sou · GVB372 · 2008-01-01 00:00:00 — Ds 1988:52 Ny lag om kommuner och landsting. Ds 1993:16 Avgifter inom verksamhet – en modifierad självkostnadsprincip. Ds 2000:65 Alternativ finansiering genom partnerskap. Ds 2001:61 Samverkan mellan kommuner – för ökad attraktivitet, tillväxt och sund ekonomi. Ds 2003:56 Högspecialiserad sjukvård – kartläggning och förslag. Dir. 1997:145 Ett råd för konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. Dir. 2005:116 Allmännyttans villkor och förutsättningar. Dir. 2006:61 Hamnstrategi. Dir. 2006:33 Översyn av den eftergymnasiala yrkesutbildningen. Dir. 2006:123 Översyn av den statliga förvaltningens uppgifter och Dir. 2006:60 Flygplatsöversyn. Dir. 2006:104 Tilläggsdirektiv till kommittédirektiv om flygplats- översyn (N 2006:60). Dir. 2007:13 En starkare företagsinteckning. Dir. 2007:18 Tilläggsdirektiv till Utredningen om allmännyttans villkor. Dir. 2007:50 Utredning om införandet av en yrkeshögskola. Dir. 2007:68 Myndighetssamverkan vid lokala servicekontor. Dir. 2007:73 Tilläggsdirektiv till Utredningen om allmännyttans villkor. Dir. 2007:99 Kulturpolitikens inriktning och arbetsformer. Dir. 2007:118 Bredband i små orter och på landsbygd. SOU 1990:24 Ny kommunallag. SOU 1992:140 Sekretesslagen i en fri nämndorganisation. SOU 1996:137 och gemensam nämnd. SOU 2000:114 Samverkan – Om gemensamma nämnder på vård- och omsorgsområdet, m.m. SOU 2000:117 Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. SOU 2002:48 Rätt på spåret. SOU 2003:99 Ny sekretesslag. SOU 2003:123 Utvecklingskraft för hållbar välfärd. SOU 2004:15 Tolkförmedling – kvalitet, registrering, tillsyn. SOU 2004:68 Sammanhållen hemvård. SOU 2004:126 Vänd på kuttingen! – Tillväxt och utveckling i ett nytt perspektiv. SOU 2004:135 Inlandet har möjligheter. SOU 2005:22 Nya upphandlingsregler. SOU 2005:33 Fjärrvärme och kraftvärme . SOU 2006:1 Skola och samhälle. SOU 2006:28 Nya upphandlingsregler 2. SOU 2006:33 Andra vägar att finansiera nya vägar. SOU 2006:38 Vuxnas lärande – En ny myndighet. SOU 2006:101 Se Landsbygden! – Myter, sanningar och framtids- strategier. SOU 2006:115 Eftergymnasiala yrkesutbildningar – beskrivning, problem och möjligheter. SOU 2007:10 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. SOU 2007:13 Regional utveckling och regional samhällsorganisation. Agorelius, J. och , F. m.fl. (2006) Osund konkurrens – kommunalt företagande för miljarder. Baldersheim, H. m.fl. (2003) Demokratins geografiska gränser – en antologi om storlek, demokrati och effektivitet. Befolkningen och den kommunala ekonomin – en förstudie av sammanläggning av , och kommuner. , E. m.fl. (2002) Det dolda . (1984) Kommunala avgifter. (2007) Kommunalrättens grunder. , O. i , U. (red.) (2002) Det nya forsknings- landskapet: Perspektiv på vetenskap och politik. : Nya Doxa. Eklann, A. (2006) Stödfunktioner för distansstudenter. Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning. En nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 2007-2013. (2007) A matter of trust – in the Swedish Municipal Context. Alternativ finansiering av vägar och järnvägar. Ett samlat grepp – Samverkan om utbildning för utveckling och tillväxt. resolution om offentlig- privata partnerskap och EG-rätten om offentlig upphandling och koncessioner (2006/2043()). Handlingsplan för statligt stöd. (, KOM (2005) 107 slutlig [SEC (2005) 795]). Falkerby, J. och , M. (2006) samverkan och demokrati. Dnr Fi2006:04/2006/5. Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapital- investeringar i små och medelstora företag (EGT 2006/C194/02). Gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd till forskning, utveckling och innovation (2006/C 323/01). (2002) Kartläggning av lärcentra i . (2003) Lärcentra 2003 – sammanställning av (2006) Kapitalförsörjning i gles- och landsbygder. (2006) Samordning av verksamhet – en (2003) Kommunen som nätverksaktör – En kommun- reform för 2000-talet. (2006) samverkan och statlig nätverks- styrning. för den kommunala demokratin. publikationsserie 10/2005. (1999) . Harjula, H. och Prettälä, K. (2004) Kommunallagen. Hattinger, M. m.fl. (2007) Lärcentrum – perspektiv och möjligheter. Rapport 1:2007, Nationellt centrum för flexibelt lärande. (2003) Samverkan på spel – Rationalitet och frustration i nätverksstyrning och svensk stadsdelsförnyelse. , I. och Riberdahl, K. (2000) Kommunala samverkans- former. (2007) Generell författningsreglering kring avtalssamverkan. Dnr Fi2006:04/2007/8. (2001) Regionala partnerskap – ett hot mot eller ett förverkligande av demokrati? Hådal, L. m.fl. (2005) Kommunala samverkansmönster. Rapport 2005:04, , Häggroth, S. (2005) Staten och kommunerna. Högselius, P. och Kaijser, A. (2007). När folkhemselen blev inter- nationell. Elavregleringen i historiskt perspektiv. Högskolan samverkar – Goda Universitet & högskolor – . Universitet & högskolor – . , L. m.fl. (2006) forsknings- och utvecklings- politik. (red.) (2006) Kommunledning och samhällsutveckling. ämbetsberättelse 2001/02:JO1. Dnr 2598- 2000 och 2617-2000. Kommissionens direktiv /723/EEG av om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offent- liga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet (EGT L 195, 29.7.1980, s. 35, Celex 31980L0723), senast ändrat genom kommissionens direktiv /52/EG av (EGT L 193, 29.7.2000, s. 75, Celex 32000L0052). Kommissionens meddelande om inslag av stöd vid statliga myndig- heters försäljning av mark och byggnader. EGT C 209, 10/7/1997. Kommissionens meddelande om offentlig- privata partnerskap och EG:s lagstiftning om offentlig upphand- ling och koncessioner, KOM (2005) 569. Kommunalt samarbete i . Dnr Fi2006:04/2006/6. Yttrande rörande SOU 1996:137 och gemensam nämnd – två former för samverkan. 2004:4 Myndigheter och marknader – tydligare gräns mellan offentligt och privat. , PM , dnr 260/2005. , B. m.fl. (2007) konkurrens och upphandling. , M. och , I. (2003) Från ansvarsskiften till samordning – om ansvarsförändringar mellan staten, kommu- nerna och landstingen under . , U och de Beer, D. (2006) Ekonomiska konsekvenser av förskottering av väg- och järnvägsinvesteringar. Kommuner och Landsting. Dnr Fi2006:04/2006/12 , A.och Kolam, K. (2003) i föränd- ring. (2005) Kommunala befogenheter. , U. och Losman, S. (2005) Kommunallagen i lydelse från . nr 11/2006 Rapportering av tillsynen . Montin, S. (2002) Moderna kommuner. Myndigheten för skolutveckling Att utveckla en infra- struktur för vuxnas lärande – lokalt utvecklingsarbete med statligt stöd. Nationellt centrum för flexibelt lärande. Lärcentra 2005 – lokal infrastruktur för kompetensförsörjning. Utkast till rapport . Nuteks rapport 2005:5 Organisera för näringslivets medverkan. – ett verktyg för regional utveckling. Erfarenheter i halvtid 2000-2006. (2007) Regionala tillväxtprogrammen 2006 – På väg mot ett fokuserat tillväxtarbete. Regeringsuppdrag att utreda kommuners och landstings möjligheter enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling () och gemenskapsrätten att genomföra köp från egna företag m.m. Dnr 1997/0165-29. Uppdrag rörande lagen (1992:1528) om offentlig upphandling och sam- verkan. Dnr Fi2006:06/2006/11. faktablad Företagspaketet om 2007 års ekonomiska vårproposition. Paper 6: Public procurement and public-public co-operation. High Level Meeting on Governance and the EU, 2-3 October 2006. , K. Myndighetsutövning in på bara kroppen. Förvaltnings- rättslig tidskrift nr 2/2004. Regeringens proposition till med förslag till lagar om en kommun- och servicestrukturreform samt om ändrig av kommunindelningslagen och av lagen om överlåtelseskatt (RP 155/2006). revisorer 2000/01:RR11. revisorers förslag angående Nya vägar till vägar och järnvägar? revisorers rapport /01:5. Beslutsunderlaget för : en granskning av de samhällsekonomiska bedömningarna. och (2001) SOCSAM - Försök med politisk och finansiell samordning. Tillväxt genom samverkan? , T. och Wikell, S. (2007) och gemen- Dnr Fi2006:04/2006/15. Ryynänen, R. (2006) Gynnar kommunsammanslagningar i demokratin eller effektiviteten? Vård och omsorg om äldre 2006. för kommuner 2007. Forskning och utveckling i kommuner och landsting, Statistiska meddelanden UF 11 . Forskning och utveckling inom universitet och högskolor 2005, Statistiska meddelanden UF 13 . Statskontorets rapport 2004:32 Regionalt ansvar på försök i och . Statskontorets rapport 2005:19 Konkurrens i gränslandet mellan det offentliga och det privata. Statskontorets rapport 2005:23 Statsbidrag till kommunala samver- kansprojekt. Statskontorets rapport 2005:24 Asymmetrisk ansvarsfördelning. , B. och , L., (2006) Färre kommuner? Ansvars- kommitténs skriftserie. (2007) Samverkan i samverkansområden. Dnr Fi2006:04/2006/13. och (2002) Interkommunal samverkan – En undersökning av samverkan mellan kommuner och landsting i . och (2002) Samsynt och framsynt – Framgångsfaktorer för samverkan. och (2003) samverkan för elevens bästa. (2003) – en fakta- bok om den kommunala företagssektorn vid utgången av 2001. och (2003) Kommun- och landstingssamarbete – En studie om demokrati och effektivitet. och (2003). En forskningsstrategi för kommuner, landsting och regioner. , Plan- och miljösektionen . Regional och mellankommunal planeringssamverkan, kartläggning till Kommuner och Landsting (2005). En ökad tillväxtorientering av transportpolitiken. Kommuner och Landsting (2005). i sam- verkan – Juridiska förutsättningar för olika samverkansformer. Kommuner och Landsting (2005) Samverkan pågår – möjligheter och begränsningar. Kommuner och Landsting (2005) Va i samverkan – samverkansformer inom vatten- och avloppsförsörjning Kommuner och Landsting (2006) Bundsförvanter i Bergs- lagen - . Kommuner och Landsting (2006) Kommunallagen – Kommentarer och praxis. Kommuner och Landsting (2006). Lokal samverkan i arbetsmarknadspolitiken – möjligheter och gränser. Kommuner och Landsting (2007) EU-ABC för kommuner och landsting. Utlåtande avseende 2 kap. 8 § kommunallagen och EG:s statsstöds- regler. Dnr Fi2006:04/2006/4. (2007) Svenskt deltagande i sjätte ramprogrammet. Dnr N2006/9955/ IR. Frågor om den kommunala kompetensen och En särskild utredare skall utreda frågor om den kommunala kom- petensen och samverkan. Syftet med utredningen är att anpassa de kommunala befogenheterna till samhällsutvecklingen och i samband med det försöka uppnå en balans mellan medbor- garnas rätt till likvärdig service, sunda konkurrensförhållanden för näringslivet och andra kommunala intressen. utforma generella riktlinjer för undantag från självkostnads- och lokaliseringsprinciperna samt ange när undantagen kan bli tillämpliga, analysera för- och nackdelar med kommuners och landstings möjligheter att finansiera statliga vägbyggen och annan stat- lig verksamhet samt vid behov lämna författningsförslag, lämna förslag av lagstiftningsteknisk karaktär som syftar till att ge bättre översikt över de s.k. smålagarna, tydliggöra utrymmet för kommuner och landsting att lämna stöd till näringslivet i förhållande till svensk rättspraxis och EG-rätten samt vid behov lämna författningsförslag, utreda behovet och konsekvenserna av att tillåta kommuner och landsting att medfinansiera , ram- program eller liknande samt lämna författningsförslag om fördelarna med medfinansiering överväger nack- delarna, samt sammanställa erfarenheter av samverkan, utvär- dera olika samverkansformer, överväga konsekvenserna och behovet av generella regler för interkommunala avtal respek- tive för delegering av myndighetsuppgifter i kommunallagen samt lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget skall redovisas . Riktlinjer för undantag från lokaliseringsprincipen och självkostnadsprincipen I rättspraxis har ett antal kommunalrättsliga principer vuxit fram som sedan förts in i kommunallagen (1991:900). Lokaliseringsprin- cipen i 2 kap. 1 § kommunallagen innebär att kommuner och landsting själva får ha hand om angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar. Enligt självkostnadsprincipen i 8 kap. 3 b § får en kommun eller ett landsting inte ta ut högre avgifter än vad som svarar mot kostnaden för de tjänster eller nyttigheter som de till- handahåller. Det har i lagstiftning gjorts flera undantag från lokaliseringsprin- cipen och självkostnadsprincipen. I några fall handlar det om att kommunala aktörer skall kunna fortsätta att vara verksamma på avreglerade marknader som traditionellt sett ansetts vara sedvanliga kommunala verksamhetsområden. I något fall handlar det om att kommunala företag skall bidra till att skapa konkurrens på avregle- rade marknader. Sådana undantag finns exempelvis i ellagen (1997:857) avseende kommunala aktiebolag som bedriver elhandel och i lagen (2005:952) om vissa kommunala befogenheter i fråga om kollektivtrafik. I andra fall motiveras undantagen med att stor- driftsfördelar och samordningsvinster kan uppnås i verksamheter av stor omfattning. Regeringen har t.ex. föreslagit att en huvudman skall tillåtas sköta driften av vatten- och av- loppsanläggningar i andra kommuner (prop. 2005/06:78, s. 111). De undantag som gjorts från lokaliserings- och självkostnads- principerna har inte samordnats. Därför saknas generella riktlinjer för när undantag bör tillåtas. Även om det finns behov av undantag på vissa områden finns en risk att tillämpningen av befintliga prin- ciper blir otydlig och inkonsekvent. utforma generella riktlinjer för undantag från självkostnads- och lokaliseringsprinciperna samt ange när undantagen kan bli tillämpliga, och särskilt beakta behovet av att uppnå en balans mellan det all- männas intressen och intresset av väl fungerade marknader med sunda konkurrensförhållanden för näringslivet. Utredningsuppdraget omfattar inte en översyn av den kompetens- utvidgande lagstiftningen eller lokaliserings- och självkostnads- principerna som sådana. finansiering av statlig verksamhet I 2 kap. 1 § kommunallagen anges bl.a. att kommuner och landsting får ha hand om sådana uppgifter av allmänt intresse som inte enbart skall skötas av någon annan. Det anses också vara en grundläggande princip att kommuner och landsting inte skall lämna ekonomiska bidrag till statens verksamhet (RÅ 1970 ref. 55). Det finns dock undantag från principen i speciallagstiftning. I 9 § väglagen (1971:948) anges att väglagen inte utgör ett hinder för en kommun eller ett landsting att bidra till byggande av väg. Enligt regeringens bemyndigande får ta emot lån från kommuner och landsting samt enskilda upp till 2,3 miljarder kro- nor (N2005/9759 IR och N2005/9907/BS). När en kommun, eller i förekommande fall ett landsting, räntefritt lånar ut pengar kan å ena sidan tidigarelägga byggandet av allmänna vägar i förhållande till det som beslutats i de statliga väg- och infrastruk- turplanerna. Å andra sidan kan andra kommuner få sina vägbyggen senarelagda. Bestämmelsen i väglagen bygger på äldre lagstiftning och praxis. Emellertid framgår av äldre förarbeten att bestämmelsen i väglagen inte får utnyttjas på sådant sätt att en kommun skaffar sig förturs- rätt som leder till att fastlagda vägplaner ändras (Andra särskilda utskottet vid riksdag, utlåtande nr. 2, s. 11). Dagens tolk- ning av lagen kan således ifrågasättas. Dessutom framstår lagens ställning i förhållande till de grundläggande kompetensbestämmel- serna i 2 kap. 1 § kommunallagen som oklar. Grundprincipen att kommuner och landsting inte skall finansiera statlig verksamhet omfattas också av undantag i rättspraxis. ansetts vara kompetensenligt för en kommun att lämna bidrag till ett (statligt) universitet, bl.a. eftersom bidraget var av en begränsad storlek (RÅ 1999 ref. 67). Undantaget ger ett motsägelsefullt in- tryck, men är kanske ett uttryck för nya kommunala behov av att på olika sätt främja lokal och regional utveckling. analysera för- och nackdelar med väglagens bestämmelse om kommuners och landstings rätt att bidra till statliga vägbyg- gen, allmänt överväga behovet och konsekvenserna av finansiering av annan statlig verksamhet, och vid behov lämna författningsförslag. Samordning av kompetensutvidgande lagstiftning Undantagen från de kommunala kompetensbestämmelserna har blivit svåra att överblicka. Som framgått ovan finns flera lagstad- gade undantag från lokaliserings- och självkostnadsprinciperna. Ytterligare exempel på sådana s.k. smålagar är lagen (2004:772) om medverkan vid statlig trängselskatt, lagen (2001:151) om tjänsteexport och kommunalt internationellt bi- stånd samt lagen (1997:1268) om kommuners ansvar för ungdomar mellan . lämna förslag av lagstiftningsteknisk karaktär som syftar till att ge en bättre översikt över smålagarna. I utredningens uppdrag ligger inte att göra en översyn av lagarna som så- dana. Kommunalt stöd till näringslivet Översyn av kommunallagens bestämmelser om stöd till näringslivet Kommuner och landsting ansvarar för att bedöma om deras stöd till näringslivet omfattas av EG-fördragets statsstödsregler. Ut- formningen av skiljer sig från kommunallagens närmaste motsvarighet. Kommunallagen, som omfattar alla kom- muner och landsting, tillåter allmänt näringslivsfrämjande stöd men förhåller sig mycket restriktiv till att stöd lämnas till enskilda när- Enligt gemenskapsrättens grunder är kommunalt och statligt stöd en form av konkurrenshinder. Det finns dock be- stämmelser som tillåter sådant stöd som främjar utvecklingen i vissa regioner eller vissa näringsverksamheter. Inom ramen för dessa bestämmelser kan stöd lämnas till såväl enskilda näringsid- kare som näringslivet i en bredare bemärkelse. Gemenskapsrätten tillåter därutöver stöd som uppgår till mindre belopp, s.k. försum- bart stöd. Under framför allt utvecklades en omfat- tande rättspraxis kring kommuners möjligheter att bistå det lokala näringslivet med mark och lokaler. Praxis speglar dåvarande för- hållanden i samhället och kan därför verka otidsenlig. Laglighets- prövningarna på området tyder på att lagstiftning och rättspraxis blivit svåra att tolka och överblicka. Allt detta i förening med en förhållandevis svårtillämpad EG-rätt ställer höga krav på kommu- nala förtroendevalda och tjänstemän som skall bedöma om ett stöd är tillåtet eller inte. med utgångspunkt från hittillsvarande rättspraxis belysa och generellt se över utrymmet för kommuner och landsting att lämna stöd till näringslivet, särskilt analysera om bestämmelserna i 2 kap. 8 § kommunal- lagen är förenliga med och väl avvägda i förhållande till ge- menskapsrättens bestämmelser om statligt stöd, vid behov lämna författningsförslag, allsidigt belysa konsekvenserna av eventuella författningsför- slag och då särskilt ta hänsyn till konkurrensförhållandena på lokala och övriga marknader, och särskilt i denna del av uppdraget samråda med den särskilda utredare som regeringen avser tillsätta för att analysera vissa konkurrensfrågor på området för offentlig näringsverksam- het (prop. 2005/06:100, s. 22) och Utredningen om allmän- nyttans villkor och förutsättningar (M2005:04). I skrivelser till regeringen har kritik framförts mot att kommunal- lagen utgör ett hinder för ett ändamålsenligt utnyttjande av de strukturfondsmedel m.m. som finns tillgängliga för svenska aktörer (dnr Fi2004/2831). Medel från strukturfonderna skall utgöra ett komplement till de nationella resurserna och skall således inte ersätta landets egna in- satser. Kommuners och landstings möjligheter att lämna stöd till enskilda näringsidkare är dock väldigt begränsade. Stöd får enligt 2 kap. 8 § andra stycket kommunallagen lämnas bara om det finns synnerliga skäl för det. Bestämmelsen utgör ett undantag från den allmänna principen att kommuner och landsting skall behandla sina medlemmar lika, om det inte finns sakliga skäl för något annat. I rättspraxis har det gemenskapsrättsliga kravet på medfinansie- ring inte inneburit att ett kommunalt borgensåtagande till ett en- skilt företag ansågs falla inom den kommunala kompetensen (RÅ 2000 ref. 1). Vidare begränsas möjligheterna till medfinansiering av lokaliseringsprincipens krav på anknytning till kommunens eller område eller medlemmar. utreda behovet av samt beakta för- och nackdelarna med att tillåta kommuner och landsting att, inom ramen för , ramprogram eller liknande, medfinansiera olika företags projekt. Med sådana projekt avses enskilda fö- retags och allmänt näringslivsfrämjande projekt samt andra projekt vars finansiering och resultat inte enbart kommer kommunens eller invånare till godo, och lämna författningsförslag, om utredaren finner att fördelarna med medfinansiering överväger nackdelarna. samverkan har blivit allt vanligare. Det saknas en heltäckande bild av den kommunala samverkan som på- går i , men sannolikt finns hundratals samverkansprojekt i varje län i olika former och på olika verksamhetsområden. En följd av samverkan är att varje kommun eller landsting har flera överlappande organisationslösningar på olika områden. Detta kan få olika konsekvenser, t.ex. för medborgarnas rätt till likvärdig service, för statens möjligheter att styra och följa upp verksamhet och för den lokala demokratin. mokratin kan vara brist på insyn i verksamheterna eller en oklarhet för medborgarna kring vem som kan krävas på ansvar. Sammanslagning av kommuner ger däremot en tydligare an- svarsfördelning. Det skall dock vägas mot risken att medborgarna hamnar på långt avstånd från sina förtroendevalda om en till ytan stor kommun bildas. översiktligt beskriva erfarenheterna av samverkan inom olika verksamhetsområden, företrädesvis genom att utnyttja befintlig kunskap, utvärdera konsekvenserna av samverkan för bl.a. verksamhe- tens effektivitet respektive för den lokala demokratin, och särskilt i denna del av uppdraget samråda med Ansvarskom- mittén (Fi2003:02). Kommunallagens former för samverkan Det finns flera offentligrättsliga former för samverkan. Kommu- nallagen innehåller bestämmelser om kommunalförbund och gemensam nämnd som kan användas för praktiskt taget vilken verksamhet som helst. Från kommunala företrädare har det framförts att samverkans- möjligheterna inom ramen för befintliga former är för begränsade. Det upplevs som omständligt att bilda gemensamma politiska be- slutsorgan i de fall samverkan rör en liten och begränsad uppgift eller då det handlar om verksamheter som inte anses behöva poli- tisk överbyggnad. Det kan vara samverkan med IT-stöd, t.ex. i form av gemensamma tekniska grundfunktioner och servicekontor. I Statskontorets rapport ansvarsfördelning (2005:24) görs bedömningen att formerna för politisk samverkan är väl utvecklade men att det saknas en möjlighet att inrätta en gemensam förvaltning för flera kommuner. I är de legala möjligheterna att samverka större än i . Den finska kommunallagen innehåller en generell rätt att skriva interkommunala avtal på i princip alla verksamhetsområden. Undantag från bestämmelsen görs i speciallag. Det finns möjligheter att genom avtal mellan huvudmän flytta över ansvar för en verksamhet från landsting till kommun eller från kommun till landsting, exempelvis i 17 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade och i 18 § hälso- och sjuk- vårdslagen (1982:763). utvärdera samverkansformerna kommunalförbund och gemensam nämnd när det gäller t.ex. nyttjandegrad, upplevda möjligheter och hinder samt konsekvenser för den lokala demokratin, analysera behovet och konsekvenserna av en generell regel för interkommunala avtal i kommunallagen och i samman- hanget beakta erfarenheter av motsvarande bestämmelser i samt konsekvenser för den lokala demokratin, och vid behov lämna författningsförslag. Det finns bestämmelser för samverkan i speciallag inom många kommunala verksamhetsområden, t.ex. i (1998:808) och i socialtjänstlagen (2001:453). bereds dessutom flera förslag på utvidgade möjligheter till samverkan. Förändringarna i speciallag har skett undan för undan och utan samordning, vilket gör det svårt att överblicka samtliga möjligheter till samverkan.