sou · GVB378 · 2008-01-01 00:00:00 — omständigheten att både är beställare av väghållnings- tjänster och ytterst ansvarig för och Vägver- ket Produktion, som är potentiella utförare av dessa tjänster, innebär risk för en intressekonflikt som kan medföra bristande affärsmässighet, det faktum att är anslagsfinansierat kan medföra en konkurrenssnedvridande korssubventionering av den konkur- rensutsatta verksamheten. Särredovisningar och organisatoriska lösningar är inte någon garanti för att korssubventionering inte sker, det är svårt att uppnå full konkurrensneutralitet mellan å ena sidan och och å andra sidan privata entreprenörer så länge de förra drivs som resultat- enheter inom myndigheten . Det finns skillnader avseende t.ex. beskattning, lånevillkor, rättsliga regler och lön- samhetskrav, båda utförarenheter har konkurrensfördelar i egen- skap av sina starka historiska band till myndighetsdelen och omständigheten att de har nära och upparbetade kontakter med beställaren, Statskontoret bedömde mot bakgrund av ovanstående att Vägver- ket Produktion borde bolagiseras. En bolagisering, menade man, kommer att förbättra konkurrenssituationen för byggande, drift och underhåll av vägar. Statskontoret bedömde att potentialen i en bolagisering av inte vara lika entydigt positiv. granskade bolagiseringen av Statens järn- vägar, som omvandlades från affärsverk till aktiebolag. granskning var inriktad på själva bolagiseringspro- cessen och hur väl utformad och genomförd denna var för att åstadkomma långsiktiga och effektiva transportlösningar. Resulta- tet av granskningen kan sammanfattas i nedanstående punkter: Bristfälliga förberedelser i väsentliga avseenden bedömde att förberedelserna för bolagiseringen var ofullständiga och otillräckliga i vissa väsentliga avseenden. En bidragande orsak till detta, menar man, var att ägarförvaltningen infört två restriktioner: dels att bolagiseringen skulle genomföras , dels att kapital inte skulle tillskjutas till de nybildade bolagen. En konsekvens av detta var att beredning och analys av avgörande frågor som affärsplaner och samlade ekono- miska konsekvenser av bolagisering inte hanns med och blev brist- fälliga. var också kritisk mot den, som man menade, något otydliga ägarstyrningen. De riktlinjer från ägarförvaltningen som funnits i avtal, bolagsordning, etc. var otillräckliga att tjäna som vägledning i vissa för bolaget viktiga frågor. En rekommendation från är därför att ägarstyrningen för statliga bolag bör vara tydlig när det gäller vilka mål som bolagen ska uppfylla samt utformas och beslutas så att den får aktiebolagsrättslig giltig- het. Bolagen var underkapitaliserade och fick snabbt stora ekonomiska problem Frågan om lämplig kapitalisering är en nyckelfråga i bolagiserings- processen. Det vanliga tillvägagångsättet är att den verksamhet som ska bolagiseras förses med en finansiering som krävs för att uppnå verksamhetsmålen, åtminstone på kort sikt. ägarna tidigt lade fast att inga kapitaltillskott, subventioner eller statsbidrag skulle ges till de nya bolagen skapade, enligt Riksrevi- sionen, en problematisk situation eftersom bolagen redan vid tid- punkten för bolagiseringen hade en svag kapitalbas. framhåller i sin granskning att det tidigt stod klart att bolagen skulle bli underkapitaliserade och därmed hämmade i sin utveckling och att detta borde ha beaktas i kapitaliseringen. En generell slutsats som drar är att statliga bolag bör kapitaliseras långsiktigt redan från början. Man rekommenderar att varje övergång till bolag som rör större värden föregås av ett noggrant due diligence-förfarande där berörda bolags kapitalise- ringsbehov på lång sikt står i fokus. Styrelsen utsågs för sent Ett problem som pekade på var att styrelserna för de nya bolagen tillsattes i ett för sent skede. Det gjorde att exem- pelvis beslut om affärsplaner m.m. fattades av personer som visste att de inte skulle ingå i de nya bolagens styrelser. En del beslut som togs av den gamla styrelsen visade sig ha negativa konsekvenser för de bildade bolagen. Mot denna bakgrund framhåller vikten av att få på plats ledning och styrelse för nya bolag. 4Vägverket och dess bolagiseringskandidater I det här kapitlet beskrivs i korta drag verksamhet, organisation, uppdrag, finansiering, etc., samt bolagiseringskandi- daterna och . är en central förvaltningsmyndighet med sektorsansvar för hela vägtransportsystemet. Verket styrs med förordning (1997:652) med instruktion. leds av en generaldirektör och har en styrelse vars ledamöter utses av regeringen. Styrelsen ansvarar för myndighetens verksamhet. Styrelsens ansvar och upp- gifter regleras närmare i bl.a. verksförordningen, förordningen med instruktion för och särskild arbetsordning. Det övergripande målet för myndigheten är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportför- sörjning i hela landet. Detta mål kan brytas ner i följande sex del- mål: en positiv regional utveckling har fyra huvuduppgifter som tillsammans ska bidra till att målen nås. Den första kategorin huvuduppgifter är sektorsupp- gifter. I dessa uppgifter ligger att samverka och samordna insatser med berörda parter; på ett offensivt och resultatorienterat sätt driva på utvecklingen av vägtransportsystemet; bl.a. genom att träffa överenskommelser, ge stöd, upphandla tjänster, tillhandahålla grunddata samt initiera forskning och utveckling. Den andra kategorin av huvuduppgifter är myndig- hetsutövning, vilket innefattar att ta fram och tillämpa regler på fordon, körkort, trafik, miljö och yrkestrafik samt att handlägga ärenden om statsbidrag. Den tredje kategorin av huvuduppgifter är statlig väghållning. Myndigheten ska utveckla och förvalta det statliga vägnätet samt sköta tillsyn över kommunernas väghållning. Det fjärde kategorin uppgifter är produktionsuppgifter, vilket innebär att utföra projektering, byggande samt drift och underhåll på uppdrag av eller andra. Till produktionsuppgifterna hör även annan uppdragsverksamhet, exempelvis försäljning av information ur vägtrafikregister. Som redan nämnts är organiserat enligt en s.k. beställar-utförarmodell. Beställarenheten gavs vid införandet av modellen namnet Väg- och trafikdivisionen och utfö- rarenheten gavs namnet Produktionsdivisionen. Vid införandet av modellen fanns det bara en utförarenhet, Produktionsdivisio- nen. delades Produktionsdivisionen upp i tre separata affärsenheter, Färjerederi, , samt Väg- verket Produktion, som alla finns kvar . bestämde att all produktionsverk- samhet, inklusive allt drift- och underhållsarbete, successivt skulle konkurrensutsättas . Planen var således att all produktionsverksamhet skulle upphandlas i konkurrens . Konkurrensutsättningen skedde via ett anbudsförfa- rande där beställarenheten via ett förfrågningsunderlag gick ut på marknaden och infordrade anbud från den egna utförarenheten och externa utförare. än beräknat och var inte helt genomförd då det sista driftområdet handlades upp i konkurrens. är indelat i ett huvudkontor, beläget i , två nationella stöd- och utvecklingsenheter, sju regioner, de tre affärsenheterna ovan och tre resultatenheter. De sju regionerna är ansvariga för all upphandling avseende anläggning, beläggning, drift och underhåll på det statliga vägnätet. Stöd- och utvecklingsenhe- terna arbetar på uppdrag. och Förarenheten är resultatenheter som verkar inom ramen för offentligrättsliga regler. uppgick antalet anställda i till 6446, varav 3143 var anställda i myndighetsdelen och 3303 var anställda i affärsenheterna. Den huvudsakliga finansieringskällan av olika verksam- heter är statliga anslag. Anslagen för uppgår till . En viss nyinvestering i vägar finansieras med lån i eller genom förskott från kommuner. Verket bedriver även verksamhet som finansieras med avgifter och övriga intäkter. Innevarande år summerar avgifter och övriga intäkter till . Över- skott från affärsverksamheten får disponeras av . Nedan görs en kort beskrivning av de tre affärsenheterna. Jag åter- kommer längre fram i kapitlet till en mer detaljerad beskrivning av och . bedriver , drift- och underhålls- verksamhet inom väg- och anläggningsområdet. utför konsulttjänster inom trafik-, mark- och anläggningsområdet åt såväl den privata som den offentliga sek- torn. Färjerederiet har till uppgift att möta alla trafikanters behov av sjötrafik med vägfärjor på 38 leder över hela landet. Enheten erbjuder också andra transporter och uppdrag med färjor samt svarar för landet isvägar. , och Färje- rederiet bedriver sina respektive verksamheter på företagsekono- misk grund och i bolagsliknande former. De är formellt inga bolag, men styrs i stort sett som om de vore dotterbolag i en koncern. Alla affärsrelationer mellan affärsenheterna och övriga enheter i sker på affärsmässiga villkor. För att uppnå konkurrens- neutralitet sker en intern anpassning av de sociala avgifterna för till samma nivå som för konkurrenterna. Affärsenheterna ska visa en lönsamhet i nivå med branschen i övrigt. Affärsenheterna arbetar på generaldirektörens uppdrag. För- utom kravet på marknadsmässig avkastning på disponerat kapital ska affärsenheterna bidra till mål. Verksamheten följs upp i relevanta delar mot de transportpolitiska delmålen. En fortlö- pande dialog förs också mellan generaldirektören och affärsenhe- terna hur de ska agera för att generera nytta för med avseende på bl.a. leverantörsmarknadernas utveckling. Affärsenhe- terna har vidare i uppdrag att driva teknik- och metodutveckling i syfte att utveckla produktiviteten inom sina kärnområden. primära avsikt med sina affärsenheter är att påverka och utveckla en väl fungerande affärsmarknad med ett bra utbud avseende kapacitet, kvalitet och en väl fungerande prisbildning. bildades och är den klart största affärsenheten inom . Affärsenheten bedrivs under bolagsliknande former och åtar sig uppdrag från såväl som externa beställare. är verksamheten helt konkur- rensutsatt, vilket innebär att konkurrerar med privata entreprenörer både om interna uppdrag och om externa uppdrag. Affärsiden för är att bygga och svara för drift/service och underhåll av vägar, byggnader och annan infra- struktur. Verksamheten drivs med följande mål för ögonen: posi- tionen som den ledande entreprenören på den statliga vägmarkna- den ska bibehållas, marknadsandelarna på den kommunala väg- marknaden och inom utvalda segment av den övriga drift- och underhållsmarknaden ska öka samt lönsamheten ska vara i nivå med branschen i övrigt. är organiserad i fyra affärsområden: Drift och underhåll; Anläggning; Beläggning samt Fastighet & Maskin. De tre förstnämnda affärsområdena kan sägas utgöra affärsenhe- tens kärnverksamheter medan Fastighet& Maskin har karaktären av en serviceenhet åt de förra. är verksamt över hela landet. Huvudkontoret finns i . har en internstyrelse i form av Produk- tionsrådet som verkar på uppdrag av generaldirektören. Rådet är i huvudsak rådgivande och fungerar som en bolagsstyrelse, dock utan att medlemmarna har något ekonomiskt ansvar. Rådet består av nio medlemmar, där de tre fackförbunden utser var sin ledamot och generaldirektören utser övriga ledamöter samt rådets ordfö- rande. Beslut om utdelning av vinst i verksamheten fattas av generaldi- rektören. Årets resultat har i sin helhet delats ut till ägaren. Verksamheten drivs utifrån företagsekonomiska principer och har en redovisningspraxis i enlighet med vad som är praxis i bygg- och anläggningsbranschen. Myndigheten har ställt upp ett avkast- ningskrav på affärsenheten som är att lönsamheten ska vara i nivå med branschen i övrigt. Som nämndes ovan är verksamheten indelad i fyra affärsområden. Nedan beskrivs dessa mer ingående. Affärsområdet och underhåll är inriktat på drift, underhåll och service av vägar, gator och broar åt , kommuner och enskilda väghållare. I uppdragsportföljen återfinns också skötsel- uppdrag åt industrier, fastighetsbolag, hamnar och flygplatser. Affärsområdet är det största av affärs- områden både omsättningsmässigt och personalmässigt. Karakte- ristiskt för affärsområdet är långa fleråriga engagemang med rela- tivt stabila volymer och låga inträdesbarriärer. Nya aktörer och nya koncept etablerar sig regelbundet. Verksamheten är personalintensiv. Det näst största affärsområdet inom är Anläggning. Affärsområdet utför uppdrag inom väg och anläggning från ny- och ombyggnad av vägar till grundläggning och markar- beten för industrier och bostadsområden. Verksamheten inom affärsområdet karakteriseras av betydande variation vad gäller pro- jektens storlek och komplexitet, samt efterfrågans storlek. Den sistnämnda beror på kopplingen till den statliga investeringsbud- geten. Den marknad där affärsområdet är verksamt är mogen. Det pågår en konsolidering och specialisering bland entreprenörerna och leverantörerna på marknaden. Affärsområdet arbetar inom hela beläggningsområdet. Man arbetar med tillverkning och utläggning av asfaltsmassor, ytbehandlingar av vägar, vägmarkeringar och ballast. Inom affärs- området finns bl.a. berg- och grustäkter, asfaltverk och laboratorier samt strategiskt viktig ballastmaterial. Verksamheten är kapitalin- tensiv med betydande stordriftfördelar i produktionen. För att få lönsamhet i verksamheten krävs vidare att resurserna optimeras säsongsmässigt och geografiskt. Affärsområdet och Maskin är specialister på maskiner och fastigheter. Man ansvarar för inve- steringar och långsiktig strategi för dessa resurser. I första hand kan man säga att affärsområdet är en internleverantör som hyr ut maskiner och fastigheter samt svarar för service och underhåll av dessa. Man hyr emellertid ut och underhåller maskiner, fordon, byggbodar etc. också till externa kunder. I verksamheten ingår ett 20-tal depåer och ca 130 industrifastigheter. hade vid utgången av 2006 2 350 personer anställda. Cirka en tredjedel av dessa är eller äldre. Man bedömer att anställningsbehovet kommer att vara stort de kom- mande åren. Antalet anställda har sjunkit något , från ca 2 680 anställda 2002 till dagens 2 350. Antalet anställda har minskat kraftigt , minskningen uppgår till drygt 33 pro- cent. är en aktör på den svenska anläggnings- marknaden som grovt kan delas in i marknaden för nybyggnation av anläggningar och drift och underhåll av befintliga anläggningar. Totalt omsätter denna marknad , varav nybyggnation svarar för och drift och underhåll för . är dock inte verksam på hela anläggningsmarknaden, utan på en del som uppskattningsvis mot- svarar en volym om ca . Enheten omsatte ca . har merparten av sin omsättning från drift- och under- hållsuppdrag. Andelen extern försäljning har ökat från till . orderstock uppgick till vid slutet av 2006, vilket var en ökning jäm- fört med årets början. Orderstocken motsvarar ca 12 månaders produktion beräknat volym. kunder återfinns i hög grad inom den offentliga sektorn. Den i särklass största kunden är som stod för av affärsenhetens omsättning. Den näst största kundkategorin är landets kommuner, till vilka fakture- ringen uppgick till ca . Den tredje största kunden var /. Andra relativt stora kunder var de tre stora svenska entreprenadföretagen, , och . Utöver dessa tillkommer ett antal privata kunder, främst industriföretag samt andra offentliga aktörer. huvudkonkurrenter är de tre stora svenska bygg- och anläggningsföretagen . Dessa tre bolag har ett komplett utbud inom bygg och anläggning. Nedan följer en översiktlig beskrivning av de tre huvudkonkurrenterna. omsatte och har verksamhet över hela världen. verksamhet är uppdelad i fyra grenar: Bostadsutveckling; Kommersiell utveckling; Infra- strukturutveckling samt Byggverksamhet. Den sistnämnda är den dominerande grenen och stod för av omsätt- ningen. I byggverksamheten ingår byggande av hus, anläggningar och bostäder samt service- och underhållsarbete över hela världen. Av verksamhet i svarar husbyggande för 65 pro- cent och anläggningsverksamhet för . svenska bygg- och anläggningsverksamhet omsatte drygt 24 mil- jarder kronor, varav anläggning utgjorde ca . Det motsvarar en marknadsandel på . Rörelsemargi- nalen var . är indelad i tre rörelsegrenar: Construction (byggande av bl.a. bostäder, industrilokaler, vägar, anläggningar och övrig infrastruk- tur), Roads (asfalt, beläggning, kross och vägservice) samt Pro- perty Development. av NCC:s omsättning härrör från försäljning till stat och kommun. Cirka 8 miljarder härrör från verksamhet som påminner om verksamhet, vilket innebär en marknadsandel på . NCC:s kompetensområde är asfaltbeläggning och produkter, hus, infrastruktur i form av broar, flygplatser, vägar, drift, under- håll och service, järnvägar, kross och grus, markarbete och telekom. NCC Roads producerar asfalt och ca sten och krossmaterial . Det gör NCC till största aktör på asfaltområdet respektive i krossbranschen. NCC hade en omsättning i på drygt 22 miljar- der kronor. NCC Roads omsatte varav av omsättningen kom från . vara rörelsemarginalen 5,1 procent.TPF1FPT Företaget bedriver verksamhet i , och . Drygt 70 pro- cent av omsättningen härrör från den svenska verksamheten. Upp- drag inom väg- och anläggningssektorn står för av totala omsättning. Marknadsandelen på den svenska bygg- och anläggningsmarknaden är . Kompe- tensområdet innefattar bostäder, hotell, industrier, kommersiella lokaler, broar, järnvägar, vägar inklusive drift och underhåll samt tunnlar. Det finns även en mindre svensk aktör som konkurrerar med Väg- verket Produktion om uppdrag inom vägsektorn. Det är företaget , som bedriver anläggningsverksamhet i som omfattar kompletta mark-, väg-, bygg-, bro- och anläggnings- arbeten samt marksanering. Omsättningsmässigt är väsent- ligt mindre än de övriga fyra större aktörerna. uppgick omsättningen till och rörelsemarginalen var . Tabell 1 visar fördelningen av marknadsandelar för den marknad där är verksam. 1TP PT Begränsar man sig till NCC Roads verksamhet var rörelsemarginalen något lägre, och dess bolagiseringskandidater SOU 2007:78 Försäljning och marknadsandelar avseende Omsättning (mnkr) Marknadsandel (%) har omsättning stadigt ökat – i genomsnitt med . Volymökningen kan i stor utsträckning härledas till att den externa försäljningen ökat. Faktureringen till har legat relativt runt . Av den totala omsättningen på 6,7 miljarder kro- nor stod drift- och underhållsverksamheten för . Nybyggnationsverksamheten svarande för av omsättningen. Rörelseresultatet för har ökat kraftigt . uppvisade enheten ett resultat efter finansi- ella poster på . Det är en ökning med . Rörelsemarginalen har stigit från år . Resultatförbättringen är bl.a. en effekt av rationa- liseringar i anläggnings- och beläggningsverksamheten och inom administrationen. Den goda konjunkturen har också bidragit till den förbättrade lönsamheten eftersom prisnivån generellt sett har gått upp. Noterbart är att vinstmarginalen, dvs. resultatet efter finansiella poster genom omsättningen, har varit avsevärt högre på interna uppdrag än på externa uppdrag. Lönsamhetsmässigt ligger i nivå med huvudkonkurrenterna. Den finns goda möjligheter för att utveckla sin affärsverksamhet genom erhålla fler drift- och anläggningsupp- drag från kommuner och kommunala bolag, merförsäljning från de s.k. grundpaketen samt nya uppdrag från inom energisektorn. Det är då viktigt att det sker från en konkurrensneutral bas. Det ligger också en potential i att utveckla olika entreprenadformer som par- tering/samverkanentrepenader. Men det finns också framtida hot. Ökad konkurrens om ny- /befintlig kompetens i branschen kan driva upp kostnaderna och minska lönsamheten. Konkurrensen i branschen kan skärpas, vilket är sannolikt vid en bolagisering av via en ökad konkurrensneutralitet. Det finns också en sårbarhet som hänger samman med brist på eget insatsmaterial – det kan medföra en beroendeställning till huvudkonkurrenterna, som i högre utsträckning är vertikalt integrerade. Förvärv av t.ex. företag med vissa typer av insatsmaterial är en möjlighet att minska denna sår- barhet. är den näst största av de tre affärsenheterna inom myndigheten. I likhet med de två andra bildades den , drivs på affärsmässig grund och är nästan helt konkurrensutsatt. De av verksamheten är inte konkurrensutsatt avser den trafikmätning som genomförs åt . Det övergripande målet för affärsenheten är att ha en lönsamhet i nivå med branschgenomsnittet. Vidare siktar man på att vara en av de större aktörerna inom sitt verksamhetsområde, vara innovativa och driva teknik- och metodutveckling i vägtransportsektorn, samt expandera på marknaden utanför . bedriver verksamhet i hela landet och är organi- satoriskt uppdelad i fem affärsområden: Nord, Mitt, Syd, Väg- och trafik, samt Bro och tunnel. Affärsområdet har också en enhet som arbetar specifikt mot utlandet. har ett konsultråd (interimstyrelse) som består av 11 personer inklusive affärsenhetschefen och generaldi- rektören för . Internstyrelsen sätter bland annat lönsam- hetskrav, som ska vara på samma nivå som för branschen i övrigt. verksamhet omfattar vägar, broar, järnvägar och övriga markanläggningar. erbjuder tjänster inom: pla- nering, projektering, konstruktion, byggledning och kontroll, utredningar och tjänster inom miljö-, estetik-, trafiksäkerhets- och trafikteknikområdet samt väginformatik och trafikrelaterad information. Antal anställda uppgick till 522. har antalet anställda minskat med cirka 30 personer. Medelåldern bland perso- nalen var 2006 . Den svenska marknaden för tekniska konsulter inom infrastruk- turområdet omsätter . I grova drag kan marknaden för teknikkonsulter delas in i följande katego- rier: Bygg (bostäder, övriga hus, industribyggnader); Projektled- ning; Miljö/Utredningar/Trafik; Infrastrukturanläggningar; övriga anläggningar. Av dessa är verksamma inom SOU 2007:78 och dess bolagiseringskandidater Projektledning, Miljö/Utredningar/Trafik samt Infrastrukturan- läggningar. uppgick totala försäljning till . Merparten av omsättningen kommer från försälj- ning av konsulttjänster som rör investeringar, drift och underhåll. En mindre del, , kommer från analyser av utnyttjandet av infrastrukturen, såsom trafikinformation och tra- fikanalys/planering. När det gäller dessa tjänster har i det närmaste en monopolställning på marknaden. För- studier för investeringar i mark, väg och järnväg svarade för av omsättningen. Miljöutredningar och övriga utredningen stod för av intäkterna. Den externa försäljningen har ökat och utgör av den totala omsättningen. Precis i fallet med är den dominerande kun- den för myndigheten . sva- rade för av affärsområdets omsätt- ning. Utanför är den enskilt största kunden och stod för av omsättningen. Faktureringen till kommunerna svarade för av omsättningen. Den absoluta merparten av försäljningen av konsulttjänster sker således till den offentliga sektorn. Det finns ett relativt stort antal konsultföretag som är verksamma inom marknad. fanns det ett tiotal företag med en omsättning överstigande . Nedan beskrivs i korta ordalag huvudkonkurrenterna. , ett engelskkontrollerat bolag, har förvärvat det stora svenska konsultbolaget som namnändrats till WSP och är en stor och bred teknikkonsult med ca 2000 svenska medarbetare. är efter , WSP:s största marknad. Ramböll, ett danskkontrollerat bolag, har förvärvat det stora svenska konsultbolaget som namnändrats till Ram- böll. Generellt för både WSP och Ramböll är att kontrollen över bolagen har flyttat från och de svenska enheterna styr enbart över den nationella svenska marknaden, efter att tidigare haft en relativt omfattande utlandsverksamhet. Grontmij, ett holländskkontrollerat bolag, har förvärvat som var ett danskkontrollerat bolag, ägt av . hade tidigare förvärvat det svenska bolaget med ca 800 medarbe- tare. Sycon var en sammanslagning av konsult, samt . Samtliga tre delar är bolagiseringar av inhouse grupper från i tur och ordning , Fortifikations- verket och . WS Atkins är största teknikkonsultbolag med 16000 medarbetare och börsnoterat i . Bolaget är etablerat i med ca 100 medarbetare.