sou · GVB334 · 2008-01-01 00:00:00 — Uppdragets avgränsning medför också den inte helt logiska kon- sekvensen att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning får rätt att gå i skolan så länge beslutet om avvisning eller utvisning gäller, men att denna rätt upp- hör om familjen håller sig undan så länge att beslutet preskriberas. En reglering som innebär att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till skolgång, medan andra barn som vistas illegalt i inte skall ha motsvarande rätt, kan medföra att personalen i de verksamheter där barnen skall tas emot samt huvudmännen för dessa verksamheter be- höver göra en bedömning av vilken kategori ett barn som söker sig till verksamheten tillhör. Som redogjorts för i avsnitt 1.4.2 skall asyl- sökande och andra utlänningar som har rätt till bistånd enligt LMA visserligen förses med ett s.k. . Kortet gäller emellertid en- dast , vilket innebär att den som håller sig undan verkställighet ofta inte har något giltigt kort. Det framstår inte som Förutsättningarna för en reglerad rätt rimligt att kräva att personalen i förskolor och skolor skall göra närmare efterforskningar om elevens identitet och status i migrations- processen. Vår bedömning är därför att skolpersonalen, eller annan beslutsfattare inom kommunen som avgör om barnet skall tas emot i skolan, förskoleverksamheten eller skolbarnsomsorgen, får godta en uppgift från barnet eller barnets vårdnadshavare om att barnet har ansökt om uppehållstillstånd i och håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning, om det inte finns några särskilda omständigheter som talar emot att så är fallet. 6Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. I detta kapitel behandlar vi omfattningen av den skolgång som barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvis- ning eller utvisning skall erbjudas. Vi överväger dels vilka skolformer – innefattande såväl de olika utbildningsformerna som förskole- verksamheten och skolbarnsomsorgen – som barnen skall ha rätt att delta i, dels om utbildningen skall ha samma innehåll som för barn som är bosatta i . Slutligen överväger vi hur regelverket skall utformas. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl.TPF1FPT har rätt till utbildning inom det offent- liga skolväsendet för barn och ungdom samt offentligt bedriven förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . För att diskriminerings- förbudet i artikel 2 i skall upprätthållas är vår utgångspunkt att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i samma utsträckning och på samma villkor som de barn som omfattas av förordning. Det kan dock inte uteslutas att det förhållan- det att barnen lever gömda kan innebära att någon skolform eller någon form av pedagogisk verksamhet måste undantas eller att barnen inte kan omfattas av alla de åtgärder och insatser som barn som lever öppet i har rätt till. En omständighet som kan tala emot att barn i familjer som håller sig undan verkställighet skall ha samma rätt till utbildning, förskole- 1TP PT Förordningen beskrivs närmare i avsnitt 1.6.1. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. verksamhet och skolbarnsomsorg som asylsökande barn är att det kan vara svårt för personalen att uppnå och upprätthålla kontakt med vårdnadshavarna till barn som lever gömda. Även om rätten till utbildning utformas på ett sådant sätt att vårdnadshavarna känner sig trygga med att låta barnen delta i verksamheten, så kan det inte uteslutas att rädslan för att upptäckas av de verkställande myndigheterna kommer att innebära att vårdnadshavarna inte själva vågar ha kontakt med personalen. Skolan är skyldig att samarbeta med elevernas vårdnadshavare i ett antal olika sammanhang, t.ex. vid utvecklingssamtal och upprättande av individuella utvecklings- planer, vid utredning inför särskoleplacering och vid utarbetande av åtgärdsprogram för stödåtgärder. För förskoleverksamhetens del innebär det förhållandet att barnen är små att det krävs en tät och regelbunden kontakt med vårdnadshavarna. Svårigheten att hålla kontakt med vårdnadshavarna skall inte överdrivas. I många fall går det att uppnå ett väl fungerande sam- arbete även med vårdnadshavare till barn som håller sig undan verk- ställighet. Utredningen har varit i kontakt med skolor och förskolor som tar emot gömda barn. Där erbjuds gömda barn samma ut- bildning och verksamhet som andra barn. Företrädare för skolorna har förklarat att det inte är ovanligt att vårdnadshavare till gömda barn deltar vid utvecklingssamtal och andra arrangemang i skolan. I fall där vårdnadshavarna, på grund av rädsla för att upptäckas av polis eller andra myndigheter, inte vågar komma till skolan finns det vanligen möjlighet för rektor eller klasslärare att upprätthålla erforderliga kontakter per telefon eller via ombud. Svårigheter att samarbeta med vårdnadshavarna kan uppstå även när det gäller barn som är bosatta i . Enbart det förhållandet att det kan vara svårt att hålla kontakt med barnens vårdnadshavare utgör enligt vår uppfattning därför inte ett tillräckligt skäl att begränsa rätten till utbildning för de barn som omfattas av vårt uppdrag. 6.3Skolplikt eller rätt till utbildning? Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till ut- bildning, men de skall inte omfattas av skolplikt. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Barn som är bosatta i har skolplikt här. Skolplikten inleds som regel vid höstterminens start det året barnet fyller och avslutas vid utgången av vårterminen det år barnet fyller . De barn som omfattas av skolplikt har motsvarande rätt att få utbild- ning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. har rätt till utbildning inom det offent- liga skolväsendet för barn och ungdom på samma villkor som barn som är bosatta i . De har emellertid inte någon skolplikt. Enligt vår bedömning finns det inte någon anledning att ändra på dessa bestämmelser, och det finns därmed inte heller någon anled- ning att införa skolplikt för de barn som omfattas av vårt uppdrag. Tvärtom skulle en lagstiftning som innebär skolplikt för barn som lever gömda vara mycket svår att upprätthålla, eftersom det inte kan krävas att skolhuvudmännen tillser att barn med okänd vistelseadress kommer till skolan. Just det förhållandet att familjen lever gömd innebär också att det skulle bli i det närmaste omöjligt att vidta sanktioner mot de vårdnadshavare som inte låter sina barn gå i skolan. Vi anser således att barn i familjer som håller sig undan verkstäl- lighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till ut- bildning, men att det skall stå barnen och deras familjer fritt att själva välja huruvida de vill utnyttja denna rätt eller inte. 6.4Verksamheter som skall omfattas av regleringen 6.4.1Det offentliga skolväsendet för barn och ungdom Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till utbild- ning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . Kommunerna skall inte ha någon skyldighet att söka upp barnen för att anvisa dem plats i förskoleklass eller för att in- formera föräldrarna om verksamheten i förskoleklassen eller syftet med denna. Rätten till utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan skall gälla för den som har påbörjat utbildningen . Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. utgör grundstenen i det svenska utbildningssystemet. Det är som huvudregel där barn i skolpliktig ålder fullföljer sin skolplikt. Det är därmed givet att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till utbildning i . Förskoleklassen är en frivillig skolform för barn året före skol- pliktens inträde. Vi ser inga särskilda omständigheter som ger an- ledning att undanta förskoleklassen från de skolformer som skall erbjudas de barn som omfattas av vårt uppdrag. För barn som är bosatta i skall enligt 2 b kap. 2 § skol- lagen den kommun där barnet stadigvarande vistas anvisa plats i förskoleklassen från och med höstterminen det år barnet fyller till dess att barnet skall fullgöra sin skolplikt. Vidare framgår av 2 b kap. 3 § skollagen att kommunen skall verka för att barnet ut- nyttjar den anvisade platsen och informera föräldrarna om verksam- heten i förskoleklassen och syftet med denna. Vi anser inte att kommunerna skall vara skyldiga att söka upp familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning för att anvisa barnen plats i förskoleklass eller informera om verksamheten. fortsätter i det närmaste samtliga ungdomar som genomgått till gymnasieskolan (gick vidare från grundskola till gymnasieskola 2005, se prop. 2006/07:1, utg.omr. 16, s. 45). Det talar för att även ungdomar i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvis- ning skall ges rätt att antas till gymnasieutbildning, om de uppfyller de behörighetskrav som föreskrivs. Mottagande till gymnasieutbildning förutsätter att systemet för intagning till gymnasieskolan kan hantera även personer som lever gömda. Det är styrelsen för utbildningen som ansvarar för intag- ningen till de olika utbildningar som anordnas inom en kommun eller ett landsting. Befintliga intagningssystem bygger på att sök- anden har ett personnummer eller motsvarande nummer som kan användas för registrering, t.ex. samordningsnummer. I enlighet med vad som framgår av avsnitt 1.7 har varken asylsökande eller personer som har fått avslag på sin ansökan om uppehållstillstånd Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Som regel har dessa personer inte heller något samordningsnummer. Ett sätt att tillse att även den som inte är folkbokförd i kan registreras i system för intagning i gymnasieskola är att ändra folkbokföringsförordningen, så att det blir möjligt för att tilldela samordningsnummer på begäran av styrelsen för en utbildning om ändamålet med samordningsnumret är registrering i system för intagning till gymnasieskolan. Vid kontakter med intag- ningsenheter och högstadieskolor har utredningen emellertid er- farit att de system som finns för intagning till gymnasieskolorna fungerar även för elever som inte har fullständiga personnummer. Vid betygsättningen ersätter grundskolorna de fyra sista siffrorna i personnumret med fingerade koder. Koderna följer sedan med när eleverna ansöker till gymnasieskolan. De datasystem som används för intagningen till gymnasieskolan accepterar de fingerade koderna och låter eleverna delta i intagningen på samma sätt som de elever som har korrekta personnummer. Då det således redan finns former för att hantera intagning till gymnasieskolan av ungdomar som saknar personnummer, ser vi inte någon anledning att föreslå att samordningsnummer skall kunna begäras för registrering i system för gymnasieintagning. Enligt vår uppfattning föreligger det inte några andra omstän- digheter som talar emot att ungdomar i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning ges rätt att ansöka till, tas in för och genomgå gymnasieutbildning på samma villkor som ungdomar som är bosatta här. De skall därför ha rätt till utbildning i gymnasieskolan. På samma sätt som när det gäller asylsökande ungdomar och andra ungdomar som omfattas av förordningen om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarns- omsorg för asylsökande barn m.fl. bör rätten till gymnasieutbild- ning omfatta dem som har påbörjat utbildningen . En sådan åldersgräns är förenlig med såväl som direktivet 2003/9/EG om miniminormer för mottagande av asyl- sökande i medlemsstaterna. Den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan Särskolan är avsedd för barn och ungdomar som inte kan gå i grund- skola eller gymnasieskola för att de har en utvecklingsstörning. Med dessa jämställs enligt 1 kap. 16 § skollagen de som har fått ett Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. betydande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder på grund av hjärnskada samt personer med autism eller autismliknande tillstånd. Som framgår av avsnitt 1.5.3.4 skall en placering i särskola före- gås av en grundlig utredning av barnets person och situation. Särskole- utredningen bygger delvis på ett samarbete mellan styrelsen för sär- skolan och barnets vårdnadshavare. Dessutom gäller enligt lagen (1995:1249) om försöksverksamhet med ökat föräldrainflytande över utvecklingsstörda barns skolgång att ett barn inte får placeras i särskola utan vårdnadshavarnas medgivande. Som anförts i avsnitt 6.2 kan det förhållandet att ett barn lever gömt innebära att det är svårt att ha kontakt med barnets vård- nadshavare. Av samma avsnitt framgår emellertid också att det i många fall går att uppnå ett väl fungerande samarbete även med vårdnadshavare till gömda barn. Utredningen har besökt i , där det finns såväl grundskola som grund- särskola. Skolan har visserligen inte haft några gömda barn place- rade i särskolan, men enligt personalens uppfattning skulle inte svårigheterna att hålla kontakt med vårdnadshavarna omöjliggöra en sådan placering. Svårigheter att samarbeta med hemmen kan förekomma även under särskoleutredningar och vid särskoleplaceringar av barn som är bosatta i . Vi anser inte att svårigheter att samarbeta med vårdnadshavarna är ett tillräckligt tungt vägande skäl för att de barn som omfattas av våra direktiv inte skall ges rätt till undervisning i särskola. På grund härav, och då vi inte heller kan se några andra skäl som talar emot en sådan reglering, föreslår vi att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvis- ningsbeslut skall ges rätt till utbildning i obligatorisk särskola och gymnasiesärskola på samma villkor som barn som är bosatta här. Liksom när det gäller utbildning i gymnasieskolan skall det för rätt till utbildning i gymnasiesärskolan krävas att utbildningen på- börjas före det att eleven fyller . Om det inte är möjligt att utverka ett samtycke till särskole- placering från vårdnadshavarna skall – på samma sätt som när det saknas samtycke från vårdnadshavare som är bosatta i – någon sådan placering inte ske. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Specialskolan tar emot barn som inte kan gå i grundskola på grund av hörselskada eller dövhet. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. har rätt till utbildning i specialskolan på samma villkor som barn som är bo- satta i , medan andra barn som inte är bosatta i endast får tas emot i specialskolan om det finns särskilda skäl, såsom att barnet är svenskspråkigt (7 kap. 2 § specialskoleförordningen). har förklarat för utredningen att man tolkar regleringen i specialskoleförordningen så att specialskolan inte har rätt att ta emot gömda barn, om de inte är svenskspråkiga. På samma sätt som vid placering i särskola föregås en placering i specialskola av en utredning av barnet. Utredningen genomförs av , och bygger på material om barnet som inhämtas från vårdnadshavare, läkare samt de eventuella förskolor och skolor som barnet har gått i. När ett barn väl placeras i specialskolan kan barnets särskilda behov innebära att det behövs ett utökat samarbete mellan hemmet och skolan jämfört med vad som är fallet när det gäller barn i . Som vi har konsta- terat i avsnitt 6.2 kan det förhållandet att ett barn lever i en familj som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvis- ningsbeslut innebära att det ibland är svårt för skolan att få till stånd ett omfattande samarbete med vårdnadshavarna. Som anförts där skall emellertid inte samarbetsproblemen överdrivas. Enligt uppgift från är det som regel vårdnads- havarna som ansöker om att ett barn skall placeras i specialskola. Vårdnadshavare som aktivt ansöker om placering av sitt barn får också antas vara villiga att samarbeta med såväl Specialskolemyn- digheten som skolan. Med hänsyn till det anförda, och då barn med hörselskador får antas ha ett stort behov av den utbildning som bedrivs i special- skolan, anser vi att barn i familjer som håller sig undan verkställig- het av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha samma rätt som asylsökande barn även i detta avseende. Vi föreslår därför att rätten till utbildning skall omfatta även utbildning i specialskola. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Asylsökande barn och andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. har rätt till utbildning i sameskola. Det förefaller visserligen mindre sannolikt att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skulle söka sig till sameskolorna för undervisning, men det saknas skäl att undanta denna skolform från rätten till utbildning för de barn som omfattas av våra direktiv. I den mån barnen inte är samer är det Same- skolstyrelsen som avgör om de skall tas emot i sameskolan eller inte. Vi föreslår att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut skall ges rätt till utbildning i samtliga skolformer inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . Barnen skall alltså ha samma rätt att tas emot i skolfor- merna som barn som är bosatta i . Rätten till utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan skall gälla för den som har påbörjat utbildningen . Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till särskild undervisning på sjukhus, i hemmet eller på annan lämplig plats enligt 10 kap. 3 § skollagen, 8 kap. 2 § gymnasieförordningen och 8 kap. 2 § förordningen om gymnasiesärskolan. De skall där- emot inte ha rätt till utbildning i särskilda resurscenter enligt 10 kap. 3 a § skollagen. Vår bedömning: Enbart det förhållandet att ett barn lever i en familj som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvis- ning eller utvisning skall inte anses utgöra ett sådant skäl som enligt 10 kap. 3 § skollagen, 8 kap. 2 § gymnasieförordningen eller 8 kap. 2 § förordningen om gymnasiesärskolan kan berättiga barnet till undervisning i hemmet eller på annan plats utanför skolans lokaler. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Särskild undervisning för elever som inte kan delta i vanlig undervisning Elever i , den obligatoriska särskolan, specialskolan och sameskolan som på grund av sjukdom eller liknande skäl inte kan delta i vanligt skolarbete har enligt 10 kap. 3 § skol- lagen rätt till särskild undervisning på sjukhus, i hemmet eller på annan lämplig plats. I 8 kap. 2 § gymnasieförordningen respektive 8 kap. 2 § förordningen om gymnasiesärskolan finns motsvarande bestämmelse för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Dessa bestämmelser får anses omfatta även de elever som under- visas i , den obligatoriska särskolan, specialskolan, same- skolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan med stöd av förord- ningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Som framgår av bestämmelsernas ordalydelse är särskild under- visning avsedd för elever som inte kan komma till skolan på grund av en längre tids sjukdom eller liknande skäl. För att tillgodose lång- tidssjuka barns rätt till utbildning och för att de skall kunna uppfylla sin skolplikt finns särskilda sjukhusskolor. Sjukhusskolorna kan ta emot såväl barn inom den somatiska barn- och ungdomssjukvården som barn inom den barn- och ungdomspsykiatriska vården. Om det införs en rätt till utbildning inom det offentliga skol- väsendet för barn som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning, skulle det kunna hävdas att 10 kap. 3 § skollagen ålägger skolhuvudmännen skyldighet att anordna under- visning i hemmet för gömda barn som inte får eller vågar gå till skolan av rädsla för att familjen skall upptäckas av polis eller andra svenska myndigheter. Som anförts i avsnitt 5.5 anser vi att rätten till skolgång för de barn som omfattas av våra direktiv inte bör utformas på ett sådant sätt att skolorna eller skolhuvudmännen åläggs att vidta åtgärder som försvårar verkställigheten av avvisnings- eller utvisningsbeslutet. En reglering som innebär att barn ges rätt till undervisning i hemmet, eller på någon annan plats utanför skolan enbart på grund av familjens rädsla för att upptäckas av de verk- ställande myndigheterna, skulle betyda att skolhuvudmännen åläggs att vidta åtgärder som ligger mycket nära ett aktivt stödjande av familjens val att vägra att efterkomma beslutet om avvisning eller utvisning. För att skolhuvudmannen skall vara skyldig att anordna särskild undervisning enligt 10 kap. 3 § skollagen krävs emellertid att eleven inte kan delta i vanligt skolarbete. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. är så inte fallet när det gäller barn som inte får eller vill gå till skolan endast på grund av rädsla för att de verkställande myndigheterna skall få reda på var de finns. Införandet av en rätt för dessa barn att gå i skola överlämnar till barnet och barnets vårdnadshavare att avgöra huruvida denna rätt skall utnyttjas. Om man väljer att ut- nyttja rätten till utbildning får man också acceptera att utbild- ningen genomförs i skolans lokaler. Ett barn som drabbas av sjuk- dom eller av liknande skäl blir förhindrat att komma till skolan bör emellertid ha samma rätt till särskild under- visning som barn som är bosatta i . Enligt 10 kap. 4 § skollagen skall ett skolpliktigt barn medges att fullgöra skolplikten på annat sätt än vad som anges i skollagen, om det framstår som ett fullgott alternativ till den utbildning som annars står barnet till buds. Enligt vårt förslag skall barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning inte omfattas av skolplikt. Skolgång med stöd av bestäm- melsen i 10 kap. 4 § skollagen kan således inte bli aktuell för de barn som omfattas av vårt uppdrag. Enligt 10 kap 3 a § skollagen får barn som är synskadade eller gravt språkstörda fullgöra sin skolplikt i särskilda resurscenter. Utbild- ningen bedrivs genom att eleverna erbjuds en visstidsplacering på resurscentren, som stöd och komplement till den ordinarie skol- gången i hemkommunen. Av förarbetena till 10 kap. 3 a § skollagen framgår att verksam- heten vid de särskilda resurscentren inte ingår i det offentliga skol- väsendet (prop. 1998/99:105 s. 40). Därmed har inte asylsökande barn eller andra barn som omfattas av förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsök- ande barn m.fl. rätt till utbildning i resurscentren. De barn som omfattas av vårt uppdrag bör inte ges en mer omfattande rätt till utbildning än asylsökande barn. Vi anser därför att de inte bör ges rätt till utbildning i de särskilda resurscentren. Den närmare regleringen av rätten till utbildning m.m. Vårt förslag: Barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall få delta i offent- ligt bedriven förskoleverksamhet på samma villkor som barn som är bosatta i . Kommunerna skall inte ha någon skyldighet att genom upp- sökande verksamhet ta reda på vilka barn som är berättigade till plats i förskola eller att informera föräldrarna om verksamheten i förskolan eller syftet med denna.