sou · GWB312 · 2008-02-28 00:00:00 — Graden av specialisering riktad mot finansiell sektor i är bland de lägsta i jämförelse med andra mogna ekonomier mätt som sysselsättningsandelen i i förhållande till sysselsättnings- andelen i genomsnitt i mogna ekonomier. Den finansiella sektorns sysselsättningsandelar ökade i de flesta länder. minskade andelen i en övervägande del av länderna men till de länder där andelen fortsatte öka hör . Även om specialiseringsgraden mot finansiell Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn sektor i är fortsatt låg har den ändå ökat i relativt hög grad i jämförelse med flertalet andra länder. Måttet tar ingen hänsyn till utbudet av tjänster, vilka sorts tjänster som tillhandahålls, eller vad de anställda i den finansiella sektorn faktiskt gör. Det här måttet på specialisering måste därför tolkas med försiktighet. Utformningen av ett lands utbildnings- och socialförsäkrings- system skulle kunna påverka efterfrågan på finansiella tjänster. Detta har det inte tagits hänsyn till i den här jämförelsen. Om det finns en sådan effekt skulle det kunna bidra till den lägre specialiseringsgraden mot den finansiella sektorn i de nordiska länderna, som har den mest omfattande skattefinansierade väl- färden. I det föregående avsnittet konstaterades att den svenska finansiella sektorn sysselsätter, i jämförelse med andra mogna ekonomier, relativt få personer i förhållande till arbetskraften i stort. I det här avsnittet redovisas den finansiella sektorns bidrag till BNP. För att mäta den finansiella sektorns produktion och bidrag till BNP används förädlingsvärdet. Förädlingsvärdet kan även användas för att mäta sektorns produktivitet genom att mäta förädlings- värdet per arbetad timme eller per anställd. Förädlingsvärdet kan också användas för att jämföra och rangordna den finansiella sektorn i olika länder. Se förklaringsruta 5.2 för en närmare beskrivning av hur förädlingsvärde i den finansiella sektorn beräknas. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 Faktaruta 5.2 Förädlingsvärde i den finansiella sektorn Definitionen av förädlingsvärde är det mervärde som skapas i varje steg av en produktionsprocess. Förädlingsvärdet är bidraget från produktionsfaktorerna (arbete, kapital, mark) till värdet av en produkt, och det är lika med inkomsterna som ägarna av produktionsfaktorerna får. Summan av förädlingsvärdena i varje steg av produktionen är lika med värdet av den färdiga produkten. Det totala förädlingsvärdet i ett land representerar landets BNP. Förädlingsvärdet kan mätas från utgiftssidan eller från inkomstsidan, och ger i läroboken samma resultat. Mätt från utgiftssidan är förädlingsvärdet lika med det totala värdet av ett företags produktion minus kostnader för insatsvaror exklusive kostnader för arbetskraften. Från inkomstsidan kan förädlingsvärdet ses som ett mått på det välstånd som produceras av de som arbetar i ett företag, en bransch, eller en ekonomi, och av de som tillhandahåller kapital (investerarna). Den största delen av förädlingsvärdet går till de anställda genom löner och andra personalkostnader. Staten får också del av förädlingsvärdet genom skatter. Slutligen återstår en del som går till ägarna i form av vinst. Produktiviteten i ett företag relaterar produktionen till insatsvarorna. Exempel på produktivitetsmått är nettoproduktion per anställd, per arbetad timme, eller per insatt kapital. Nettoproduktionen per anställd blir därför förädlingsvärdet delat med antal anställda. Dessa mått kan användas för att mäta prestationer eller för att jämföra ett företag med andra företag, branscher, eller länder. När det gäller den finansiella sektorn bedöms det som svårare att definiera och mäta produktionen. Att mäta produktionen i tjänstesektorn är generellt svårare än i andra sektorer i ekonomin. Detta är ett betydande problem i studier som syftar till att mäta produktiviteten i den finansiella sektorn. Det finns olika metoder för att mäta produktionen i den finansiella sektorn.1P P En metod är att använda förädlingsvärdet för att mäta produktion. Baserat på den metoden är produktionen de tjänster som, i exempelvis en bank, tillhandahålls långivare och låntagare samt övriga banktjänster. En skillnad mellan företag i banksektorn och t.ex. ett industriföretag är definitionen av produktionsvärdet. För en bank är en av de viktigaste intäktskällorna räntenettot, dvs. skillnaden mellan in- och utlåningsränta. Bankerna tillhandahåller tjänster för vilka det inte finns något specifikt pris, och kostnaden för tjänsterna måste täckas av räntenettot. Skillnaden i beräkningen av förädlingsvärde mellan en bank och ett industriföretag är hur ränteutgifterna hanteras. För ett industriföretag är ränteutgifter en kostnad som ska täckas av förädlingsvärdet (enligt beskrivningen ovan). En bank är däremot en intermediär mellan en sparare och en investerare. Intermedieringen är bankens affärsverksamhet och räntenettot är därför en del av förädlingsvärdet. För en bank är inte ränteutgifter något som täcks av förädlingsvärdet, utan en kostnad för insatsvaror. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn Faktaruta 5.2 Förädlingsvärde i den finansiella sektorn, forts. En banks produktion är således lika med de totala intäkterna inklusive avgifter och kommissioner som banken erhåller. De avgifter och kommissioner banken betalar är en del av kostnaden för insatsvaror. Enligt detta består en banks produktion av: erhållna avgifter och kommissioner nettovinst eller förlust av trading För att beräkna förädlingsvärdet måste kostnaderna för insatsvarorna dras ifrån den sammanlagda produktionen. I banksektorn utgörs kostnader för insatsvaror av: betalda avgifter och kommissioner (för tjänster erhållna av andra finansiella företag) kostnader för konto, operationskostnader m.m. 1P P Olika metoder beskrivs översiktligt i Ortner, A. & , H. [2006]. Finansiell intermediering (SNI 65-67) Banker (SNI 65) Försäkringsbolag (SNI 66) Övriga finansiella företag (SNI 67) Anm.: Andelarna är beräknade i löpande priser . Finansiella intermediärer har definierats som sektorerna 65–67 enligt SNIs branschindelning. SNI-kod anges inom parentes. Datamaterialet är inhämtat från databasen () och sträcker sig över perioden –2004. Förädlingsvärdesandelarna (som beräknas i löpande priser) är beräknade för tre olika år – 1980, 1993 och 2004. I tabellen anges hur stor den finansiella sektorn är i relation till näringslivets totala förädlingsvärde. Förädlingsvärde i EUKLEMS beräknas som i nationalräkenskaperna. Förädlingsvärdet för dessa verksamheter erhålls som skillnaden mellan produktionsvärde och insatsförbrukningsvärde. I nationalräkenskaperna beräknas en del av produktionen inom banker och andra finansinstitut som lika med deras räntenetto (skillnaden mellan inlånings- och utlåningsräntor). Se även SOU 2002:118. I EUKLEMS beräknas förädlingsvärden även separat för SNI 65–67 (till skillnad från SCB). Källa: EUKLEMS. Den finansiella sektorns andel av näringslivets totala föräd- lingsvärde har minskat , se tabell 5.3. Minskningen beror på att förädlingsvärdet för gruppen banker, minskat betydligt Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 , från 6,9 till 4,2 procent.TPF202FPT De övriga två grupperna har båda ökat i relation till näringslivets förädlingsvärde. I en rapport från visas dock att i jämförelse med andra branscher i var finansiell verksamhet (Nuteks benämning) den snabbast växande branschen i – 2005 mätt som tillväxt i förädlingsvärdet.TPF203FPT Enligt Nuteks studie ökade förädlingsvärdet . var också förädlingsvärdet per anställd i den finansiella sektorn betydligt högre i jämförelse med övriga branscher, se diagram 5.5. El, gas, värme och Källa: [2007]. 202TP PT Gruppen banker består av bl.a. , affärsbanker, sparbanker, finansiella bolag, investmentbolag och värdepappersfonder enligt tidigare definition. 203TP PT [2007]. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn 5.2.2Förädlingsvärde i en internationell jämförelse Att jämföra sysselsättning, förädlingsvärde, effektivitet och produktivitet är inte problemfritt. Att göra en jämförelse av den finansiella sektorn mellan olika länder medför betydande svårig- heter att tolka resultatet beroende på de skillnader som finns mellan olika länder i form av bl.a. reglering. Detta måste tas hänsyn till när den finansiella sektorn jämförs. Den svenska finansiella sektorn står för en relativt låg andel av förädlingsvärdet 2004 i jämförelse med många andra länder, se tabell 5.4. var nivån i något lägre än genomsnitt i EU15, var förädlingsvärdesandelen i högre än genomsnittet, 2004 vara betydligt lägre. Att förädlingsvärdesandelen minskat i kan delvis bero på utvecklingen efter den svenska bankkrisen . har haft en liknande, men mer extrem utveckling, medan har haft en utveckling av förädlings- värdesandelen i linje med genomsnittet i EU15. Tabell 5.4 Förädlingsvärde för finansiella intermediärer i relation till näringslivets förädlingsvärde Anm.: Andelarna är beräknade i löpande priser för respektive land. Finansiella intermediärer har definierats som sektorerna 65–67 enligt SNIs branschindelning. Källa: EUKLEMS. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 Förädlingsvärdet som andel av näringslivets totala förädlingsvärde redovisar enbart den finansiella sektorns relation till det övriga näringslivet, men säger inget om den finansiella sektorns betydelse i jämförelse med andra länder i absoluta termer eftersom förändringar i andra branscher påverkar andelarnas storlek. Förädlingsvärde per anställd ger en något annorlunda bild. ligger i nivå med och när det gäller förädlingsvärde per anställd i banksektorn, men betydligt under de övriga länderna, se tabell 5.5.TP PT Tabell 5.5 Förädlingsvärde och antal anställda i banksektorn för vissa länder 2003 bank/tot. Källa: Ortner, A. & , H. [2006], [2004], SCB och egna beräkningar. Den svenska banksektorns bidrag till BNP har varierat mellan , se diagram 5.6.TPF204FPT 204TP PT I diagram 5.6 representeras banksektorn av de svenska kommersiella bankerna som utgör av marknaden (övriga är utländska kommersiella banker och sparbanker). Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn Diagram 5.6 Förädlingsvärde i banksektorn i som andel av BNP 1996–2003 Källa: [2004], SCB och egna beräkningar. 5.3Produktivitet och effektivitet i finansiell sektor Att uppskatta produktivitetstillväxten i den finansiella sektorn och jämföra utvecklingen mellan olika länder är svårare än att göra det för branscher inom tillverkningsindustrin. Att mäta produk- tivitetstillväxt i tjänstesektorn är generellt sett förenat med svårig- heter. Vid internationella jämförelser kan också olika definitioner och datakällor för att mäta antal anställda och antal arbetade timmar leda till problem. Måtten för att mäta effektivitet och produktivitet är anpassade för varuproduktion och är inte i första hand anpassade för tjänstesektorn. Med de standardmått som finns är det svårt att mäta den finansiella sektorns effektivitet. Om produktivitetstillväxten i den finansiella sektorn under- skattas innebär det en underskattning av den aggregerade produk- tivitetstillväxten. Det får också konsekvenser för andra branscher, främst tillverkningsindustrin, genom att den finansiella sektorn är en betydande leverantör av insatsvaror och att produktivitets- tillväxten kan överskattas i andra branscher.TPF205FPT 205TP PT Wölfl, A. [2005]. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 Det finns ett anta andra faktorer som kan tolkas som tecken på att den svenska finansiella sektorn är effektiv, t.ex. att det i är en stor andel användare av Internetbanker, att användningen av Internettjänster för aktiehandel är betydande i och att är nettoexportör av finansiella tjänster. Dessa alternativa mått att kvalitativt bedöma effektivitet, eller tecken på effektivitet, kan bidra till bedömningen av effektiviteten i den svenska finansiella sektorn. En studie som beräknar alternativa mått för produktionen i den amerikanska finansiella sektorn visar att det kan vara stora avvikelser om de gängse måtten underskattar utvecklingen i den finansiella sektorn. De alternativa måtten omfattar kvalitets- förbättringar så som enklare transaktioner, tillgång till bankomater och bättre intermediering. Skillnaden blir att produktionen ökade –1994, i jämförelse med de officiella beräkningarna på i genomsnitt.TPF206FPT Underskattande av detta slag har sannolikt inte minskat när informations- och kommunikationsteknologi ökat i betydelse i den finansiella sektorn. Tillgången till statistik är bättre för banksektorn än för den finansiella sektorn som helhet. Banksektorn får därför till viss mån representera den finansiella sektorn i detta avsnitt. 5.3.1Produktivitet i finansiell sektor Produktivitet definieras här som förädlingsvärdet i fasta priser per arbetad timme.TPF207FPT Alternativt kan produktiviteten beräknas per sysselsatt, men beräknat ger måttet sannolikt en mer rättvisande bild. En förklaring kan vara att de genomsnittliga arbetstimmarna skiljer sig åt relativt kraftigt mellan länder. I vissa tjänstebranscher, t.ex. handel, är deltidsarbete utbrett i . Skiljer graden av deltidsarbete sig åt mellan länder inom en bransch blir jämförelser per sysselsatt ännu sämre. I finns personer som definieras som sysselsatta men av olika skäl arbetar mindre (eller inte alls) och på så sätt bidrar mindre till produktionen. Genom att använda förädlingsvärde blir 206TP PT Fixler, D. & Zieschang, K. [1999]. 207TP PT Baserat på PPP-justerade växelkurser. Dessa är branschspecifika, men konstanta över tiden. Beräkning av köpkraftsjusterade växelkurser inbegriper flera svårigheter, varför produktivitetsnivåerna bör tolkas med försiktighet. Källa: , arbetspapper. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn produktivitetstillväxten i tjänstesektorn bättre i en internationell jämförelse. Den beräknade produktivitetstillväxten är generellt lägre per sysselsatt än per arbetad timme, se tabell 5.6. Exempelvis ökade produktiviteten i den finansiella sektorn –2004 om produktiviteten mäts per arbetad timme, men beräknat per sysselsatt. En förklaring kan vara att antalet arbetade timmar ökat mer än sysselsättningen genom ökad övertid och att färre arbetar deltid. Tabellen visar också att gruppen banker, stod för den största produktivitetsökningen. Ökningen var per arbetad timme och per sysselsatt i genomsnitt –2004. Övriga finansiella företag har haft en betydligt svagare utveckling med i genomsnitt negativ produktivitetsutveckling beräknat per sysselsatt. Tabell 5.6 Produktivitetstillväxt för finansiella intermediärer i –2004 Finansiell intermediering (SNI 65-67) 2,2 (2,1) 2,9 (1,9) 1,8 (1,7) Banker (SNI 65) 4,8 (3,8) Försäkringsbolag (SNI 66) -1,2 (-2,2) Övriga finansiella företag (SNI 67) (-0,3) Anm.: Produktiviteten definieras som förädlingsvärdet priser per arbetad timme (per sysselsatt inom parentes). Data för den finare branschindelningen saknas 1980–1992. Finansiella intermediärer har definierats som grupperna 65–67 enligt SNIs branschindelning. Källa: EUKLEMS och egna beräkningar. Skillnaderna för , och till viss del också för och , är relativt stora i tillväxttakt beroende på vilket produktivitetsmått som används (per arbetad timme eller per sysselsatt). I många länder påverkas produktivitetstillväxten inte av valet av mått, se tabell 5.7. Produktivitetsutvecklingen mätt i den svenska banksektorn, gruppen banker, var i genomsnitt och den fjärde högsta. För den svenska finansiella sektorn som helhet var tillväxten högre än genomsnittet i EU15. Högst produktivitetstillväxt i hela sektorn var det i , och . Dessa länder hade också högst produktivitets- tillväxt i gruppen banker. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 mest i gruppen banker medan utvecklingen var svagare i de övriga två grupperna, försäkringsbolag och övriga finansiella företag. Årlig produktivitetstillväxt för finansiella inter- mediärer i –2004 Årlig produktivitetstillväxt och per anställd (inom parentes), procent Banker (SNI 65) (SNI 66) företag (SNI 67) (SNI 65-67) (3,6) (3,6) (2,4) (3,5) (4,7) (3,6) (0,1) (4,1) (1,9) (2,0) (1,3) (2,0) -7,3 (2,6) (-8,2) (1,5) (3,8) (1,1) (11,8) (4,0) (2,0) (1,2) (1,2) (3,5) (1,4) (1,2) (0,0) (1,0) (5,5) (2,8) (4,9) -1,8 (2,5) (-2,7) (1,1) (0,8) -0,8 (2,2) (4,7) (-1,0) (2,0) -2,8 (5,5) (-3,0) (6,7) (4,3) -1,2 (3,8) (-2,2) (-0,3) (1,9) -9,6 -0,4 (3,2) (-10,0) (-1,0) (0,2) -0,1 (5,4) (-0,3) (4,2) -1,3 -0,4 (0,2) (-1,4) (-0,3) (-0,6) -2,5 (3,6) (-3,0) (2,5) (2,1) Anm.: Finansiella intermediärer definieras som grupperna 65–67 enligt SNI:s branschindelning. SNI 65 = Finansförmedling utom försäkring och pensionsverksamhet, SNI 66 = Försäkring och pensionsverksamhet utom obligatorisk socialverksamhet, SNI 67 = Stödtjänster till finansiell verksamhet. Källa: EUKLEMS, egna beräkningar. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn Diagram 5.7 Produktivitetsutveckling i finansiell sektor i vissa länder 1980–2004 Anm.: Avser SNI 65–67. PPP-justerade växelkurser (euro). Köpkraftsparitet (purchasing power parity, PPP) är ett mått som används för att kunna jämföra värdet av olika länders valutor. Måttet har flera användningsområden, t.ex. att jämföra levnadsstandarden mellan länder. Källa: EUKLEMS. I diagram 5.7 visas produktivitetsutvecklingen för den finansiella sektorn . Utvecklingen är beräknad med PPP- justeradeTPF208FPT växelkurser för att kunna göra internationella jämförelser. Diagrammet visar nivåer, dvs. Av de redovisade länderna hade högst förädlings- värde 1980. ligger på tredje högsta nivån.TPF209FPT Efter en svag utveckling ökade produktiviteten i –2004. Flera svårigheter finns att beräkna 208TP PT Köpkraftsparitet (purchasing power parity, PPP) är ett mått som används för att kunna jämföra värdet av olika länders valutor. Måttet har flera användningsområden, t.ex. att jämföra levnadsstandarden mellan länder. 209TP PT I , , , H. & , A. [2007] dras slutsatsen att produktiviteten i tjänstesektorn är sämre i än i många andra länder. För finanssektorn görs dock schablonberäkningar för vilket omöjliggör jämförelser med andra länder. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 PPP-justerade växelkurser och resultatet bör därför tolkas försiktigt, även om det får stöd i andra studier.TPF210FPT En rapport visar att arbetsproduktiviteten var god i den svenska banksektorn. Indexerat var produktiviteten något högre än i och betydligt över jämförbara länder i Europa.TPF211FPT För del visas utvecklingen också i diagram 5.8. Produk- tiviteten, mätt som förädlingsvärde per anställd, i den svenska banksektorn har ökat . Diagram 5.8 Antal anställda i banksektorn och förädlingsvärde per anställd i Anm.: Här avser banker affärs- och sparbanker. Källa: [2004)] och egna beräkningar. I jämförelse med tillverkningsindustrin är produktivitetstillväxten i tjänstesektorn generellt lägre. Forskning visar att det finns flera förklaringar till detta.TPF212FPT En förklaring är att tjänstesektorn inte är lika kapitalintensiv som tillverkningssektorn och att ny teknologi därför inte sprids lika snabbt. Ytterligare en förklaring är en lägre 210TP PT [2007] och [2006]. 211TP PT Om arbetsproduktiviteten i indexeras till 100 var index för 98, 82, 82, och 65. Källa: [2006]. 212TP PT En översikt finns i ECB [2006]. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn innovationsgrad när det gäller användandet av informations- och kommunikationsteknologi. En tredje förklaring är att tjänster i mindre utsträckning handlas internationellt och att konkurrens- trycket därför är svagare inom tjänstesektorn. I jämförelse med tjänstesektorn generellt är dock den finansiella sektorn i hög grad utsatt för internationell konkurrens och använder också i hög grad informations- och kommunikationsteknologi. Det talar för att produktivitetstillväxten i den finansiella sektorn kan vara högre än i andra tjänstebranscher. I används mellan av de producerade finansiella tjänsterna som insatsvaror i annan produktion. En hög produktivitetstillväxt och en betydande roll som leverantör av insatsvaror till annan produktion innebär att det finns en betydande indirekt effekt på produktivitetstillväxten i andra branscher och på ekonomin som helhet. Denna effekt av de tjänster den finansiella sektorn tillhandahåller verkar finnas för tillverkningsindustrin, men inte för branscher i tjänstesektorn (som inte är lika kapitalintensiv).TPF213FPT En studie visar att i genomsnitt var produktivitetstillväxten i den finansiella sektorn – 2001 i . En sådan nivå är jämförbar med de delar av tillverkningsindustrin som haft högst produk- tivitetstillväxt under samma period.TPF214FPT 5.3.2Effektivitet i finansiell sektor En effektiv finansiell sektor producerar de produkter och tjänster som efterfrågas till en låg kostnad. En förutsättning för en effektiv finansiell sektor är ett väl fungerande regelverk. Effektivitet uppnås främst genom att konkurrenstrycket hålls uppe, t.ex. genom låga etableringshinder för både inhemska och utländska aktörer. Vinsterna i den inhemska sektorn kan tillfälligt ökas, t.ex. genom tillträdeshinder, men sådana åtgärder får snedvridande effekter som på motverkar effektiviteten. I en konkurrensutsatt finansiell sektor kan de finansiella företagen åstadkomma effektiva lösningar. Enligt en studie av hör den finansiella sektorn till de mest effektiva branscherna i Sverige.TPF215FPT I studien definieras förädlingsvärde (omsättningen minus kostnaden för insatsvaror 213TP PT Wölfl, A. [2003]. 214TP PT Wölfl, A. [2005]. 215TP PT [2007]. Den svenska finansiella sektorn Bilaga 5 till LU 2008 och tjänster mätt i löpande priser) som det värde som skapats i företagen när insatsvaror och tjänster är betalda. Ju högre förädlingsvärde företag skapar, desto större är bidraget till produktionen. Förädlingskostnaden visar hur mycket kapital- och arbetskraftskostnader som går åt för att skapa förädlingsvärdet. Genom att relatera förädlingsvärdet till kostnader för personal och kapital mäts effektiviteten. Ju lägre kostnad, mätt i resursåtgång, som fordras för att generera ett visst förädlingsvärde, desto effektivare kan verksamheten anses vara. I studien visas relationen mellan tillväxt och effektivitet –2005. var den finansiella sektorn den bransch som uppvisade högst tillväxt och störst effektivitet, se diagram 5.9. Diagram 5.9 Tillväxt och effektivitet för olika branscher 1995– 2005 El-, gas-, värme- & -0,2 Källa: [2007]. Effektivitet i den finansiella sektorn mäts oftast relativt den inhemska marknaden. Internationella jämförelser är svåra, t.ex. arbetar bankerna i olika länder med olika teknologi och är inte direkt jämförbara. Bilaga 5 till LU 2008 Den svenska finansiella sektorn För och visar många studier att banker i genomsnitt har kostnader som är än den bästa banken i respektive land. Detta tyder på att det finns ytterligare effektivitetsvinster att göra.TPF216FPT En bransch är effektiv om företagen verkar på en konkurrens- utsatt marknad. Den finansiella sektorn blir i allt högre grad en kunskapsbaserad tjänstebransch där innovationer och konkurrens- förmåga är avgörande för hur ett finansiellt företag utvecklas. Specialisering bidrar till att öka konkurrenskraften och är därför av stor betydelse för såväl det enskilda företaget som ekonomin som helhet. Konkurrensförmåga för en nation definieras av som: till vilken grad den kan producera varor och tjänster som uppfyller kraven på den internationella marknaden, och upprätthålla och öka invånarnas reala inkomster.TPF217FPT har försökt att förbättra effektiviteten genom att vara verksamma på flera marknader och genom att bredda urvalet tjänster. När marginalerna minskar är strategin att öka marknadsandelen och skaffa nya kunder. I teorin kan uppköp och sammanslagningar inom den finansiella sektorn förbättra effektiviteten. Stora företag kan genom konsolidering få tillgång till ny och kostnadsbesparande teknologi, och kan sprida fasta kostnader i det större företaget.