Enligt uppgift har något besked med anledning av ansökan inte lämnats. Dopingjouren firade sitt 15-årsjubileum . 12.9Beroendecentrum vid läns landsting vid läns landsting erbjuder utrednings- och behandlingsinsatser till de personer i län som har ett missbruk/beroende av droger och som mår psykiskt dåligt. bedriver just nu ett forskningsprojekt som handlar om anabola androgena steroider (AAS). Målet med det vårdprogram för AAS-missbrukare som bedrivs vid är total avhållsamhet från AAS, andra droger och alkohol, ökat fysiskt och psykiskt välmående och förbättrad psykosocial funktion. –2007 har olika projekt bedrivits vid Rikskrimi- nalpolisen med ekonomiskt stöd av . Det gäller projekten på Internet (NICKS), Nar- kotikaspaning på Internet (NSPI fas 2) och Narkotika Hormon- preparat Spaning på Internet (NHSPI). Projekten har syftat till att identifiera gärningsmän som använder Internet för att marknads- Nätverk och andra kunskapscentra av intresse för utredningen föra och sälja narkotika, narkotikaklassificerade tabletter och ana- bola androgena steroider. Gärningsmän har gripits och lagförts. har utarbetat arbetsmetoder för Internet- spaning. Syftet med dessa är att vara uppdaterad och känna till de trender som finns på Internet. Allt eftersom arbetet har utvecklats har nya områden lagts till, t.ex. steroider i projektet på Internet. De ovanstående projekten, varav Narkotika Hormonpreparat Spaning på Internet var det senaste, är avslutade. Rikskri- minalpolisen har härefter etablerat en ny tjänst inom kriminalun- derrättelseverksamheten för att enbart arbeta mot handeln med droger på Internet. Arbetsområdet gällande försäljning på Internet är nu: S.k. RC-droger (ej ännu narkotikaklassificerade droger; ) 12.11Projektet mellan , och mot försäljning av ej narkotikaförklarade droger via Internet Utredningen hänvisar till avsnitt 22.4, där projektet beskrivs. 13Internationella organ av intresse för utredningen INCB är ett oberoende och domstolsliknande kontrollorgan för genomförandet av FN:s internationella narkotikakonventioner. Organet bildades i enlighet med den allmänna narkotika- konventionen . INCB:s funktioner har lagts fast allmänna narkotika- konvention, konvention om psykotropa ämnen och konvention mot olaglig hantering av narkotika. När det gäller den lagliga tillverkningen av, handel med och användning av narkotika, samarbetar INCB med regeringar för att säkerställa att en tillräcklig försörjning av läkemedel finns tillgäng- lig för medicinska och vetenskapliga ändamål och att avledning av narkotika från lagliga källor till olagliga kanaler inte sker. INCB övervakar också regeringarnas kontroll över kemikalier som används vid illegal tillverkning av narkotika och hjälper dem i arbetet med att förhindra spridning av dessa kemikalier. När det gäller illegal tillverkning av, handel med och användning av narkotika, identifierar INCB svagheter i nationell och inter- nationell kontroll och bidrar till att korrigera sådana. INCB är också ansvarig för bedömning av kemikalier som används vid illegal tillverkning av narkotika, för att avgöra om de ska stå under inter- nationell kontroll. Internationella organ av intresse för utredningen 13.2The United Nations Office on Drugs and Crime (UNODC) UNODC är ett FN-organ som arbetar mot narkotika och internatio- nell brottslighet. Organet bildades genom en sammanslagning av United Nations Drug Control Programme och . UNODC arbetar över hela världen. UNODC bedriver ett stort antal projekt över hela världen, varav de flesta är inriktade mot narkotika och narkotikakemikalier. Organisationen har ett stort antal experter till sitt förfogande och är ett viktigt i fråga om narkotika och narkotika- kemikalier. UNODC är det organ inom FN som för upp nya ämnen på de internationella narkotikaförteckningarna, som därmed blir bindande för de länder som är anslutna till FN:s narkotikakonventioner . Till av sin budget är UNODC beroende av frivilliga bidrag, huvudsakligen från regeringar. Europeiska unionens råd är EU:s högsta beslutande organ. Det består av en ledamot från varje medlemsland som har befogenhet att fatta bindande beslut för sin regering. Europeiska unionens råd kallas vanligen för ministerrådet eller enbart rådet. Kommissionen har ensamrätt på att lägga fram nya regelförslag i EU samt har övervakande, verkställande och förvaltande funktio- ner. Kommissionen utgörs av 25 ledamöter (kommissionärer), varav en är ordförande. Ledamöterna beslutar kollektivt men har olika ansvarsområden. I fråga om kemikalier som används vid illegal tillverkning av narkotika biträds kommissionen av en förvaltningskommitté, Drug Precursor Kommittee (DPC), bestående av företrädare för medlems- staterna. Kommittén ska besluta (rösta) om de förslag där kommis- sionen begär yttranden.