sou · GVB399 · 2008-01-01 00:00:00 — Under regionnäten finns lokalnäten där elle- veranserna sker till flertalet slutkunder. Den högsta spänningen i de lokala näten ligger vanligen på 20, 10 eller , medan den lägsta spänningsnivån är 0,4 kV. Enligt bestämmelserna i 2 kap. ellagen krävs tillstånd (koncession) för att bygga och använda elektriska starkströmsledningar. Det finns två typer av koncessioner, nätkoncession för linje (linje- koncession) som avser en ledning med i huvudsak bestämd sträck- ning respektive nätkoncession för område (områdeskoncession). prövar som huvudregel koncessioner som inte avser utlandsförbindelser. Koncession ges normalt för en period (linjekoncession) eller (områdeskoncession). Linjekoncessionen är avsedd för de högre spänningsnivåerna på stamnätet och regionnätet. Av historiska skäl förekommer det även linjekoncessioner på lägre spänningsnivåer som 20, 10 och i vissa fall ned till . För att de skilda koncessionerna inte skall inkräkta på varandra krävs dock särskilda skäl för att beviljas en linjekoncession avsedd för en spänning som inte överstiger den högsta tillåtna spänningen iett område. Områdeskoncessionen meddelas för lokalnät och innebär en rätt för innehavaren att bygga och använda ett ledningsnät upp till en viss spänningsnivå inom ett geografiskt avgränsat område. I ett beslut om områdeskoncession skall en högsta tillåtna spänning anges. Denna spänningsgräns anger den högsta tillåtna spänning som får finnas på ledningsnätet och markerar också omfattningen av monopolet på ledningsbyggande och anslutningar inom områ- det. Spänningen bestäms individuellt för varje nätkoncession och grundas på sökandens uppgifter och övriga omständigheter. Praxis har utvecklats till att denna gräns i normalfallet bestäms till , men det förekommer stora variationer. Framför allt tillämpas högre spänningsnivåer specifikt för jordkabel. Exempelvis har spännings- gräns på upp till beviljats för jordkabel inom områdes- koncession i . Vid tillståndsprövning av en områdeskoncession avgörs inte var och hur en ledning skall dras fram. Av detta skäl krävs det inte att någon miljökonsekvensbeskrivning upprättas vid ansökan om områdeskoncession. Regleringen skiljer sig även i övrigt åt mellan linjekoncession och områdeskoncession när det gäller kopplingen till centrala delar av (bl.a. 2 - 4 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § ). Gemensamt för koncessionerna är att de får meddelas endast om de är lämpliga från allmän synpunkt och endast till den som är lämplig att utöva nätverksamhet (2 kap. 6 och 10 §§ ellagen). Den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession har varit i kraft och ändrades endast redaktionellt i samband med elmarknadsreformen . Reglerna i ellagen för utformning av nättariffer skiljer sig åt mellan områdeskoncession och linjekoncession. En linjekoncession kan avse en ledning som ingår i stamnätet eller en ledning som både kan ha en regionnätsfunktion och en lokalnätsfunktion. Konces- sionsbestämmelserna tar dock inte hänsyn till vilken funktion en linjekoncession har. Däremot tillämpas en funktionell uppdelning för linjekoncession när det gäller ellagens bestämmelser om hur nättariffer skall utfor- mas. Denna uppdelning är beroende av om ledningen är en stam- ledning, dvs. en ledning med en spänning om eller däröver, eller en regionledning, dvs. en ledning med en spänning som under- stiger . Detta innebär att samtliga regionledningar med spänningar mellan 6 och omfattas av samma bestämmelser. Vid ekonomisk redovisning av nätverksamhet skall linjekoncession redovisas skilt från områdeskoncession. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från denna bestämmelse för ledningar som omfattas av linjekoncession och som organisatoriskt och tekniskt ingår i ett nät som omfattas av områdeskoncession. Undantaget återfinns i 11 § förordningen (1995:1145) om redovisning av nät- verksamhet (redovisningsförordningen). I de fall en linje- koncession redovisas tillsammans med en områdeskoncession ingår också ledningen i underlaget för områdets nättariffer. Någon egentlig definition av lokalnät finns inte annat än indi- rekt, eftersom ett lokalnät alltid antas omfattas av en områdes- koncession enligt ellagen. Behovet av en översyn av uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession Med elmarknadsreformen förändrades de tidigare eldistri- butionsföretagens verksamhet. Det ställs numera högre krav på att företag som bedriver nätverksamhet skall göra detta kostnads- effektivt och med hög leveranssäkerhet. Utvecklingen har gått mot att lokalnäten slås samman i större, mer ekonomiskt bärkraftiga enheter för att öka ostnadseffektiviteten i nätverksamheten. Genom beslut (prop. 2004/05:62, bet. 2004/05:NU14, rskr. 2004/05:246) har nätföretagets ansvar för att det egna elnätet är säkert, tillförlitligt och effektivt gjorts tydligare. Lagen trädde i kraft . Till följd av propositionen Leveranssäkra elnät (prop. 2005/06:27) har ett funktionskrav införts i ellagen som innebär att oplanerade avbrott i elöverföringen inte får överstiga . Omstruktureringen har inneburit krav från lokalnätföretagens sida på att områdeskoncessioner meddelas för högre spänningsnivå . Eftersom elsystemet har utvecklats är den spänning som bestämts för en områdeskoncession till stor del snarare historiskt betingad än vad som kan betraktas som rationellt med dagens förutsättningar. Liknande historiska förhållanden har bestämt hur regionnäten har byggts upp. Detta får konsekvenser i fråga om skyldigheten att upprätta en miljökonsekvensbeskrivning. I sitt slutbetänkande Särskild förvaltning och regionnätstariffer (SOU 2001:73) föreslog att det i ellagen skulle införas en möjlighet för nätmyndigheten att i det enskilda fallet medge undantag från kravet på att linjekoncessioner skall redovisas skilt från områdeskoncessioner. Utredningen konstaterade att koncessionsinstitutet inte är en ideal grund för regleringen av nät- tariffer och förordade att tarifferna bestäms utifrån överföringens funktion. Regeringen gjorde bedömningen att frågan inte var till- räckligt analyserad och avstod från att genomföra förslagen (pro- positionen Samverkan för en trygg, effektiv och miljövänlig energi- försörjning, prop. 2001/02:143). Som framgått finns det redan en möjlighet för koncessions- havare att enligt 11 § redovisningsförordningen i vissa fall sam- redovisa linje- och områdeskoncessioner. Syftet med denna bestämmelse är att en gemensam tariff skall kunna tillämpas för områdeskoncessionen och för enstaka linjekoncessioner eller regionledningar som uppenbart har lokalnätsfunktion. Enligt 4 kap. 8 § i ellagen skall dock regionledningar hanteras på ett enhetligt sätt vid skälighetsbedömningen. I ett sammanhängande regionnät kan det vara svårt att välja ut regionnätsledningar som enbart har lokalnätsfunktion eftersom dessa funktioner inte har preciserats i lagstiftningen. Det finns även regionledningar eller linjekoncessioner som endast delvis är belägna inom en viss områdeskoncession. Utlandsförbindelser anslutna till regionnät Det svenska elnätet är förbundet med andra länder med hjälp av ett flertal utlandsförbindelser på olika spänningsnivåer. har 14 utlandsförbindelser med spänning på eller över. Dessa överföringsförbindelser ägs eller förvaltas vanligen av stamnäts- företagen och kostnaderna för flertalet ledningar räknas in i kost- nadsunderlaget för respektive stamnätstariff. På svensk sida för- valtas dessa utlandsförbindelser av . Den övervägande delen av elhandeln med utlandet sker på dessa spänningsnivåer. Det finns dock ett fåtal utlandsförbindelser anslutna till regionnätet, bl.a. överföringsförbindelserna till , och övriga samt . Nedan exemplifieras detta med förbindelsen till . är via en kabel anslutet till Regionnät AB:s nät vid Senneby i . Förbindelsen till ägs och drivs av det åländska stamnätbolaget . För- bindelsen är således stamnätsansluten på den åländska sidan. Kraft- nät äger även nätstationen på svensk sida. Det har inte tidi- gare funnits något transiteringsavtal, utan var fram till avregleringen elkund hos . tillämpar samma punkttariff för denna anslutning som för svenska kunders anslutningar till regionnät. Det åländska elnätet är anslutet till det riksfinska elnätet genom en mindre förbindelse. Denna ledning kan endast svara för en mindre del av den åländska förbrukningen och har störst betydelse för landskapets östligaste delar. Vid koncessionsbeslutet om förbindelsen till gjorde regeringen bedömningen att denna förbindelse var mindre betydel- sefull för den samlade överföringskapaciteten till utlandet (dnr N1999/4805/ESB). Om den inte hade betraktats som mindre bety- delsefull för den samlade överföringskapaciteten till utlandet hade Kraftnät som ensam ägare inte kunnat få koncession i . I så fall hade enligt 2 kap. 10 § ellagen krävts att konces- sionen beviljats ett företag där har ett bestäm- mande inflytande. Två utredningar, och El- och gasmarknads- utredningen, har tidigare behandlat frågan om utlandsförbindelser anslutna till regionnät. behandlade frågan om nätavgifterna för och i sitt slutbetänkande Elnätsföretag - särskild förvaltning och regionnätstariffer (SOU Enligt bedömning fanns inga skäl för en särskild behandling av Ålandskabelns anslutning till regionnätet. Det är fråga om anslutningar av elektriska anläggningar till region- ledningar, dvs. samma slag av anslutning som t.ex. av svenska lokalnät till regionnät. I sitt delbetänkande El- och naturgasmarknaderna – europeisk harmonisering (SOU 2003:113) behandlade El- och gasmarknads- utredningen frågan om hur förbindelsen till (och även ) skall behandlas när och rådets för- ordning [EG] nr. 1228/2003 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel, (EUT L 176 , s. 1, Celex 32003R1228) börjar tillämpas. Förordningen, vars främsta syfte är att ta bort gränstarifferna för handel med el inom EU, innehåller bl.a. regler för hantering av systemoperatörer- nas kostnader vid gränsöverskridande handel med el och principer för fördelning av kapacitet vid s.k. flaskhalsar vid överföringen av el. Enligt El- och gasmarknadsutredningens bedömning omfattas inte utlandsförbindelser som förbinder regionala nät med andra medlemsstaters överföringssystem - t.ex. Ålandsförbindelsen och Bornholmsförbindelsen - av förordningens bestämmelser. I för- ordningen nämns dock inte hur utlandsförbindelser som är anslutna till annat nät än stamnätet skall hanteras. Regeringen anser därför att det finns anledning att överväga om reglerna bör omfatta även utlandsförbindelser som är anslutna till regionnätet. Enligt 2 kap. 1 § naturgaslagen (2005:403) krävs koncession för att bygga och använda naturgasledningar. I andra stycket undantas naturgasledning som är belägen efter mät- och reglerstation från koncessionsplikten. I propositionen Åtgärder för att stärka kundernas ställning på energimarknaden m.m. (2005/06:158) behandlades ett förslag som framfördes i El- och gasmarknadsutredningens slutbetänkande El- och naturgasmarknaderna - energimarknader i utveckling (SOU 2004:129) om att undantaget från koncessionsplikt för naturgas- ledningar belägna efter en mät- och reglerstation avskaffas och att en områdeskoncession för naturgasnät införs. Utredningen fann bl.a att det inte var odiskutabelt att införa monopol för distribution inom ett visst område. Däremot ansåg utredningen att det finns anledning att införa krav på en sammanhållen prövning av de frågor som anläggandet av distributionsledningar med en viss längd med- för och för att bedriva verksamhet bestående av distribution av naturgas. Genom ett sådant krav på tillstånd kan samhället utöva kontroll över att de som bedriver distribution av naturgas är lämp- liga och också ställa de krav på verksamhetens utövande som anses nödvändiga. Regeringen konstaterade att frågan om en ledning skall omfattas av motsvarigheten till de nu gällande bestämmelserna om konces- sion för naturgasledning eller av den föreslagna områdeskoncessio- nen inte nödvändigtvis behöver bestämmas av ledningens funktion, dvs. om den användes för transmission eller distribution. Det fram- stod vidare som oklart i vilka situationer som undantag från kon- cessionskraven var påkallade. Vidare hade utredningen inte närmare analyserat konsekvenser av förslaget i fråga om kravet på att upp- rätta en miljökonsekvensbeskrivning. Regeringen fann det lämpligt att dessa frågor belystes i samband med att koncessionssystemet för el utreddes närmare så att frågorna behandlas i ett sammanhang för både el- och naturgasmarknaderna. Reglering av tariffer för överföring av el samt anslutningsavgifter Utredaren skall lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsynsmyndig- heten skall godkänna eller fastställa elnätföretagens överförings- tariffer innan tarifferna får börja gälla. Utredaren skall vidare lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där till- synsmyndigheten skall godkänna eller fastställa elnätföretagens anslutningsavgifter alternativt där tillsynsmyndigheten skall god- känna eller fastställa elnätföretagens metoder för att fastställa anslutningsavgifterna, innan anslutningsavgifterna eller metoderna får börja gälla. Utredaren skall utgå från att förhandsprövning av nätföretagens tariffer och av anslutningsavgifter för överföring av el skall baseras på det nuvarande regelverket för bedömning av skälighet. Uppdelningen mellan områdeskoncession ochlinjekoncession Utredaren skall analysera om den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession samt dess koppling till reglerna för tariffsättning och redovisning är lämplig för att åstad- komma ändamålsenliga, driftsäkra och kostnadseffektiva elnät och, om så inte är fallet, föreslå åtgärder för detta. Utredaren skall avseende naturgasmarknaden beakta de slutsatser som dras vid analysen av den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession på elmarknaden och är relevanta för jämförelse mellan el - och gasmarknaden, i det förslag till utvidgat koncessionskrav för naturgasmarknaden som lades fram i slutbetänkandet El- och naturgasmarknaderna - energi- marknader i utveckling (SOU 2004:129). I uppdraget ingår att när- mare analysera sambandet mellan koncession och monopol- rättigheter, hur koncessionen kan effektivisera en utbyggnad av naturgasnätet och hur konkurrensen på den svenska naturgas- marknaden påverkas. I detta ingår även att analysera behov av undantag från koncessionskrav samt om sådant behov finns lämna förslag i denna del. Utlandsförbindelser anslutna till regionnät Utredaren skall, mot bakgrund av förordningen (EG) nr 1228/2003 om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och dess syfte att ta bort gränstarifferna för handel med el, överväga om förordningens regler även bör omfatta utlandsförbindelser som är anslutna till regionnätet. Utredaren skall lämna förslag till hur de utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet kan hanteras, så att dessa utlandsförbindelser behandlas enligt samma grunder som de utlandsförbindelser som är anslutna till stamnätet. Utredaren skall bedöma förslagens kostnadskonsekvenser. Om utredaren föreslår åtgärder som kräver finansiering skall förslag till finansiering lämnas. Utredaren skall även bedöma vilken miljö- påverkan som förslagen får om de genomförs. Utredaren skall, när det gäller redovisning av förslagens konsekvenser för små företag, samråda med för regelgranskning. Arbetets genomförande, tidsplan m.m. Utredaren skall beakta vad som framkommit i utredningen företag - särskild förvaltning och regionnätstariffer (SOU 2001:73), i utredningen och naturgasmarknaderna - europeisk harmonisering (SOU 2003:113), i utredningen och naturgasmarknaderna - energimarknader i utveckling (SOU 2004:129) samt beakta vad som sägs i propositionerna Samverkan för en trygg, effektiv och miljö- vänlig energiförsörjning (prop. 2001/02:143) och Leveranssäkra elnät (prop. 2005/06:27). Utredaren skall beakta relevant EG-rätt samt hur frågorna i upp- draget behandlas inom EU och i övriga nordiska länder. Utredaren skall redovisa de delar av upp- draget som avser förslag till lagstiftning och det regelverk som krävs för att tillsynsmyndigheten skall göra en förhandsprövning av nätföretagens tariffer och de förslag som avser tillsynsmyndighe- tens prövning av nätföretagens anslutningsavgifter eller metoder för att fastställa anslutningsavgifterna av el samt de förslag som avser utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska region- nätet. Övriga frågor skall redovisas . Tilläggsdirektiv till utredningen om Reglering av elnätstariffer m.m. (M 2006:03) Tiden för att slutredovisa uppdraget förlängs till . Tiden för att delredovisa uppdraget förlängs till . Regeringen beslutade att bemyndiga chefen för (M2006/1496/E) att tillkalla en särskild utredaremed uppdrag att lämna förslag till reglering av elnättariffer m.m. (dir. 2006:39). Utredaren skall göra följande: -Lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsyns- myndigheten skall godkänna eller fastställa nätföretagens överföringstariffer innan de får börja gälla. -Lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsyns- myndigheten skall godkänna eller fastställa nätföretagens anslutningsavgifter alternativt där tillsynsmyndigheten skall godkänna eller fastställa nätföretagens metoder för att fast- ställa anslutningsavgifterna, innan anslutningsavgifterna eller metoderna får börja gälla. -Analysera om den nuvarande uppdelningen mellan områdes- koncession och linjekoncession samt dess koppling till reglerna för tariffsättning och redovisning är lämplig för att åstadkomma ändamålsenliga, driftsäkra och kostnads- effektiva elnät och om så inte är fallet föreslå åtgärder för detta. -Beakta de slutsatser i fråga om naturgasmarknaden som dras vid analysen av den nuvarande uppdelningen mellan områdeskoncession och linjekoncession på elmarknaden och som är relevanta för jämförelse mellan marknaderna, i det förslag till utvidgat koncessionskrav för naturgas- marknaden som lades fram i slutbetänkandet El- och natur- gasmarknaderna - energimarknader i utveckling (SOU 2004:129). I detta ingår även att analysera behov av undan- tag från koncessionskrav samt, om sådant behov finns, lämna förslag i denna del. -Lämna förslag till hur de utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet kan hanteras så att dessa förbindelser behandlas enligt samma grunder som de utlandsförbindelser som är anslutna till stamnätet. Uppdraget skulle enligt beslutet redovisas i de delar som avser förslag till regler för förhandsprövning av nät- företagens tariffer, förslag som avser tillsynsmyndighetens pröv- ning av nätföretagens anslutningsavgifter samt de förslag som avser utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet. Övriga frågor redovisas . Utredningstiden bör förlängas. Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag . Utredaren skall delredovisa sitt uppdrag . Tilläggsdirektiv till utredningen om reglering av elnätstariffer m.m. ( M 2006:03). Förlängd tid för att delredovisa uppdrag Tiden för att delredovisa uppdraget förlängs till . Regeringen beslutade att bemyndiga chefen för (M2006/1496/E) att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till reglering av elnättariffer m.m. (dir. 2006:39). Utredaren skall göra följande: -Lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsynsmyndigheten skall godkänna eller fastställa nätföretagens överföringstariffer innan de får börja gälla. -Lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att införa en ny ordning där tillsynsmyndigheten skall godkänna eller fastställa nätföretagens anslutningsavgifter, alternativt där tillsynsmyndigheten skall godkänna eller fast- ställa nätföretagens metoder för att fastställa anslutnings- avgifterna, innan anslutningsavgifterna eller metoderna får börja gälla. -Analysera om den nuvarande uppdelningen mellan områdes- koncession och linjekoncession samt dess koppling till reglerna för tariffsättning och redovisning är lämplig för att åstadkomma ändamålsenliga, driftsäkra och kostnadseffektiva elnät och om så inte är fallet föreslå åtgärder för detta. -Beakta de slutsatser i fråga om naturgasmarknaden som dras vid analysen av den nuvarande uppdelningen mellan områdes- koncession och linjekoncession på elmarknaden och som är relevanta för jämförelse mellan marknaderna, i det förslag till utvidgat koncessionskrav för naturgasmarknaden som lades fram i slutbetänkandet El- och naturgasmarknaderna - energi- marknader i utveckling (SOU 2004:129). I detta ingår även att analysera behov av undantag från koncessionskrav samt, om sådant behov finns, lämna förslag i denna del. -Lämna förslag till hur de utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet kan hanteras så att dessa förbindelser behandlas enligt samma grunder som de utlandsförbindelser som är anslutna till stamnätet. Uppdraget skulle enligt beslutet redovisas i de delar som avser förslag till regler för förhandsprövning av nät- företagens tariffer, förslag som avser tillsynsmyndighetens pröv- ning av nätföretagens anslutningsavgifter samt de förslag som avser utlandsförbindelser som är anslutna till det svenska regionnätet. Övriga frågor skulle redovisas . Genom beslut om tilläggsdirektiv ändrades tiden för delrededovisning av uppdraget till och tiden för slutredovisning till . Tiden för att delredovisa uppdraget bör nu förlängas till . Konsekvenser vid byte av princip för beräkning av kapitalkostnader i nätregleringen Uppdragets omfattning och avgränsning ............................. Övergripande principer för incitament att investera ........... Konsekvenser vid byte av princip för beräkning av Effekter vid metodbyte.......................................................... 3.2.3 Effekter vid byte mellan NL och RA-metoderna ............... Econ har fått i uppdrag av att analy- sera och kommentera konsekvenser till följd av användande av vissa principer vid reglering av elnätsverksamhet. Ett antal faktorer påverkar beslut att investera i elnät. Vissa av dessa faktorer omfattas nätregleringsmodellens ekonomiska regle- ring men inte alla. I denna PM diskuteras, kommenteras och i viss mån analyseras sådana faktorer som omfattas av den ekonomiska regleringen. Regleringens ramvillkor på en övergripande nivå är väsentliga. Att regleringen är stabil och robust är grundvillkor för att uppnå trovärdighet. Den bör därför utformas så att den upplevs som lång- siktigt uthållig. På lång sikt är en avgörande faktor för trovärdig- heten att regleringen medger en rimlig avkastning. Detta gäller oav- sett metod för beräkning av kapitalkostnader. Om avkastningen betraktas som för låg kommer nätföretagen att underinvestera. En konsistent modell för beräkning av avkastningskrav är därför av stor betydelse för regleringens trovärdighet. Ett åldersjusterat nuanskaffningsvärde jämställer schablon- mässigt nätföretagen. Nätföretag med eftersatta reinvesteringar får därmed mindre möjligheter att överdebitera kunderna. Ett ålders- justerat nuanskaffningsvärde kan dock förväntas vara investerings- drivande genom att det ger incitament till att ersätta äldre anlägg- ningsdelar uteslutande p.g.a. ålder och inte utifrån dess tekniska funktion. Det innebär risk för en icke optimal avvägning mellan å ena sidan kostnader för drift och underhåll och å andra sidan rein- vesteringar. Detta riskerar att vrida incitamenten till förmån för stora reinvesteringar i äldre anläggningsdelar i stället för behovs- styrda investeringsincitament, oavsett anläggningsålder. Ett förmögenhetsorienterat synsätt vid kapitalkostnads- beräkning säkerställer avkastning på historiskt genomförda inve- steringar.