sou · GWB33 · 2008-02-28 00:00:00 — Beträffande § 72 mer specifikt, så anses huvudregeln vara att det i lag skall krävas domstolsbeslut för att genomföra husrannsakan etc. och att det ställs vissa krav på precision på den typen av lagregler. Grundlagsskyddets tillämpbarhet i praxis Grundlagen saknar uttryckliga regler om lagprövning. Dessa har istället utvecklats av den danska högsta domstolen, Højesteret. var den förhärskande uppfattningen den, att domstolarna kunde granska lagars grundlagsenlighet, men bara inom ramen för konkreta fall. En lag kunde bara betraktas som ogiltig i den utsträckning den uppenbart stred mot grundlagen. underkändes sålunda lagstiftning som behäftats med formella fel under lagstiftningsprocessen. har Højesteret intagit en djärvare hållning i mål rörande MaastrichtfördragetTPF4FPT och de s.k. Tvind-skolorna.TPF5FPT I det senare fallet slog Højesteret fast att den aktuella lagstiftningen stred mot kompetensfördelningen mellan dömande och verkstäl- lande makt som stadgas i § 3. 4TP PT Højesteret U 1996.1300, . 5TP PT Højesteret U 1999, 841 H. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder Med några undantagTPF6FPT kan frågan om en lags grundlagsenlighet alltså endast tas upp inom ramen för ett konkret mål, i vilket den klagande har ett reellt rättsligt intresse. För att en lag eller ett beslut skall kunna bedömas som ogiltig krävs att felet är väsentligt; exempelvis är rena processuella fel under beslutsärendets gång normalt otillräckliga för ogiltighet. Det bör noteras att ett relativt litet antal administrativa ärenden kommer under domstolarnas bedömning, eftersom de flesta av dessa handhas av olika admi- nistrativa nämnder och styrelser som kan betraktas som ett mellan- ting mellan domstolar och myndigheter. Sammanfattningsvis är alltså grundlagsskyddet användbart och möjligt att åberopa för medborgarna i den mån det aktualiseras i ett konkret fall. Den norska grundlagen är i ännu högre utsträckning än den danska präglad av klassisk maktdelningslära. Domstolarna omtalas som den tredje statsmakten och har en lagprövningsrätt som är fastlagd i praxis. Den norska grundlagen (Kongeriget Grundlov) innehåller några kortfattade bestämmelser som kan hänföras till området personlig integritet: §100 st 4 [] Brevcensur kan ei sættes i Verk uden i Anstalter. §102 Hus-Inkvisitioner maa ikke finde Sted, uden i kriminelle Tilfælde. Det paaligger att respektere og sikre Menneskerettighederne. Nærmere Bestemmelser om Gjennem- førelsen af Traktater herom fastsættes ved Lov. §102 ställer inga krav på domstolstillstånd för husrannsakan. Den nuvarande regleringen i straffeprosessloven § 197 anger dock att sådant tillstånd skall finnas utom i brådskande fall eller då skriftligt medgivande lämnats. Enligt doktrinen skall § 102 tolkas så, att det 6TP PT T.ex. det ovannämnda målet om , i vilket Højesteret slog fast en allmän medborgerlig talerätt på grund av fördragets stora betydelse och intresset av att fördraget lagprövades. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder krävs stöd i lag för husrannsakan. Det krävs inga konkreta bevis för att utföra husrannsakan, men väl en bestämd misstanke. Enligt doktrinen kan grundlagen inte användas som skydd mot lagreglerad kontrollverksamhet, såsom brandskyddsinspektioner och liknande, eftersom sådana åtgärder faller utanför begreppet Hus-Inkvisitioner. Gränsdragningen mellan tillåtna och otillåtna åtgärder är emellertid inte så enkel att dra. Till skillnad från motsvarande danska grundlagsbestämmelse tolkas § 102 strikt; det är endast bostäder som omfattas, inte exempelvis arbetsplatser. § 110 c infördes . Dess skydd av menneskerettighederne är något diffust, eftersom det inte står helt klart vad som skall avses med begreppet. Folkrättsliga konventioner som använder begrep- pet mänskliga rättigheter eller liknande torde omfattas. På samma sätt är formuleringen om att det åligger statens myndigheter att respektere og sikre de mänskliga rättigheterna inte särskilt vägle- dande avseende vilket ansvar staten egentligen tagit på sig härvid- lag. I doktrinen framförs uppfattningen att paragrafen i första hand har en symbolfunktion. Paragrafens innebörd är inte att de konven- tioner om mänskliga rättigheter, som tillträtt, nu är en del av norsk rätt. Genom menneskerettsloven 1999TPF7FPT blev FN-konventio- nerna om civila och politiska rättigheter och ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, tillsammans med med tilläggsprotokoll, inkorporerade i norsk rätt. Konventionerna har därmed ställning som norsk lag, men inte som grundlag. Vid konflikter mellan de inkorporerade konventionsreglerna och annan norsk lagstiftning, skall konventionerna ha företräde, enligt menneskerettsloven § 3.TPF8FPT Sammanfattningsvis innebär detta att man får vända sig till de aktuella konventionerna för att få en fullständig uppfattning om de skyddsmekanismer som står till buds. Skyddets tillämpbarhet i praxis Grundlagsskyddets huvudsakliga genomslag i det praktiska rättslivet äger rum genom domstolarnas lagprövningsrätt. Grund- lagsregler till skydd mot expropriation och mot retroaktiv lagstift- ning har med framgång åberopats i domstolarna. PT Lov 21. mai 1999 nr 30 om styrking av menneskerettighetenes i norsk rett. PT Andenæs s. 299. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder I och med att de ovannämnda folkrättsliga konventionerna har inkorporerats i norsk rätt, kan bestämmelserna i dessa åberopas i domstol. fick en ny grundlag . Rättighetskatalogen i denna grundlag härstammar . Enligt finländsk konstitutionell uppfattning är det möjligt att stifta en lag som avviker från grundlagens föreskrifter, förutsatt att denna antas i den ordning som är föreskriven för stiftande av grundlag (73 § grundlagen). Ett undantag skall alltid vara så snävt som möjligt, antingen materiellt eller tidsmässigt, och inte göra ingrepp i grund- lagens centrala element. Sådana s.k. undantagslagar är emellertid normhierarkiskt fortfarande vanliga lagar och kan upphävas med ett enkelt beslut i . Sedan självständigheten har omkring 1 000 undantagslagar stif- tats i Finland.TPF9FPT Även om förfarandet möjligen är vanligare i än i många andra länder, är det ändock numera ytterst sällsynt, sär- skilt beträffande rent nationella regler och grundrättigheter, då det ansetts att undantagslagsförfarandet endast skall tillämpas i ytterst exceptionella fall och av tvingande skäl.TPF10FPT Huvudsakligen torde det komma till användning vid införlivande av internationella förplik- telser där grundlagens text lägger hinder i vägen. På detta sätt kan man skräddarsy lagstiftningslösningar för situationer då grund- lagstexten lägger hinder i vägen. Emellertid kan förfarandet kritise- ras för att det grumlar normhierarkin och gör det möjligt att bortse från grundlagens bokstav, och det faktum att undantagsmöjlig- heterna beskurits kan tyda på att det kommer att avskaffas på sikt.TPF11FPT 9TP PT Suuksi s. 96. 10TP PT GrUB 10/1998, s. 21. 11TP PT Suuksi s. 96. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder Följande bestämmelser i grundlag reglerar den personliga integriteten: 7 § Rätten till liv, personlig frihet och integritet Alla har rätt till liv och till personlig frihet, integritet och trygghet. 10 § Skydd för privatlivet Vars och ens privatliv, heder och är tryggade. Närmare bestämmelser om skydd för personuppgifter utfärdas genom lag. Brev- och telefonhemligheten samt hemligheten i fråga om andra förtroliga meddelanden är okränkbar. Genom lag kan bestämmas om åtgärder som ingriper i hemfriden och som är nödvändiga för att de grundläggande fri- och rättigheterna skall kunna tryggas eller för att brott skall kunna utredas. Genom lag kan också bestämmas om sådana begränsningar i meddelandehemligheten som är nödvändiga vid utredning av brott som äventyrar individens eller samhällets säkerhet eller hemfriden, vid rättegång och säkerhets- kontroll samt under frihetsberövande. Med stöd av denna regel skall var och en kunna leva sitt privatliv utan godtycklig eller ogrundad inblandning av myndigheter eller andra utomstående. Detta betyder att det inte endast är fråga om att staten skall avhålla sig från att kränka individers privatliv utan även att staten har en skyldighet att vidta aktiva åtgärder för att skydda privatlivet mot inblandning av andra individer.TPF12FPT Hemfriden har en mera konkret syftning till den plats där indi- viden lever sitt privatliv och agerar mot bakgrunden av sina värde- ringar och med ett minimum av yttre påverkan.TPF13FPT Den territoriella omfattningen utgörs i första hand av bostaden men kan eventuellt tänkas sträcka sig till en del andra platser, såsom hotellrum, båtar och . Tredje styckets första mening innefattar de begränsningar som finns i skyddet för hemfriden. Åtgärder som inkräktar på hem- friden kan bestämmas genom lag. Bestämmelsen är utformad för 12TP PT Suuksi s. 149. 13TP PT Suuksi s. 150. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder att i möjligaste mån uttömmande, snävt och exakt uppräkna de möjligheter som finns att utan hinder av 10 § första stycket utföra undersökningar som ingriper i hemfriden. Två typer av åtgärder förutses i paragrafen: för det första åtgärder som är nödvändiga för att de grundläggande fri- och rättigheterna skall kunna tryggas, och för det andra åtgärder som är nödvändiga för att brott skall kunna utredas. Till den första gruppen kan räknas åtgärder för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män (kontroll på arbetsplatser) och utredning av vårdbehov, då tvångsvis tillträde till en bostad kan vara nödvändigt. Den andra gruppen omfattar främst husrannsakan. Vanligen kan sådana tvångsvisa ingrepp i hemfriden göras av en person med tjänsteansvar.TPF14FPT Utöver dessa två alternativa kriterier ställer bestämmelsen upp ett krav på nödvän- dighet, ett krav som riktar sig till lagstiftaren då den utarbetar lag- stiftning som kan komma att inkräkta på den grundlagsstadgade hemfriden. Bestämmelsen omfattar inte bara förhållandet mellan enskilda och det allmänna, utan även enskilda emellan, i detta fall exempelvis mellan hyresvärd och hyresgäst. Detta horisontella rättighetsskydd gäller för övrigt grundlagen som helhet, varom mera nedan. 10 § andra stycket reglerar meddelandehemligheten och är nära kopplad till yttrandefriheten i 12 § och rätten till religions- och samvetsfrihet i 11 §. Ingrepp i meddelandehemligheten kan exempelvis ske genom teleavlyssning, teleövervakning och olika former av teknisk obser- vation. Rättigheten kan alltså behöva begränsas. Begränsnings- grunderna är uppräknade i 10 § tredje stycket. Meddelandefriheten kan begränsas genom lag om begränsningarna är nödvändiga för att vid utredning av brott som äventyrar individens eller samhällets säkerhet eller hemfriden, vid rättegång eller säkerhetskontroll samt under frihetsberövande. Även här finns ett nödvändighetskrav. De brott som avses och som alltså anses äventyra individens eller samhällets säkerhet innefattar bland annat narkotikabrott och grova våldsbrott samt lands- och högförräderi. Enligt den fin- ländska grundlagsutskott skall utredning av brott enligt paragrafen också omfatta åtgärder som omfattas av en 14TP PT Suuksi s. 151. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder konkret, specificerad misstanke om brott, även om brottet ännu inte hunnit begås.TPF15FPT Grundlagsskyddets tillämpbarhet i praxis Grundlagens 106 § stadgar att domstolar skall ge grundlagen före- träde i fall där lagstiftning kommer i uppenbar konflikt med denna. 107 § anger att grundlagen även har företräde framför författningar på lägre nivå, men då utan krav på uppenbarhet. I förarbetena till grundlagen har man också framhållit att tolkning av vanlig lag skall ske i grundlagspositiv anda. Det innebär bland annat att man bland de välgrundade tolkningsalternativ som står till buds i en konkret situation, vare sig det är fråga om lagstiftning eller rättstillämpning, skall välja det alternativ som är bäst ägnat att realisera grundlags- regelns syfte. Rättighetsbegränsande lagstiftning skall vara propor- tionerlig och avgränsas till åtgärder som är nödvändiga för att uppnå ett acceptabelt syfte.TPF16FPT Förutom domstolarnas uttryckliga skyldighet att kontrollera lagstiftningens grundlagsenlighet, finns en för mer tradi- tionell form av konstitutionell kontroll, som äger rum genom riks- dagens grundlagsutskott. Till utskottet har knutits experter, vilkas uppfattningar har haft och fortfarande har betydande genomslags- kraft. På detta sätt har haft ett välfungerande system för abstrakt normkontroll.TPF17FPT Var och en har rätt att på behörigt sätt och utan ogrundat dröjsmål få sin sak behandlad av en domstol eller någon annan myndighet som är behörig enligt lag samt att få ett beslut som gäller hans eller hennes rättigheter och skyldigheter behandlat vid domstol eller något annat oavhängigt rättskipningsorgan. Offentligheten vid handläggningen, rätten att bli hörd, rätten att få motiverade beslut och rätten att söka ändring samt andra garantier för en rättvis rättegång och god förvaltning skall tryggas genom lag. 22 § Respekt för de grundläggande fri- och rättigheterna Det allmänna skall se till att de grundläggande fri- och rättigheterna och de mänskliga rättigheterna tillgodoses. 15TP PT Suuksi s. 153 och GrUU 2/1996 16TP PT GrUB 25/1994 s. 4 f. 17TP PT SOU 2006:96 s. 59 f. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder I 22 § uttrycks en allmän positiv förpliktelse för det allmänna att rättighetsskyddet tillgodoses. Tillsynsförpliktelsen gäller även res- pekten för fri- och rättigheterna privatpersoner emellan. I prakti- ken tycks detta innebära en förpliktelse för lagstiftaren att i lag precisera de allmänt hållna bestämmelserna i grundlagen så att de kan tillämpas även på förhållandet mellan enskilda.TPF18FPT I har man alltså gått längre än den klassiska rättighetsregleringen som ett skydd för den enskilde gentemot statsmakten: man har uttryck- ligen avsett att rättighetsregleringen skall ha en inverkan på hela samhället och således även på förhållandet mellan enskilda. Det är dock mera osäkert vad detta horisontella rättighetsskydd kan komma att ha för betydelse i fall av konkreta tvister mellan enskilda. Den franska konstitutionen är sparsam beträffande med- borgerliga rättigheter. I enlighet med fransk konstitutionell tradi- tion innehåller den mestadels regler om statsmaktens organisation. Emellertid hänvisar den nuvarande konstitutionen (liksom den föregående) i preambeln till deklaration om mänskliga och medborgerliga rättigheter. Länge hade denna enbart status av politisk mål- och avsiktsförklaring, men pågår en utveckling som innebär att rättigheterna tillerkänns bindande ver- kan. Det franska författningsrådet (Conseil Constitutionnel, CC) slog fast att en lag var grundlagsstridig för att den stred mot principer som deklarationen gav uttryck åt. 1982 bekräftade CC att hela deklarationen, inte bara vissa delar, hade konstitutionell status, liksom de principer som kommer till uttryck i deklarationen. Till yttermera visso är det dessutom så, att deklarationens innehåll i princip är okränkbart. Dess innehåll kan alltså inte ändras genom vanlig grundlagsändring. Däremot kan man tänka sig indirekta ändringar, genom att grundlag ändras i vad avser hänvisningen till deklarationen, så att den senares status ändras.TPF19FPT För rättigheternas del spelar allt detta ändå mindre roll, efter- som de kan begränsas genom vanlig lag utan ytterligare kvalifice- ring i form av krav på särskilda syften eller procedurer. I anda är tilltron stark till lagen som uttryck för allmänviljan, 18TP PT Se vidare SOU 2006:96. 19TP PT Se vidare Nergelius s. 270 f. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder som själva förekomsten av en rättighetsdeklaration ändå måste tyda på någon form av misstro mot statsmakten.TPF20FPT Dekla- rationens artikel 4 slår sålunda fast att de rättigheter, som män- niskan åtnjuter av födsel, inte kan begränsas utom för att garantera andra medborgares åtnjutande av samma rättigheter; men detta säger i sig ingenting om lagstiftarens möjlighet att begränsa rättig- heterna. Istället avgörs sådana frågor av CC, som för övrigt har uttalat att av parlamentet antagna lagar endast överensstämmer med allmänviljan i den mån de överensstämmer med konstitutionen. Det kan därför vara motiverat att här kort redogöra för författ- ningsrådets uppgifter och funktion. CC inrättades i och med konstitution. Det är inte en domstol i vanlig mening, utan ett juridiskt expertorgan med upp- gift att granska antagna lagar. Granskningen är uteslutande preven- tiv; det rör sig om lagar som antagits av parlamentet men ännu inte trätt i kraft. Granskningen får antingen till följd att lagen godkänns eller att den annulleras helt eller delvis. Rådets uppfattning är alltså bindande. Efter promulgationen är alla kontrollmöjligheter avskurna. Varken enskilda personer eller domstolar kan således hänskjuta en fråga till CC. Vanliga domstolar saknar lagprövningsrätt. De är dock bundna av CC:s uttalanden.TPF21FPT Vid granskningen av ett lagförslags grundlagsenlighet är ända- målet en aspekt som CC tar hänsyn till, men det räcker inte att ändamålet är godtagbart för att dess regler skall vara förenliga med den konstitutionella normmassan. För övrigt kan två huvud- principer urskiljas: dels att friheten är regeln och begränsningen är undantaget, dels att ny lagstiftning inte får leda till att enskilda får ett sämre rättighetsskydd än tidigare.TPF22FPT Dessutom brukar CC pröva rättighetsbegränsningens proportionalitet, dvs. ingreppets relation till syftet och möjligheten att nå detta. Sammanfattningsvis kan man konstatera att det franska syste- met ger möjlighet att stoppa en rättighetsinskränkande lag mellan antagande och utfärdande och att denna möjlighet är högst reell på grund av författningsrådets vetorätt. Om en rättighetsinskränkande lag inte stoppas på det stadiet är lagen giltig och måste ovillkorligen tillämpas av domstolarna. 20TP PT Nergelius s. 272. 21TP PT Ytterligare om detta i Nergelius s. 273 ff. 22TP PT Nergelius s. 281. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder har en monistisk syn på förhållandet mellan nationell och internationell rätt. I normalfallet gäller alltså att folkrättsliga överenskommelser som ratificerats eller undertecknats av presi- denten normhierarkiskt har högre rang än franska lagar. De är också direkt tillämpliga vid franska domstolar. Lagars förenlighet med exempelvis kan prövas av en fransk domstol, och därvid kan lagen få komma att vika för en konven- tionsförpliktelse. Traktaters förenlighet med konstitutionen kan dock inte komma under vanlig domstols prövning. Generellt är franska domstolar försiktiga med att tillämpa rättighetsregler i folkrättsliga konventioner annat än subsidiärt, dvs. då nationella regler saknats.TPF23FPT skiljer sig från de övriga länderna i denna presen- tation främst genom avsaknaden av skriven grundlag. Ett annat karakteristiskt drag i den brittiska statsrätten är parlamentets i stort sett oinskränkta suveränitet att stifta vilka lagar som helst i vilket ämne som helst, utan att domstolarna under några omstän- digheter kan åsidosätta dem vare sig av materiella eller formella skäl. Några undantag finns från denna mycket starka suveränitets- regel. För det första kan parlamentet aldrig binda framtida parla- ment, vilket i sig är ett skäl till varför en skriven grundlag är så svår att tänka sig i det brittiska systemet. För det andra är Stor- medlem av EU, och enligt European Communities Act av 1972 tillerkänns EG-rättens regler direkt effekt i . Vid normkonflikter skall dessutom EG-rätt ha företräde framför av parlamentet stiftade lagar. Naturligtvis är dock denna uttryckta normhierarki inte mer bindande än att parlamentet kan avskaffa den (jag bortser här från de politiska implikationerna av en sådan åtgärd). Huvudprincipen om parlamentets suveränitet balanseras emel- lertid av att en stor del av normmassan i engelsk rätt alltjämt utgörs av common law. Reglerna i common law utformas och utvecklas i av domstolarna i rättspraxis i enlighet med tusenåriga traditioner. 23TP PT Nergelius s. 287. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder Här har domstolarna det avgörande inflytandet, och prejudikaten har bindande kraft. Visserligen kan parlamentet ingripa genom att stifta en lag på ett område som det anser bör regleras, och lagen får då företräde framför common law. Domstolarna brukar emellertid ge sådana lagar en relativt snäv tolkning enligt ordalydelsen. Enligt traditionell brittisk uppfattning kan skrivna lagar nämligen endast korrigera de hävdvunna principer som mejslats fram i common law. Den uppfattningen är måhända inte förenlig med den höga lag- stiftningstakten i ett modernt samhälle, men betydelsen av com- mon law kvarstår.TPF24FPT I den nationella rätten återfinns traditionellt en stor del av rättighetsskyddet i common law. Det innebär att fri- och rättig- heternas ställning inte blir starkare än domarkåren vill göra den, och benägenheten att skydda rättigheter kan ju variera . Många ser emellertid detta som en styrka i det brittiska systemet, särskilt i kombination med domarnas synnerligen starka ställning och självständiga mentalitet. I common law har sålunda utvecklats regler till skydd mot husrannsakanTPF25FPT och till skydd för interners rätt till fri och hemlig kommunikation med sitt juridiska ombud.TPF26FPT Uppfattningen har varit att när common law genom gamla regler eller nytolkning erbjuder ett lika bra rättighetsskydd som , så finns det ingen anledning för konventionen att påverka ställnings- tagandet i ett konkret mål. Denna renässans för rättighetsskyddet enligt klassisk brittisk tradition tycks ha ägt rum mot bakgrund av att metoden anses ha en mängd fördelar både praktiskt, rättsligt och politiskt. Emellertid införlivades med brittisk rätt genom Human Rights Act 1998, och i och med denna lag blev konventionen gällande rätt i domstolarna. Human Rights Act föreskriver att parlamentets lagstiftning så långt möjligt måste tolkas i enlighet med konventionen. Detta innebär att lagstiftningen tolkas konventionskonformt även om det kan strida mot parlamentets intentioner, och detta gäller oavsett när lagen ifråga stiftades. Vidare gäller att inget offentligt organ får handla i strid med konventionen. Detta gäller såväl domstolar som polis och lokala myndigheter, men inte parlamentet som sådant. 24TP PT Nergelius s. 300. 25TP PT Entick v. Carrington, som också allmänt framhöll ämbetsmännens skyldighet att ha laglig grund för sina åtgärder, . 26TP PT R. v. Secretary of State etc., 1993. Den konstitutionella regleringen av personlig integritet i några andra länder Precis som med European Communities Act gäller, åtminstone i teorin, att denna lag kan avskaffas genom ett enkelt parlaments- beslut. I praktiken kan det emellertid se annorlunda ut och diskus- sionen i doktrin och praxis kring normhierarkin i brittisk rätt är inte så entydig som principen om parlamentarisk suveränitet kan ge vid handen. Materiellt skydd för den personliga integriteten Principen om hemmets okränkbarhet slogs fast i några rättsfall . Innebörden av dessa var att beslut om hus- rannsakan som utfärdats av regeringsledamöter inte var giltiga, eftersom sådana beslut måste utfärdas av domstolar. Överhuvud- taget gäller att myndigheter och myndighetspersoner måste kunna peka på rättsligt stöd för sina åtgärder i enlighet med principen om rule of law. Regler om bland annat husrannsakan och om telefonavlyssning finns i lagar antagna av parlamentet, såsom Interception of Commu- nications Act, Data Protection Act och Evidence Act.