sou · GVB356 · 2008-01-01 00:00:00 — Med hänsyn härtill kan bestämmelserna om revisionsutskott inte i sin helhet anses vara införlivade enbart genom en hänvisning till gällande självreglering. Utredningen anser att ett självregleringsförfarande i detta sammanhang är att föredra. Det är därför önskvärt att en harmoni- sering sker mellan tillämpningsområdet för Svensk Kod för bolags- styrning och Direktivet när det gäller vilka företag som måste ha ett revisionsutskott alternativt en styrelse som fullgör dessa funktioner. I avvaktan på en sådan harmonisering föreslår emeller- tid utredningen lagbestämmelser om revisionsutskott. Utredningen föreslår sålunda att ett nytt avsnitt om revisions- utskott införs i 8 kap. aktiebolagslagen. Detta kapitel reglerar bolagets ledning. Genom denna placering understryks styrelsens ansvar för revisionsutskottets arbete. Av lagen bör framgå att noterade bolag – som huvudregel – skall ha ett revisionsutskott. skall bestå av styrelseledamöter, som inte ingår i företagsledningen. Minst en ledamot av revisions- utskottet skall vara oberoende och ha redovisnings- eller revisions- kompetens. Noterade bolag kan dock välja att låta revisions- utskottets funktioner utövas av hela styrelsen, om bolaget i sin senaste årsredovisning eller koncernredovisning uppfyller minst två av följande tre kriterier; medelantalet anställda i bolaget har understigit 250, Om bolaget väljer att låta styrelsen i sin helhet behandla de frågor som ankommer på ett revisionsutskott får en styrelseledamot som ingår i företagsledningen inte delta i detta arbete. Motsvarande bestämmelser bör gälla försäkringsaktiebolag samt ömsesidiga försäkringsbolag, ekonomiska föreningar m.fl. företag vars skuldebrev är upptagna till handel på en reglerad marknad. 6TP PT Dvs. företag som enligt sin senaste årsredovisning eller koncernredovisning uppfyller minst två av följande kriterier: ett genomsnittligt antal anställda under räkenskapsåret på under 250, en balansomslutning som inte överstiger och en årlig nettoomsättning som inte överstiger . Bestämmelser om revisionsutskott föreslås införas i försäkrings- rörelselagen, lagen om ekonomiska föreningar, lagen om medlems- banker och sparbankslagen. I Koden anges en rad situationer där en styrelseledamot inte anses vara oberoende. Dessa situationer stämmer väl överens med de exempel som anges i kommissionens rekommendation av om uppgifter för företagsexterna styrelse- ledamöter eller styrelseledamöter med tillsynsfunktion i börs- noterade bolag och om styrelsekommittéer. Utredningen anser därför att närmare vägledning vad gäller ledamöternas oberoende bör hämtas från Koden. Eftersom Koden inte är tillämplig på alla de företag som måste ha ett revisionsutskott eller ett motsvarande organ måste även revisionsutskottets uppgifter regleras i lag. Eftersom lagtext till skillnad från självreglering oftast inte lämpar sig för detaljerade bestämmelser bör endast huvuddragen anges i lag. Utredningen föreslår att det i 8 kap. aktiebolagslagen införs en paragraf om revisionsutskottens uppgifter. Av paragrafen bör framgå att revisionsutskottens uppgifter skall bestå i att övervaka den finansiella rapporteringen, övervaka effektiviteten i företagets interna kontroll, eventuella internrevision samt riskhanterings- system, informera sig om den lagstadgade revisionen av årsbokslut och koncernredovisning, granska och övervaka den kvalificerade revisorns eller det registrerade revisionsbolagets opartiskhet och självständighet – och därvid särskilt tillhandahållandet av ytterligare tjänster till revisionsklienten. Det kan i sammanhanget noteras att det i Direktivet saknas närmare anvisningar om vad som avses med den finansiella rapporteringen. Utredningen har dock utgått från att uttrycket avser den regelbundna finansiella information som avses i öppenhetsdirektivetTPF7FPT, dvs. årsredovisning och delårsrap- portering (se prop. 2006/07:65 s. 102). Motsvarande bestämmelser bör föras in i försäkrings- rörelselagen och i andra lagar som tillämpas av företag som har noterade skuldebrev. 7TP PT och rådets direktiv /109/EG av om harmonisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG. Närmare regler om utskottets funktion och dess uppgifter bör utvecklas genom självreglering. Det förefaller därför lämpligt att i detta hänseende ta hänsyn till det utvecklingsarbete som sker i och genom Koden. Utredningen föreslår att det i 8 kap. aktiebolagslagen samt i övriga berörda lagar, bör föras in bestämmelser om att revisionsutskottet eller – i de fall revisionsutskottets uppgifter handhas av styrelsen i dess helhet – styrelsen skall biträda valberedningen vid framtagan- det av förslag till revisor. Enligt artikel 41.4 skall den kvalificerade revisorn eller det regist- rerade revisionsbolaget rapportera till revisionsutskottet om viktiga punkter i den lagstadgade revisionen och särskilt om faktiska brister i den interna kontrollen av den finansiella rapporteringen. Bestämmelsen är inte avsedd att påverka revisionen utan den i bestämmelsen angivna rapporteringsskyldigheten hänför sig till sådana faktiska brister i den interna kontrollen som revisorn har uppmärksammat inom ramen för den lagstadgade revisionen eller andra tilläggsuppdrag. Utredningen föreslår därför att det i 9 kap. aktiebolagslagen, samt i övriga berörda lagar, införs en bestämmelse med ovan nämnda innehåll. En sådan ordning befriar dock inte revisorn från sin skyldighet att enligt god revisionssed rapportera till bolagets styrelse och VD (jfr FAR SRS uttalande RevU 1 D Annan rapportering än revisionsberättelsen). Minst en ledamot av revisionsutskottet skall vara oberoende och ha redovisnings- eller revisionskompetens. Det finns därför ett informationsvärde i att upplysa om revisionsutskottets uppgifter har utförts av ett utskott eller av styrelsen i dess helhet.TP PT Utredningen föreslår att det i årsredovisningslagen intas en bestämmelse om att det av förvaltningsberättelsen skall framgå om bolaget har ett revisionsutskott eller om styrelsen – med i lag föreskriven sammansättning – utför revisionsutskottets uppgifter. Motsvarande reglering bör gälla för finansiella företag som omfattas av lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag och lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag. I Koden anges att bolag som tillämpar Koden skall foga en särskild rapport till årsredovisningen, i vilken bolaget översiktligt skall beskriva hur det har tillämpat Koden samt ange vilka regler i Koden som det har avvikit från. Motsvarande upplysningsplikt kommer att åläggas noterade företag enligt ändringsdirektivet 2006/46/EG. Direktivet innehåller – vad gäller revisionsutskott – inga sådana krav på offentliggörande och upplysningsplikt. Med hänsyn härtill samt till de krav som framgår av ändringsdirektivet anser utredningen f.n. inte att det finns anledning att föreslå ytterligare krav på företaget att offentliggöra eventuella avvikelser från eller underlåtenhet att utföra utskottets uppgifter. Ett revisionsutskott är ett arbetsutskott inom styrelsen. I Direktivet betonas att styrelsen har det fulla ansvaret för de beslut som fattas inom dess behörighetsområde. Med hänsyn härtill anser utredningen att brister i fullföljandet av revisionsutskottets arbets- uppgifter bör kunna medföra skadeståndsansvar enligt 29 kap. 1 § aktiebolagslagen i dess gällande lydelse. Utredningen föreslår därför inte några bestämmelser om detta. 14.1Artikel 44 – Godkännande av revisorer från tredjeländer 1.Under förutsättning att ömsesidighet föreligger får en medlemsstats behöriga myndigheter godkänna en revisor från ett tredjeland som lagstadgad revisor, om denne kan styrka att han eller hon uppfyller krav motsvarande de föreskrivna kraven enligt artikel 4 och artiklarna 6–13. 2.Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall, innan de godkänner en revisor från ett tredjeland som uppfyller kraven i punkt 1, tillämpa de krav som fastställs i artikel 14. Förslag: En revisor från tredjeland skall kunna verka som godkänd eller auktoriserad revisor i om han eller hon uppfyller samma kompetenskrav som ställs på revisorer från EES och har genomgått av anordnat lämplig- hetsprov. En förutsättning för detta är dock att svenska revisorer på motsvarande sätt kan kvalificeras i det tredjelandet. avgör om kompetenskraven och kravet på ömsesidighet är uppfyllda. Artikel 44 saknar motsvarighet revisorsdirektiv. Bestämmelserna innebär att medlemsstaterna under vissa förutsättningar får kvalificera revisorer från stater utanför EES. I 5 och 6 §§ revisorslagen finns bestämmelser som gör det möjligt för en revisor från ett annat land att bli kvalificerad som revisor även i . Dessa bestämmelser gäller dock endast revisorer från en stat inom EES eller . Några motsvarande bestämmelser för revisorer från andra länder finns inte. Artikel 44 ålägger inte någon skyldighet att kvalificera revisorer från länder utanför EES men ger möjlighet till detta. Enligt utredningens mening finns det skäl som talar för att man nu bör införa möjlighet att kvalificera revisorer från länder utanför EES. Revisionsföretagens verksamhet har blivit alltmer inter- nationaliserad och de har behov av att utbyta erfarenheter och kunskaper samt få tillgång till utländsk expertis. Ett internationellt utbyte kan höja kvaliteten på revisionsverksamheten och till- mötesgå de krav som ställs vid revision av koncernförhållanden med internationell prägel. Harmoniseringsarbetet inom EU talar för att sådan möjlighet bör ges även i . Utredningen föreslår med hänsyn till detta att en revisor från ett land utanför EES skall kunna anses kvalificerad i . För att revisorer från tredjeland skall anses kvalificerade i måste dock enligt 44.2 samma krav ställas på deras kompetens som på andra kvalificerade revisorers. De måste således uppfylla kraven i 4 och 5 §§ revisorslagen. Till skillnad från vad som är fallet med revisorer från länder inom EES finns det inte någon behörig myndighet som kvalificerat dem enligt 1984 eller revisorsdirektiv. Detta innebär att det på något annat sätt måste framgå att de har erforderliga kvalifikationer. Det gör det om revisorn presenterar bevis om att han eller hon kvalificerats av behörig myndighet eller organisation i hemlandet efter mot- svarande kompetenskrav som ställs inom EES. Vidare måste enligt 44.1 ömsesidighet föreligga. Det innebär att svenska revisorer på motsvarande sätt kan kvalificeras i det tredje- landet. Utredningen föreslår att det skall ankomma på att avgöra om kompetenskraven motsvarar svenska krav och om kravet på ömsesidighet är uppfyllt. beakta de rekommendationer och förslag som kommissionen kan komma att lämna i detta avseende. Vad som sagts bör även gälla revisorer från . För att en revisor från tredjeland skall kunna verka som kvalificerad revisor i bör han eller hon ha genomgått det särskilda lämplighetsprov som revisorer från EES får genomgå. Utredningen föreslår att bestämmelsen i 5 och 6 §§ revisorslagen om särskilda lämplighetsprov utsträcks att gälla även revisorer från tredjeländer. 14.2Artikel 45 – Registrering och tillsyn av revisorer och revisionsföretag från tredjeländer 1.De behöriga myndigheterna i en medlemsstat skall i enlighet med artiklarna 15–17 registrera alla revisorer och revisionsföretag från tredjeländer som avger en revisionsberättelse beträffande årsbokslut eller sammanställd redovisning för ett bolag som är registrerat utanför gemenskapen och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i medlemsstaten enligt artikel 4.1.14 i direktiv /39/EG, såvida inte bolaget endast emitterar skuldinstrument upptagna till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat enligt artikel 2.1 b i direktiv /109/EG med ett nominellt värde av minst eller, om det rör sig om skuldinstrument noterade i annan valuta, med ett nominellt värde motsvarande på emissionsdagen. 2.Artiklarna 18 och 19 skall tillämpas. 3.Registrerade revisorer och revisionsföretag från tredjeländer skall omfattas av medlemsstaternas tillsynssystem, system för kvalitets- säkring samt utrednings- och påföljdssystem. En medlemsstat får undanta registrerade revisorer eller revisionsföretag från tredjeländer från sitt system för kvalitetssäkring om en annan medlemsstats eller ett tredjelands system för kvalitetssäkring, som bedömts vara lik- värdigt enligt artikel 46, under de föregående tre åren redan genomfört en kvalitetssäkringskontroll av de berörda revisorerna eller revisions- företagen från tredjeländerna. 4.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 46 skall sådana revisionsberättelser beträffande årsbokslut eller sammanställd redo- visning enligt punkt 1 i den här artikeln som avges av revisorer eller revisionsföretag från tredjeländer som inte är registrerade i en viss medlemsstat inte ha rättslig verkan i den medlemsstaten. 5.En medlemsstat får registrera ett revisionsföretag från ett tredjeland endast om a) det uppfyller krav som är likvärdiga med kraven i artikel 3.3, b) majoriteten av ledamöterna i förvaltnings- eller ledningsorganet för revisionsföretaget från tredjelandet uppfyller krav som är likvärdiga med kraven i artiklarna 4–10, c) revisorn från ett tredjeland som reviderar på uppdrag av revisions- företaget från tredjelandet uppfyller krav som är likvärdiga med kraven i artiklarna 4–10, d) revision av årsbokslut eller sammanställd redovisning enligt punkt 1 utförs i enlighet med internationella revisionsstandarder enligt artikel 26och i enlighet med kraven i artiklarna 22, 24 och 25, eller i enlighet med likvärdiga standarder och krav, e) det på sin webbplats offentliggör en årlig rapport om öppenhet och insyn som innehåller den information som avses i artikel 40 eller uppfyller likvärdiga krav på offentliggörande. 6.För att säkerställa enhetlig tillämpning av punkt 5 d skall kommis- sionen i samarbete med medlemsstaterna bedöma den likvärdighet som avses i punkt 5 d, om vilken kommissionen skall besluta i enlighet med förfarandet i artikel 48.2. I avvaktan på kommissionens beslut får medlemsstaterna bedöma den likvärdighet som avses i punkt 5 d så länge kommissionen inte har fattat något beslut. Förslag: Revisionsberättelse över vissa utländska företags års- och koncernredovisningar skall vara utförd av revisor eller revisionsföretag som registrerats av . Det gäller företag som har sitt säte utanför EES och som har överlåtbara värdepapper upptagna till handel på en reglerad marknad i . Dock omfattas inte företag som enbart emitterar skuldebrev som riktar sig till s.k. kvalificerade investerare. En revisor eller ett revisionsföretag från ett land utanför EES får registreras om kraven på lagstadgad revision och de som utför revisionen är likvärdiga med dem som följer av svensk rätt. Vid bedömningen skall erforderlig hänsyn tas till kommis- sionens beslut om likvärdiga förhållanden i den stat där revisorn eller revisionsföretaget kommer ifrån. Registrerade revisorer och revisionsföretag skall omfattas av kvalitetskontroll om likvärdig kontroll inte genomgåtts i hem- landet. De skall stå under tillsyn och omfattas av nämndens system för utredningar och disciplinära åtgärder. Artikel 45 saknar motsvarighet revisorsdirektiv Artikel 45.3 innebär ett krav på registrering av alla revisorer och revisionsföretag från tredjeland som avger revisionsberättelser för företag med säte utanför EES och vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i en medlemsstat. Detta gäller dock inte revisorer för sådana tredjelandsföretag som endast emitterar skuldebrev enligt artikel 2.1 b i öppenhetsdirektivet med ett visst minsta värde per styck motsvarande , dvs. som riktar sig mot s.k. kvalificerade investerare. Enligt den nämnda artikeln 2.1 b avses med skuldebrev obligationer eller andra former av över- låtbara skuldförbindelser, dock inte sådana värdepapper som mot- svarar aktier i bolag eller som, om de konverteras eller om de rättig- heter som de ger utövas, ger rätt att förvärva aktier eller värde- papper som motsvarar aktier. Registrerade revisorer och revisionsföretag skall, med vissa undantag, vara underkastade medlemsstatens system för tillsyn, kvalitetssäkring, utredningar och påföljder. En revisionsberättelse för ett värdepappersbolag som inte är avgiven av en registrerad revisor eller ett registrerat revisionsföretag skall enligt 45.4 vara utan verkan. I 45.5 anges förutsättningarna för registrering. Av 45.6 följer att kommissionen kan anta tillämpningsföreskrifter i visst avseende. Några sådana bestämmelser har ännu inte antagits. I punkten 27 i Direktivets preambel sägs att sammanlänkningen av kapitalmarknaderna medför behov av att säkerställa hög kvalitet på det arbete som utförs av revisorer från ett tredjeland som har förbindelse med gemenskapens kapitalmarknad. Dessa revisorer bör därför registreras för att se till att de omfattas av kvalitets- säkringskontroller samt utrednings- och påföljdssystemet. Undantag skall kunna beviljas på grund av ömsesidighet enligt en bedömning som kommissionen utför i samarbete med medlems- staterna. bör dock alltid granskas av en revisor som är registrerad i en medlemsstat eller, under vissa förut- sättningar, omfattas av tillsyn i ett tredjeland. Om en medlemsstat betraktar ett tredjelands kvalitetssäkringssystem som likvärdigt, bör andra medlemsstater inte vara bundna av bedömningen och den bör inte heller föregripa kommissionens beslut. Internationella aspekter SOU 2007:56 Regler om regelbunden finansiell information, offentliggörande av sådan information och tillsyn över företag som emitterat (utgett) värdepapper upptagna till handel på en reglerad marknad finns i 5 a kap., 9 a kap. och 11 a kap. lagen om börs- och clearingverksamhet. Genom bestämmelserna i dessa nya kapitel, som trädde i kraft , har delar av öppenhetsdirektivet införlivats i svensk rätt. Bestämmelserna i dessa kapitel kommer att överföras i stort sett oförändrade till den nya lagen om värdepappersmarknaden, som träder i kraft . Regleringen innebär bl.a. att en emittents års- och koncernredovisning skall granskas av emittentens revisor och att revisionsberättelsen skall offentliggöras tillsammans med års- och koncernredovisningen. Av 16 kap. 11 § i den nya lagen följer att emittenter som inte har sitt säte i en stat inom EES får tillämpa bestämmelser i en offentlig reglering utanför EES, om dessa anses likvärdiga med bestäm- melserna om regelbunden finansiell information i öppenhets- direktivet. Kommissionen har meddelat tillämpningsföreskrifter till öppen- hetsdirektivet (direktiv /14/EG av ). Enligt artikel 15 skall ett tredjeland anses ställa krav som är likvärdiga med vissa artiklar i öppenhetsdirektivet om regelbunden finansiell infor- mation. Av betydelse för värdepappersmarknaden är även vissa bestäm- melser som vilar på avtalsmässig grund och självreglering. Företag som vill notera sig vid t.ex. Stockholmsbörsen är tvungna att uppfylla börsens krav på t.ex. rapportering av årsredovisning och delårsrapporter och information till aktieägare. Vidare har regler utarbetats av näringslivsorganisationer, t.ex. sed på värdepappersmarknaden. Denna självreglering har inte sällan gått längre än lagens krav och gällt som praxis för företagen, oavsett var företaget har sitt säte. Svenska bestämmelser om registrering av revisorer och revisionsföretag utanför EES saknas. Reglerna om regelbunden finansiell rapportering i den nya lagen om värdepappersmarknaden omfattar även företag som har sitt säte utanför EES och som har överlåtbara värdepapper upptagna till handel på en reglerad marknad i (dvs. på en svensk börs). Årsredovisningen och koncernredovisningen för sådana företag skall granskas av en revisor och offentliggöras tillsammans med revisionsberättelsen. Direktivet ställer krav på registrering av de revisorer och revisionsföretag från tredjeland som reviderar dessa företag. Några sådana bestämmelser finns inte i svensk rätt. Utredningen föreslår därför att en obligatorisk registreringsskyldighet för sådana revisorer och revisionsföretag införs. Registreringsskyldigheten skall omfatta revisorer och revisions- företag från tredjeland som reviderar företag från tredjeland och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en noterad marknad i . Enligt artikel 45 omfattar registreringsskyldigheten inte revisorer och revisionsföretag som granskar företag som enbart emitterat skuldebrev till s.k. kvalificerade investerare. Det gäller skuldebrev med höga nominella belopp och som träffas av definitionen i artikel 2.1 b i öppenhetsdirektivet. Värdepapper som motsvarar aktier eller skuldebrev som kan konverteras till aktier eller motsvarande värdepapper omfattas dock, t.ex. interimsbevis, fondaktierättsbevis och teckningsrättsbevis (jfr prop. s.276 och 18 kap. 2 § i lagen om värdepappersmarknaden). Handeln med skuldebrev som riktar sig till kvalificerade investerare är av speciell karaktär. Något behov av registrerings- skyldighet för revisorer och revisionsföretag som granskar företag som enbart emitterar sådana skuldebrev finns inte. Även om Direktivet inte uppställer hinder mot att låta sådana företag omfattas av registreringsskyldigheten finns det enligt utredningens mening inte skäl att införa ett sådant krav. Revisorer och revisionsföretag som granskar nämnda företag bör därför inte omfattas av registreringsskyldigheten. För att uppfylla kraven i 45.3 föreslår utredningen att registrerade revisorer och revisionsföretag underställs Revisors- nämndens tillsyn. utövar visserligen viss tillsyn över de noterade företagens finansiella rapportering. Tillsynen över revisorer och revisionsföretag bör dock ankomma på Revisors- nämnden, som har den särskilda kunskap om revisorer och revisionsföretag som behövs. Nämnden är också den myndighet som skall samverka med myndigheter och organ som utövar tillsyn över revisorer och revisionsföretag i tredjeland. Vidare föreslår utredningen att registrerade revisorer och revisionsföretag skall omfattas av systemen för kvalitetssäkring samt utredningar och påföljder. En revisor som genomgått likvärdig kvalitetskontroll i ett annat land skall inte behöva genomgå kontrollen på nytt i . Direktivets möjlighet att föranstalta om undantag från kvalitetskontroll bör därför utnyttjas. Beträffande likvärdighetskravet i 45.3 hänvisas till avsnitt 14.3 nedan. Det är tveksamt om har möjlighet att genomföra kvalitetskontroll genom inspektion i revisorns eller revisionsföretagets hemland. I den mån så kan ske får avgöras efter samverkan med utländska tillsynsmyndigheter och berörda parter. I övrigt bör kvalitetskontrollen kunna utföras genom inhämtande av uppgifter från revisorn, revisionsföretaget eller värdepappers- företaget. Vidare kan granskning ske av rapporter från tillsyns- myndigheten i hemlandet. För det fall revisorn, revisionsföretaget eller värdepappersföretaget inte fullgör sina skyldigheter bör registreringen kunna upphävas. Detta kan i slutändan leda till att företagets värdepapper inte längre får handlas på den reglerade marknaden. De övriga disciplinära åtgärder som förfogar över bör också kunna användas. Utredningen föreslår att reglerna om registreringsskyldighet införs i revisorslagen. I lagen om värdepappersmarknaden bör införas en bestämmelse som klargör att revisionsberättelse över års- och koncernredovisning för företag från tredjeland skall avges av revisor eller revisionsföretag som registrerats i . I 45.5 anges att revisionsföretag får registreras endast om likvärdiga krav på bl.a. gott anseende, styrelseledamöter, revide- rande revisor från tredjeland, revision i enlighet med internationella revisionsstandarder m.m. samt offentliggörande av årlig rapport om öppenhet och insyn som ställs i Direktivet är uppfyllda.