sou · GVB356 · 2008-01-01 00:00:00 — Begreppet internationella redovisningsstandarder återkommer i artikel 8, där det anges att kunskaper om sådana standarder skall ingå i det teoretiska kunskapsprovet för att få en revisorsexamen. Beträffande redovisningsfrågor gäller generellt, vid sidan av de specifika föreskrifter om årsredovisning som är lagreglerade, god redovisningssed. God redovisningssed innebär skyldighet för redovisningsskyldiga att följa lag och i lag angivna redovisnings- principer. Bland de sistnämnda principerna kan särskilt nämnas kravet på rättvisande bild. Innehållet i god redovisningssed bestäms också med hänsyn till faktiskt förekommande praxis hos en kvalitativt representativ krets av bokföringsskyldiga. Särskild betydelse tillmäts därvid allmänna råd och rekommendationer av auktoritativa organ såsom , och, såvitt gäller finansiella företag, . Därutöver har FAR SRS utarbetat rekommendationer och uttalanden i ett antal redovisningsfrågor som anses ge uttryck för god redo- visningssed. IASB verkar genom internationella rekommendationer (IFRS, tidigare IAS) och på annat sätt för en internationellt enhetlig redovisningspraxis. I svensk lag finns ingen uttrycklig definition av begreppet internationella redovisningsstandarder. I 7 kap. 32 och 33 §§ årsredovisningslagen (1995:1554), som innehåller bestämmelser om koncernredovisning i moderföretag som omfattas av IAS- förordningen, hänvisas dock till de internationella redovisnings- standarder som avses i och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av om tillämpning av inter- nationella redovisningsstandarder. Artikel 2 i förordningen inne- håller en definition av begreppet internationella redovisnings- standarder som överensstämmer med definitionen i Direktivet. Utredningen finner inte att det svenska regelverket behöver kompletteras med någon definition i nu berört avseende. 4.3.12Företag av allmänt intresse Företag som omfattas av lagstiftningen i en medlemsstat och vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i någon medlemsstat enligt artikel 4.1.14 i direktiv /39/EG, kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1.1 i och rådets direktiv /12/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitutTPF1FPT samt försäkringsföretag enligt artikel 2.1 i direktiv /674/EEG. Medlemsstaterna får även utse andra företag till företag av allmänt intresse, till exempel företag som är av betydande allmänt intresse på grund av arten av sin verksamhet, sin storlek eller antalet anställda. 1TP PT EGT L 126, 26.5.2000, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /29/EG (EUT L 70, , s. 50). Förslag: En ny bestämmelse bör införas i revisorslagen som definierar företag av allmänt intresse såsom företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad, företag som har tillstånd att bedriva rörelse enligt lagen (2004:297) om bank och finansieringsrörelse, värdepappersbolag som har tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 lagen (1991:981) om värdepappersrörelse, företag som har tillstånd att bedriva rörelse enligt försäkrings- rörelselagen (1982:713) med undantag för sådana företag som avses i 1 kap. 10 § 1 nämnda lag, företag som omfattas av lagen (1972:262) om under- stödsföreningar och vars verksamhet avser tjänstepensions- försäkring, samt företag som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar enligt lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar. I punkten 23 i preambeln till Direktivet anges att [f]öretag av allmänt intresse har en mer framträdande plats och större ekonomisk vikt, varför striktare krav bör gälla för lagstadgad revision av deras årsbokslut eller sammanställda redovisning. Till följd härav innehåller Direktivet särskilda bestämmelser beträffande revisionen av sådana företag som anses vara av allmänt intresse. Exempelvis skall sådana företag, som huvudregel, inrätta revisionsutskott (artikel 41). För de revisorer eller registrerade revisionsbolag som reviderar denna typ av företag skall strängare regler om opartiskhet och självständighet gälla (artikel 22 och 42). Direktivet innehåller dessutom regler om revisorsrotation i dessa företag (artikel 42). De revisorer och registrerade revisionsbolag som reviderar företag av allmänt intresse skall vidare åläggas att offentliggöra årliga rapporter om öppenhet och insyn på sina webbplatser (artikel 40). Sådana revisorer och registrerade revisionsbolag skall därutöver bli föremål för kvalitetskontroll så ofta som (artikel 43). I EG:s oberoenderekommendation om revisorers oberoende definieras företag av allmänt intresse som [f]öretag som är av betydande allmänt intresse på grund av sin verksamhet, storlek eller antalet anställda eller på grund av att de har ett stort antal aktieägare. Exempel på sådana företag är kreditinstitut, försäkrings- bolag, investmentbolag, fondföretag,TPF2FPT pensionsförvaltare och börs- noterade bolag. Definitionen av företag av allmänt intresse i Direktivet inleds med en hänvisning till tre andra direktiv, som i sin tur innehåller definitioner av sådana företag som skall anses vara företag av allmänt intresse. Det första direktivet som det hänvisas till är och rådets direktiv om marknader för finansiella instrument (MiFID).TPF3FPT MiFID ersätter rådets direktiv /22/EEG av om investeringstjänster inom värdepappersområdet, investeringstjänstedirektivet (ISD). I MiFID åläggs medlemsstaterna att införliva gemensamma regler för värdepappersföretag och reglerade marknader. MiFID, som är ett synnerligen omfattande och komplicerat direktiv, har utarbetats inom ramen för den s.k. Lamfalussyprocessen. Som ett led i den processen har kommissionen antagit två rättsakter med kompletterande bestämmelser: ett direktiv och en förordning. I kommissionens direktiv /73/EG av om genomförandet av MiFIDTPF4FPT anges bl.a. att medlemsstaterna skall lagstifta om direktivet och att lagstift- ningen skall börja gälla . I kommis- sionens förordning (EG) nr 1287/2006 av om genomförande av och rådets direktiv /39/EGTPF5FPT anges att den huvudsakligen skall tillämpas i 2TP för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper. 3TP PT och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv /611/EEG och 93/6/EEG och och rådets direktiv /12/EG samt upphävande av rådets direktiv /22/EEG. 4TP PT Kommissionens direktiv /73/EG av om genomförandet av och rådets direktiv /39/EG vad gäller organisatoriska krav och villkor för verksamheten i värdepappersföretag, och definitioner för tillämpningen av det direktivet. 5TP PT Kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 av om genomförande av och rådets direktiv /39/EG vad gäller dokumenterings- skyldigheter för värdepappersföretag, transaktionsrapportering, överblickbarhet på marknaden, upptagande av finansiella instrument till handel samt definitioner för tillämning av det direktivet. medlemsstaterna och i vissa avseenden . MiFID innehåller en rad nya definitioner och begrepp. Exempel härpå är finansiella instrument, investeringstjänster, sidotjänster och reglerade marknader. Definitionerna av finansiella tjänster, vilka investeringstjänster som är tillståndspliktiga och vad en reglerad marknad är avgör direktivets tillämpningsområde. MiFID har genomförts i svensk rätt genom lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, som träder i kraft . Den nya lagen ersätter både lagen om värdepappersrörelse och lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet. Hänvisningen i Direktivet till MiFID avser definitionen av sådana företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad i någon medlemsstat enligt artikel 4.1.14 i direktiv /39/EG. Med överlåtbara värdepapper avses sådana värdepapper som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden, bl.a. aktier, obligationer och andra skuldförbindelser samt warranter och andra derivat som kan bli föremål för handel på en andrahandsmarknad. Penning- marknadsinstrument och fondandelar omfattas inte av definitionen av överlåtbara värdepapper. I nyssnämnda artikel definieras reglerad marknad såsom ett multilateralt system som drivs och/eller leds av en marknadsplats- operatör, vilket sammanför eller möjliggör sammanförandet av flera köp- och säljintressen i finansiella instrument från tredje man – inom systemet och i enlighet med dess icke skönsmässiga regler –, så att detta leder till avslut i finansiella instrument upptagna till handel enligt dess regler och/eller system, samt är auktoriserat och är löpande verksamt och drivs i enlighet med bestämmelserna i avdelning III. 2006/07:115 konstateras att det svenska begreppet börs i stort sett stämmer överens med begreppet reglerad marknad i MiFID. I den nya lagen definieras en börs som ett svenskt företag som har tillstånd att bedriva en eller flera reglerade marknader. I finns två börser; och . Även ett utländskt företag skall kunna erhålla sådant tillstånd. Den svenska företeelsen auktoriserad marknadsplats ansåg regeringen inte utgöra en reglerad marknad i MiFID:s mening. Efter ikraftträdandet av den nya lagen om värdepappersmarknaden finns inte begreppet kvar i den svenska värdepapperslagstiftningen. I Direktivets definition av företag av allmänt intresse hänvisas även till definitionen av kreditinstitut enligt artikel 1.1 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /12/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. I nämnda artikel definieras kreditinstitut som a)ett företag vars verksamhet består i att från allmänheten ta emot insättningar eller andra återbetalbara medel och att bevilja krediter för egen räkning, eller b)ett pengar i enlighet med Europa- parlamentets och rådets direktiv /46/EG TPF7FPT. Lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse ersatte lagen (1987:617) om bankrörelse och lagen (1992:1610) om finansieringsverksamhet. Definitionen av finansieringsrörelse i 1 kap. 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse knyter an till definitionen av kreditinstitut såsom den definieras i Europaparla- mentets och rådets direktiv /12/EG om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. Med finansieringsrörelse avses rörelse i vilken det ingår näringsverksamhet som har till ändamål att dels ta emot återbetalningspliktiga medel från allmänheten, dels lämna kredit. avses en bank eller ett kreditmarknadsföretag, som har tillstånd att bedriva rörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse.TPF8FPT 6TP PT Vissa ändringar har gjorts i det direktivet genom kommissionens direktiv /29/EG av om ändring av och rådets direktiv /12/EG när det gäller uteslutande från eller införande i tillämpningsområdet av vissa institut. Dessutom har en omarbetning av direktiv skett genom och rådets direktiv /48/EG av om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut. Förutom vad som ovan definierats som kreditinstitut anges i det sistnämnda direktivets artikel 4 att med kreditinstitut avses även ett pengar i enlighet med och rådets direktiv /46/EG av om rätten att starta och driva affärsverksamhet i pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet. skall medlemsstaterna anta och offentliggöra de lagar och förordningar som är nödvändiga för att följa bl.a. artikel 4. 7TP PT och rådets direktiv /46/EG av om rätten att starta och driva affärsverksamhet i pengar samt om tillsyn av sådan verksamhet (EGT L 275, 27.10.2000, s. 39). 8TP PT Från kan vanliga företag och ekonomiska föreningar också ta emot inlåning från allmänheten. Ett inlåningsföretag skall enligt lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet Även värdepappersbolag med tillstånd att ta emot medel på konto anses som kreditinstitut i den mening som avses i EG-rätten. Till följd härav motsvarar för svenskt vidkommande även värdepappersbolag enligt 3 kap 4 § första stycket 4 och 5 lagen om värdepappersrörelse Direktivets definition.TPF9FPT I bestämmelsen anges att ett värdepappersbolag och ett utländskt företag hemmahörande utanför EES som fått tillstånd att driva värdepappersrörelse får. med tillstånd, som ett led i rörelsen ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen och lämna kunder kredit mot säkerhet för placeringar i finansiella instrument för att underlätta värdepappersrörelsen. och rådets direktiv /46/EG om pengar har genomförts i svensk rätt genom lagen (2002:149) om utgivning av elektroniska pengar. I den lagen definieras pengar som ett svenskt aktie- bolag eller en svensk ekonomisk förening som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar. Även ett utländskt företag skall kunna erhålla tillstånd.TPF10FPT Banker och kreditmarknadsföretag som ger ut elektroniska pengar behöver inget särskilt tillstånd. I Direktivets definition av företag av allmänt intresse hänvisas slutligen till definitionen av försäkringsföretag enligt artikel 2.1 i försäkringsredovisningsdirektivet. Av artikeln framgår att med försäkringsföretag skall avses företag som bedriver direkt- försäkringsrörelse i enlighet med EG:s skade- och livförsäkrings- direktiv, med undantag för mindre försäkringsföretag. Vidare skall företag som bedriver återförsäkringsrörelse betecknas som försäkringsföretag. I artikel 2.1 anges följande. Föreskrifterna om samordning i detta direktiv skall gälla de bolag och andra företag som avses i fördragets artikel 58 andra stycket och som är a) företag som avses i artikel 1 i direktiv /239/EEGTPF11FPT, med registreras hos , men de står inte under tillsyn. Företagen omfattas inte heller av insättningsgarantin. 9TP PT Nämnda lag upphör att gälla och ersätts med lagen om värdepappersmarknaden. Motsvarande bestämmelser återfinns i 2 kap. 2 § första stycket 2 och 8 i den senare lagen. 10TP PT Det finns inget företag som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar. 11TP PT Rådets första direktiv /239/EEG av om samordning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäkring. undantag av de ömsesidiga det direktivet enligt dess artikel 3 inte gäller men med tillägg av de organisationer som avses i artikel 4 a, b, c och e utom dem vars verksamhet inte helt eller huvudsakligen utgörs av försäkringsrörelse, b) företag som avses i artikel 1 i direktiv /267/EEGTPF12FPT med undantag för sådana organisa- tioner och ömsesidiga institut som avses i artiklarna 2.2 och 2.3 samt 3 i det direktivet, eller c) företag som driver återförsäkringsrörelse. Sådana företag skall i detta direktiv betecknas som försäkringsföretag. Den associationsrättsliga och näringsrättsliga regleringen av svenska försäkringsföretag finns i försäkringsrörelselagen respektive lagen (1972:262) om understödsföreningar. Lagstift- ningen är föremål för översyn (se SOU 2006:55). För åter- försäkringsbolag gäller flertalet bestämmelser i försäkrings- rörelselagen.TPF13FPT De svenska försäkringsföretagen är antingen försäkringsaktiebolag, ömsesidiga försäkringsbolag eller under- stödsföreningar.TPF14FPT Försäkringsrörelselagen har anpassats till EG:s regelsystem. Beträffande ovan angivna undantag under a) avseende ömsesidiga skadeförsäkringsbolag, framgår den relevanta EG- rättsliga ramen av undantagsbestämmelserna i 1 kap. 10 § försäkringsrörelselagen. Där finns dispensregler för mindre ömse- sidiga skadeförsäkringsbolag, som inte omfattar kredit- och borgensförsäkring och där bristtäckningsansvaret kan göras gällande mot delägarna. Det i a) angivna tillägget för vissa organisa- tioner saknar bäring på svenska förhållanden då de tillkommit på initiativ från vissa medlemsstater under åberopande av särskilda nationella skäl. De EG-rättsliga undantagen avseende livförsäkring, se ovan under b), har bäring på de svenska understödsföreningarna; tjänste- pensionskassor, sjukkassor och begravningskassor. Det s.k. tjänste- pensionsdirektivetTPF15FPT är dock direkt tillämpligt på tjänstepensions- kassornas verksamhet. Tjänstepension erbjuds som ett led i ett 12TP PT Rådets första direktiv /267/EEG av om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva direkt livförsäkringsrörelse. 13TP PT och rådet antog ett direktiv om återförsäkring (direktiv /68/EG). Återförsäkringsdirektivet innebär i allt väsentligt att vad som gäller för försäkringsföretag som meddelar direkt försäkring även skall gälla för företag som bara driver återförsäkringsrörelse. Återförsäkringsdirektivet skall vara genomfört i nationell rätt . 14TP är en förening för inbördes bistånd som, utan att bedriva affärsmässig försäkringsrörelse, erbjuder kapital-, sjuk- eller pensionsförsäkring. Understödsföreningar skall vara registrerade hos och stå under inspektionens tillsyn. 15TP PT och rådets direktiv /41/EG av om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut. anställningsförhållande och utgör ett komplement till den statliga pension som erhålls inom ramen för socialförsäkringssystemet. Motivet för reglering på försäkringsområdet och tjänstepensions- området är detsamma (skyddsbehovet för försäkrings- och förmånstagare) och produkterna är likartade. Direktivet genom- fördes i svensk rätt . Utöver de företagskategorier som uttryckligen avses med defini- tionen ger bestämmelsen i artikel 2 medlemsstaterna möjlighet att inkludera ytterligare företag under denna definition. I artikeln har man exemplifierat sådana övriga företag såsom företag som är av betydande allmänt intresse på grund av arten av sin verksamhet, sin storlek eller antalet anställda. Vid bedömningen av vilka företag som skall anses vara företag av allmänt intresse kan en jämförelse göras med förslag från andra medlemsstater och . Följande uppgifter har lämnats via e- post till kommissionen med anledning av förfrågan till övriga medlemsstater om hur de har valt att definiera begreppet företag av allmänt intresse. Det belgiska och det holländska förslaget till definition upptar bara de tre obligatoriska kategorier som anges i direktivets definition. I förslag avses med företag av allmänt intresse listed companies, state-owned public limited companies, financial institutions, and entities which meet two or more of the following criteria: a) A number of 2,500 employees, b) a balance sheet total of DKK 5 billion (million) or c) a revenues of DKK 5 billion (million). I har man föreslagit att företag av allmänt intresse avser listed companies, public limited companies och financial institutions. Som framgått innehåller Direktivet särskilda bestämmelser beträffande revisionen av sådana företag som anses vara av allmänt intresse. Det gäller revisionsutskott, opartiskhet och själv- ständighet, revisorsrotation, årliga rapporter om öppenhet och insyn på webbplatser samt kvalitetssäkringskontroll. Sammantaget innebär dessa bestämmelser att företag av allmänt intresse under- kastas kostnadskrävande och på andra sätt betungande rutiner som mindre och medelstora företag knappast kan iaktta. Utredningen utgår därför från att den svenska definitionen skall vara snäv och endast innefatta företag som kan beräknas kunna fullgöra de nämnda förpliktelserna utan problem. I Direktivets definition av företag av allmänt intresse anges inledningsvis sådana företag som måste omfattas av den nationella definitionen. Utredningen föreslår att de obligatoriska företagen skall ingå i den svenska definitionen. En betydelsefull del av regleringen av värdepappersmarknaden syftar till att uppnå en god informationsspridning. Tillgången till information är intimt förknippad med prisbildningen på marknaden och är därmed en förutsättning för att investerings- kapital skall kunna allokeras på ett effektivt sätt. Emittenter av värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad (noterade företag) har därför ålagts en utvidgad informations- skyldighet jämfört med andra företag. Som exempel kan nämnas att ett prospekt skall upprättas när värdepapper erbjuds till allmän- heten eller vid ansökan om notering av värdepapper vid en börs. Vidare ingår i den utvidgade informationsskyldigheten att finansiell information skall lämnas mer än en gång . Handel förekommer inte bara i noterade företags aktier. Inofficiell handel sker även i mindre bolags aktier, som inte är noterade på en börs. De skäl som talar för att även sådana bolag skall omfattas av begreppet företag av allmänt intresse är enligt utredningens mening inte tillräckligt starka för att de nu skall föras in i den svenska definitionen. Vidare omfattas kategorierna kreditinstitut (banker, kredit- marknadsföretag och vissa värdepappersbolag) och pengar. pengar kommer därmed att anses vara företag av allmänt intresse, även om det för svenskt vidkommande inte har någon praktisk betydelse. I kategorin försäkringsföretag bör svenska direktförsäkrings- företag, återförsäkringsbolag och pensionsinstitut som är EU- harmonierade ingå. Vidare bör de undantag som medges enligt Direktivet beträffande mindre försäkringsföretag och mindre institut nyttjas. Direktivet ger medlemsstaterna en möjlighet att låta andra före- tag, som får anses ha ett betydande allmänt intresse, omfattas av definitionen. med stor omsättning och stor personalstyrka skulle man kunna överväga statliga och kommunala aktiebolag. Utredningen har dock, på ovan angivna skäl och med hänsyn till att vissa av dessa företagskategorier är föremål för insyn genom det offentliga systemet, funnit att det inte är lämpligt att utvidga begreppet företag av allmänt intresse till att omfatta fler företag än de som är obligatoriska enligt Direktivet. På grund av det anförda föreslår utredningen därför att följande företag skall omfattas av den svenska definitionen: a)företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad b)företag som har tillstånd att bedriva rörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse, c)värdepappersbolag som har tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 lagen om värdepappersrörelse, d)företag som har tillstånd att bedriva rörelse enligt försäkrings- rörelselagen med undantag för sådana företag som avses i 1 kap. 10 § 1 nämnda lag, e)företag som omfattas av lagen om understödsföreningar och vars verksamhet avser tjänstepensionsförsäkring, samt f)företag som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar enligt lagen om utgivning av elektroniska pengar. Utredningen föreslår i det följande att de möjligheter till undantag som ges i artikel 39 för genomförandet av övriga artiklar i Direktivets kapitel X (artiklarna 40–44) skall nyttjas till fullo. Till följd härav kommer begreppet företag av allmänt intresse att tills vidare få betydelse endast vid tillämpningen av 21 § revisorslagen om opartiskhet och självständighet. Utredningen föreslår därför att definitionen förs in i revisorslagen. En europeisk kooperativ förening enligt definitionen i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av om stadga för europeiska kooperativa föreningar (SCE-föreningar)TPF16FPT, eller något annat kooperativ för vilket det enligt gemenskapsrätten krävs lag- stadgad revision, såsom kreditinstitut enligt definitionen i artikel 1.1 i direktiv /12/EG och försäkringsföretag enligt artikel 2.1 i direktiv /674/EEG. Bedömning: Direktivets definition av kooperativ föranleder inga åtgärder i svensk rätt. Begreppet kooperativ återfinns, utöver definitionen i artikel 2, endast i artikel 3 punkten 4 b) som reglerar rösträtterna i registre- rade revisionsföretag. Enligt den bestämmelsen har medlems- staterna möjlighet att fastställa särskilda bestämmelser om röst- rätter när det gäller europakooperativ. Begreppet får anses ha en begränsad betydelse. Europeiska kooperativa föreningar, som har sitt säte i , regleras i lagen (2006:595) om europakooperativ.TPF17FPT Av 31 § i nämnda lag framgår att ett europakooperativ är en ekonomisk förening och att det skall upprätta årsredovisning och, i före- 16TP PT EUT L 207, s.1. 17TP PT För europakooperativ som driver bankrörelse eller försäkringsrörelse gäller i stället särskilda bestämmelser i lagen (1995:1570) om medlemsbanker och lagen (1972:262) om understödsföreningar.