sou · GVB3110 · 2008-01-01 00:00:00 — Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio av utredning om kommersiell radio SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå vilka villkor som bör gälla för den kommersiella radion (dir. 2007:77). Till särskild utredare förordnades fr.o.m. chefsrådmannen . Som experter förordnades fr.o.m. , verksjurist vid Radio- och , , kansliråd vid , , rättssakkunnig vid och , ställföreträdande direktör vid och TV. Som sekreterare förordnades fr.o.m. kammarrättsassessorn . Utredningen, som har antagit namnet utredning om kommersiell radio, överlämnar härmed delbetänkandet Tillfälliga regler om tillstånd att sända kommersiell radio (SOU 2007:110). I enlighet med utredningsdirektiven innehåller betänkandet förslag till hur de befintliga tillstånden att sända lokalradio kan förlängas i avvaktan på att ett nytt regelverk träder i kraft. Uppdrag och arbete.................................................... Historik och gällande rätt ............................................ 2.3Lagen om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (stopplagen).............................................. Nuvarande regelverk för kommersiell radio .......................... 2.5.6 Reklam och annan annonsering ................................... Sanktioner och tillsyn ................................................... Tillstånd att sända kommersiell radio............................ Innehållet i sändningarna.............................................. Nuvarande regler för förlängning av tillstånd ........................ 3.4En lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att Förlängning av tillstånd ........................................................... Konsekvenser av förslagen ........................................... blev det genom lokalradiolagen (1993:120) tillåtet att efter tillstånd sända kommersiell radio i . Om det fanns fler än en sökande till ett ledigt tillstånd auktionerades tillståndet ut till den som betalade mest. Beloppet blev också den årliga koncessionsavgift som tillståndshavaren åtog sig att betala. Det genomsnittliga beloppet för att få ett tillstånd var vid lagens in- förande ca . Syftet med lokalradiolagen var att stärka mångfalden och den lokala förankringen i etern. Lagen innehöll därför olika regler för att motverka maktkoncentration, bl.a. kunde ingen få mer än ett sändningstillstånd. I fråga om sändningarnas innehåll föreskrevs att minst en tredjedel av sändningstiden skulle användas för program som hade framställts särskilt för den egna verksamheten. trädde ett nytt regelverk för kommersiell radio i kraft i radio- och TV-lagen (1996:844). Det nya regelverket innebar att koncessionsavgifterna sänktes kraftigt till per tillstånd och år. Radio- och fördelade tillstånden efter vissa i radio- och TV-lagen uppställda kriterier, bl.a. att sändningarna i hög grad skulle utgöras av eget material och av program med lokal anknytning. med att det nya regelverket infördes blev lokalradio- lagen upphävd. Vissa av bestämmelserna i den upphävda lagen, bl.a. om tillstånd och om innehållet i sändningarna, ska dock tillämpas till utgången av 2008 för de som fått sina tillstånd enligt den äldre lagstiftningen. När det gäller koncessionsavgiftens storlek ska de tillståndshavare som ursprungligen fått sina tillstånd enligt lokal- radiolagen även efter 2008 betala den avgift som fastställdes när tillståndet i fråga auktionerades ut. Avgiften justeras med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget. finns det 89 sändningstillstånd för kommersiell lokalradio. De allra flesta av dessa – 81 stycken – sänder enligt lokalradiolagens regler. Koncessionsavgiftens storlek gör att det är svårt att nå lönsamhet i branschen. En annan effekt av lönsamhets- problemen är att marknaden numera domineras av två nätverk. Den mångfald som eftersträvats för lokalradion har således inte förverk- ligats. Utredningens huvuduppdrag är att föreslå hur ett nytt regelverk för kommersiell radio kan utformas. Enligt direktiven för upp- draget bör ett nytt regelverk kunna träda i kraft . Samtliga nuvarande tillstånd löper ut och lokalradiolagens respektive radio- och TV-lagens regler ger samt- liga tillståndshavare en långtgående rätt till förlängning . För att inte fördröja genomslaget av ett nytt regelverk ska utredningen i detta delbetänkande lämna förslag på de insatser och författningsändringar som behövs för att tillfälligt för- länga de nuvarande tillstånden. Utredningen föreslår att en lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio införs. Lagen, som enligt förslaget ska gälla –, reglerar tillstånds- periodens längd och möjligheten till förlängning av ett sändnings- tillstånd. För de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen reglerar lagen dessutom innehållet i sändningarna. Förslaget innebär att en tillståndsperiod får vara högst och att Radio- och ges rätt att besluta om längden på varje period. Möjligheterna att få ett tillstånd förlängt är i den föreslagna lagen väsentligen desamma som enligt nuvarande regelverk. Det innebär att ett tillstånd som ursprungligen har meddelats enligt lokalradiolagen inte ska få förlängas om det finns grund för att återkalla tillståndet. För de tillstånd som har meddelats enligt radio- och TV-lagen får förlängning även vägras om tillstånds- havaren väsentligt har brutit mot sändningsvillkoren eller inte sänt tillräckligt mycket eget material, eller om det skett sådana tekniska eller liknande förändringar att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. En ansökan om förlängning ska enligt den föreslagna lagen ges in senast före utgången av till- Om Radio- och avser att inte medge förlängning ska verket meddela det senast före till- ståndsperiodens utgång. Samtliga innevarande sändningstillstånd löper ut . Nya tillståndsperioder kommer därmed att börja löpa . Genom förslaget att en tillstånds- period får vara högst blir det möjligt för Radio- och TV- verket att meddela tillstånd som gäller endast . Därefter skulle ett nytt regelverk kunna träda i kraft . De tillståndshavare som ursprungligen fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen har krav på sig att sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden . Övriga tillståndshavare ska sända eget material under minst 06.00–21.00, men det krävs då dels att materialet har bearbetats redaktionellt, dels att det är unikt för lokalradiostationen i fråga. Utredningen föreslår att de tillståndshavare som sänder enligt lokalradiolagen även ska ha samma krav på sig som tidigare, dvs. att de under minst en tredjedel av sändningstiden ska sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten. Något krav på att materialet ska ha bearbetats redaktionellt finns inte. Konsekvenser av utredningens förslag Förslaget om att innevarande tillstånd får förlängas i högst innebär en nackdel för tillståndshavarna eftersom de får svårt att planera och göra eventuella investeringar i sina verksamheter. Den kommersiella radion har dock gått med förlust. Endast under det senaste, eller möjligen , har något av de enskilda företagen gjort en viss vinst. I ljuset av detta bedömer utredningen att förslaget inte medför några direkta negativa ekonomiska konsekvenser för tillståndshavarna, jämfört med om tillstånden skulle förlängas i fyra eller möjligen . Förslaget innebär inte heller några konsekvenser i de övriga av- seenden som avses i 14 och 15 §§ kommittéförordningen (1998:1474). lag med tillfälliga bestämmelser om tillstånd att sända lokalradio Denna lag innehåller vissa tillfälliga bestämmelser för tillstånd att sända lokalradio. Bestämmelserna i lagen ska tillämpas istället för –5 kap. 6 och 13 §§ radio- och TV-lagen (1996:844), och –punkt 3 a) och b) av övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och TV-lagen. Radio- och beslutar om varje tillståndsperiods längd. En tillståndsperiod får vara högst . En tillståndshavare som vill få sitt tillstånd förlängt ska ge in en sådan ansökan till Radio- och senast före tillståndsperiodens utgång. Ansöker en tillståndshavare inom den tid som anges i 4 § om förlängning av sitt tillstånd ska detta förlängas med ytterligare en tillståndsperiod, såvida det inte finns grund för att återkalla till- ståndet. Annat tillstånd än sådant som ursprungligen har meddelats enligt lokalradiolagen får, förutom vad som sägs i första stycket, inte heller förlängas om 1.tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som enligt 5 kap. 10 eller 11 § radio- och TV-lagen har förenats med sänd- ningstillståndet, 2.tillståndshavaren väsentligt har brutit mot bestämmelsen om eget material i 6 kap. 7 a § radio- och TV-lagen och det inte finns särskilda skäl för att tillståndet ska förlängas, eller 3.förändringar i tekniken eller i användningen av radio- frekvenser på grund av internationella överenskommelser som anslutit sig till medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle meddelas. Som tillståndshavare enligt 5 § ska anses också den vars sändningsområde efter ändrad indelning enligt 5 kap. 14 § radio- och TV-lagen har genomgått endast sådana förändringar att sänd- ningsområdet framstår som väsentligen detsamma som före den ändrade indelningen. Om Radio- och inte avser att medge förlängning ska verket senast före tillståndsperiodens utgång meddela tillståndshavaren att tillståndet inte kommer att förlängas. Har tillståndshavarens ursprungliga tillstånd meddelats enligt lokalradiolagen (1993:120) ska denne sända sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden . Om en tillståndshavare bryter mot 8 § tillämpas 10 kap. 9 § första stycket 1. radio- och TV-lagen. Denna lag träder i kraft och gäller till och med . 1 Uppdrag och arbete Huvuduppgiften för utredningen är att föreslå hur ett nytt regel- verk för den kommersiella lokalradion ska utformas. Samtliga nu gällande tillstånd att sända lokalradio löper ut . Tiden medger inte att nya regler träder i kraft . Enligt direktiven för uppdraget bör ett nytt regelverk kunna träda i kraft /2010. Om tillstånden förlängs enligt nu gällande regelverk kommer de nya villkoren inte att kunna tillämpas förrän efter utgången av 2012, i vissa fall möjligen först . Utredningen har därför i uppdrag att i ett del- betänkande lämna förslag till de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. Enligt direktiven skulle utredningen även nu behandlat frågan om sponsring av program. Utredningen har dock hos regeringen framställt en begäran om förlängning av uppdraget i denna del. Direktiven finns i bilaga 1. De frågor utredningen arbetar med är av stort intresse för radiobranschen. Utredaren och sekreteraren har träffat företrädare för Radio, SBS Radio, , , och radiostationen 106,5 samt ett par aktörer som vill börja sända kommersiell radio. I arbetet med detta delbetänkande har utredningen sammanträtt . 2 Historik och gällande rätt började AB Radiotjänst – sedermera – att sända radio i . skedde viss piratradioverksamhet genom bl.a. Radio NordTPF1FPT, men det var först som sändningar utanför sfär blev tillåtna i form av närradio. Sådana sändningar sker inom ett lokalt begränsat område med syftet att ideella föreningar och andra liknande aktörer utan kommersiellt intresse ska kunna nå ut till allmänheten med sitt budskap. I 4 kap. 4 § radio- och TV-lagen (1996:844) anges vilka sammanslutningar som kan få tillstånd att sända närradio.TPF2FPT ökade antalet hushåll som kunde ta emot och se satellitsända TV-program kraftigt. Denna utveckling bidrog till att frågan om TV-reklam avdramatiserades i . beslutade om förutsättningarna för en svensk marksänd TV-kanal att få sända reklam och inledde , numera , reklamfinansierade sänd- ningar. I samband med att gav tillstånd till Nordisk Tele- visions sändningar inledde regeringen ett arbete i syfte att göra det möjligt att sända lokal reklamfinansierad radio. Arbetet bedrevs i två steg. I det första steget gavs en särskild utredare i uppdrag att redovisa de frekvenstekniska förutsättningarna för ytterligare ljudradiosändningar. Utredarens förslag redovisades i betänkandet Tekniskt utrymme för reklamfinansierad radio (SOU 1991:108). I det andra steget utarbetade promemorian Regler och villkor för privatradio (Ds 1992:22). Promemorian innehöll bl.a. förslag om privatradions allmänna inriktning, vem 1TP PT Radio Nord sände musik, nyheter, sport och reklam dygnet runt från ett sändarfartyg utanför . 2TP PT Reglerna fanns tidigare i närradiolagen (1982:459), som upphävdes . Historik och gällande rätt som skulle kunna få tillstånd att sända sådan radio och regler för reklam och sponsring av program. Som nämnts ovan är möjligheten att sända närradio förbehållen ideella sammanslutningar. och förekom organiserade försök att kringgå närradiolagens förbud mot reklam. Föreningar, liksom företag som utnyttjade föreningar som bulvaner, använde närradion för att etablera kommersiella radiosändningar. De sanktioner som fanns var inte tillräckligt effektiva för att överträdelserna skulle upphöra. Genom att bryta mot närradiolagen skaffade sig vissa aktörer en fördel framför andra, som inväntade att reklamfinansierad radio skulle bli tillåten. Överträdelserna innebar också att det blev svårare att få utrymme till föreningssändningar av det slag som närradion var avsedd för.TPF3FPT trädde yttrandefrihetsgrundlagen (1992:1469, YGL) i kraft. Enligt lagen skulle det råda etablerings- frihet för ljudradio och television på motsvarande sätt som för tryckta skrifter. Detta, tillsammans med övriga omständigheter som redovisats ovan, gjorde att regeringen bedömde tiden vara mogen för att tillåta lokala kommersiella radiosändningar. lade regeringen fram propositionen Privat lokalradio (prop. 1992/93:70), som innehöll förslag till ett regelverk för kommersiell lokalradio, och trädde lokalradiolagen (1993:120) i kraft. En grundläggande tanke vid lokalradiolagens tillkomst var att öka yttrandefriheten inom ljudradions område.TPF4FPT Som nämnts ovan föreskrev YGL etableringsfrihet för ljudradio. Eftersom frekvens- utrymmet i etern är begränsat kan dock principen om etablerings- frihet inte tillämpas fullt ut. 3 kap. 2 § första stycket YGL föreskriver därför att rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd får regleras genom lag, som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. Etableringar av marksänd ljud- radio förutsätter alltså någon form av tillståndsgivning. 3TP PT Se prop. 1992/93:70 s. 5. 4TP PT Se prop. 1992/93:70 s. 6–7. Historik och gällande rätt I propositionen till lokalradiolagen anförde regeringen att det var angeläget att den nya lagstiftningen skulle medföra att antalet självständiga röster i etern ökade väsentligt. Utländska erfarenheter hade visat att det fanns en stark tendens till kedjebildning genom att lokala radioföretag köptes upp av starkare konkurrenter, som på så sätt fick tillgång till ett stort antal sändare genom vilka de kunde sända ut i stort sett samma program. En sådan utveckling skulle enligt regeringen inte främja mångfalden i radion utan borde motverkas, bl.a. genom att varje radiostation fick en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde.TPF5FPT Det krävdes enligt lokalradiolagen tillstånd av Radio- och TV- verketTPF6FPT för att få sända lokalradio inom ett visst sändningsområde. Flera tillstånd kunde lämnas för samma sändningsområde. Både fysiska och juridiska personer kunde få tillstånd. Staten, kom- muner, landsting, programföretag med tillstånd enligt 2 kap. 2 § radio- och TV-lagenTPF7FPT och dagstidningsutgivare kunde dock inte få tillstånd. Dessutom kunde ingen, varken direkt eller indirekt, få mer än ett tillstånd. Lokalradiolagen föreskrev att ett tillstånd gällde till utgången av den period under vilken tillståndet hade meddelats. Varje tillstånds- period var och den första perioden löpte –. Om en tillståndshavare begärde förlängning av sitt tillstånd före utgången av tillståndsperioden skulle Radio- och förlänga tillståndet med ytterligare en tillståndsperiod, såvida det inte fanns grund för att återkalla tillståndet. Återkallelse kunde dock bara ske i vissa särskilt regle- rade fall, bl.a. om tillståndshavaren inte hade utnyttjat sin rätt att sända radio. 5TP PT Se prop. 1992/93:70 s. 8. 6TP PT var fram till Styrelsen för lokalradiotillstånd. Därefter togs uppgiften över av Radio- och . 7TP som avses är dels sådana som har tillstånd att sända TV-program, dels sådana som har tillstånd att sända ljudradioprogram till hela landet eller till utlandet. Historik och gällande rätt Lokalradiolagen upphörde att gälla . Vissa av lokalradiolagens bestämmelser ska dock tillämpas fram till utgången av 2008 för de tillståndshavare som fått sina tillstånd före . Detta beskrivs närmare i avsnitt 3.1–3.3. Lokalradiolagen föreskrev att Radio- och skulle kungöra när ett tillstånd för ett sändningsområde blev ledigt. Fanns det bara en sökande fick denne tillståndet, förutsatt att en minimiavgift betalades inom . Om det fanns flera sökande till ett ledigförklarat sändnings- område – vilket vanligtvis var fallet – gav Radio- och dessa möjlighet att samordna sina ansökningar. Kunde de sökande inte samordna ansökningarna kallade Radio- och till en offentlig auktion, där samtliga sökande fick ange vilket årligt belopp de var beredda att betala i avgift till staten. Alla sökande var således medvetna om vilka bud som lades och den som åtog sig att betala den högsta årliga avgiften fick sändningstillståndet. Lokalradiolagen utgick från att den kommersiella radion inte borde åsamka samhället några kostnader. Ett uttryck för detta var att en tillståndshavare som lägst skulle betala , s.k. minimiavgift. Om en tillståndshavare hade fått sitt tillstånd efter budgivning vid auktion uppgick dock den årliga koncessions- avgiften till det belopp som tillståndshavaren hade åtagit sig att betala vid auktionen. Den genomsnittliga koncessionsavgiften för att få ett tillstånd var närmare 1,5 miljoner En bärande princip i lokalradiolagen var att programmen skulle präglas av självständighet och ha en lokal karaktär. I lagen före- skrevs därför att en tillståndshavare skulle sända program som hade 8TP PT Se SOU 1996:176 s. 138. Historik och gällande rätt framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden . 2.3Lagen om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (stopplagen) Syftet med lokalradiolagen var att stärka mångfalden och den lokala förankringen i etern. Lagen innehöll därför olika regler för att motverka maktkoncentration. Exempelvis kunde som nämnts ovan ingen få mer än ett sändningstillstånd och vissa radio- och samt dagstidningsföretag kunde inte få något tillstånd alls. I fråga om sändningarnas innehåll föreskrevs att minst en tredjedel av sändningstiden skulle användas för program som hade framställts särskilt för den egna verksamheten. fann att den mångfald och lokala förankring, som det nya regelverket avsåg att stärka, i stor utsträckning hade uteblivit. Enligt utskottet dominerades lokal- radion av ett fåtal kapitalstarka nätverksföretag. för radio och TV hade dessutom slagit fast att en tillståndshavare kunde uppfylla lagens krav på eget programinnehåll genom att sända individuell förprogrammerad musikmix under natten.TPF9FPT Det innebar att en station under resten av dygnet kunde sända enbart nätverksmaterial utan att bryta mot lagens bestämmelser. Mot denna bakgrund ansåg att det var nödvändigt att se över förutsättningarna för den privata lokalradion. För att hejda den pågående utvecklingen med nät- verksföretagens dominans antogs lagen (1995:1292) om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (stopplagen). Lagen innebar att Radio- och fram till inte fick meddela några nya tillstånd enligt lokalradiolagen. Efter att ha förlängts upphörde lagen att gälla , då det nu gällande regelverket för kommersiell radio trädde i kraft. 9TP för radio och TV:s slutliga beslut 104/94 . Historik och gällande rätt efter att stopplagen hade trätt i kraft utsågs en parlamentariskt sammansatt kommitté som fick i uppgift att lämna förslag till ändrade regler för lokala ljudradiosändningar. Kom- mittén föreslog i betänkandet Den lokala radion (SOU 1996:176) bl.a. att det befintliga systemet med auktioner skulle ersättas med ett urvalsförfarande baserat på programverksamhetens inriktning, ägarförhållanden och finansiering. Många remissinstanser var dock kritiska och kommitténs förslag ledde inte till lagstiftning. fick en särskild utredare i uppdrag att föreslå hur de framtida villkoren för den kommersiella lokalradion skulle ut- formas. I betänkandet Den framtida kommersiella lokalradion (SOU 1999:14) föreslog utredningen bl.a. att auktionsförfarandet skulle ersättas av ett urvalsförfarande enligt vissa kriterier som Radio- och hade att bedöma, att tillstånden skulle meddelas istället och att varje radiostation skulle vara tvungen att sända eget material 06.00–21.00 . Med utgångspunkt i betänkandet lade regeringen fram proposi- tionen Kommersiell lokalradio (prop. 1999/2000:55), som innehöll förslag till ett nytt regelverk för lokalradion. Bestämmelserna föreslogs bli införda i radio- och TV-lagen och lokalradiolagen bli upphävd. Vissa bestämmelser i lokalradiolagen föreslogs dock bli fortsatt tillämpade till utgången av 2008 för de som hade fått tillstånd enligt den lagen. antog propositionen och trädde de nya reglerna i kraft. 2.5Nuvarande regelverk för kommersiell radio Tillstånd att sända lokalradio får enligt 5 kap. 4 § radio- och TV- lagen lämnas till såväl fysiska som juridiska personer. Staten, landsting och kommuner får liksom enligt lokalradiolagen inte inneha tillstånd. Däremot kan den som ger ut en dagstidning, eller som har ett bestämmande inflytande i ett företag som ger ut en sådan tidning, numera få sändningstillstånd. kunde ingen nationellt sett ha mer än ett tillstånd. Genom radio- och TV-lagen blev det dock möjligt för en och samma tillståndshavare att ha tillstånd i flera olika sändnings- Historik och gällande rätt Inom ett sändningsområde får dock ingen ha mer än ett tillstånd, såvida det inte finns särskilda skäl. Ett tillstånd att sända lokalradio får förenas med villkor. De villkor som är tillåtna framgår av 5 kap. 10 och 11 §§ radio- och TV-lagen, bl.a. att sända en viss mängd eget och lokalt material. Ett tillstånd får överlåtas om Radio- och medger det. Medgivande får dock inte lämnas i vissa fall enligt 5 kap. 16 § radio- och TV-lagen, t.ex. om överlåtelsen medför att mångfalden i medieutbudet inom sändningsområdet påtagligt minskar. Varje tillståndsperiod är enligt 5 kap. 6 § radio- och TV-lagen . Den första tillståndsperioden var dock , räknat från . Det innebär att den första perioden löpte –och att den andra, nu inne- varande, perioden löper –. En tillståndshavare har enligt 5 kap. 13 § radio- och TV-lagen rätt till förlängning med ytterligare en tillståndsperiod, dvs. , om denne senast före utgången av tillståndsperioden begär förlängning. Radio- och kan neka förlängning endast om det finns grund att återkalla tillståndet, tillståndshavaren väsentligt har brutit mot villkor som förenats med sändningstillståndet,