sou · GWB355 · 2008-06-02 00:00:00 — 2.fartygs registrering och identifiering, 3.personers inresa i, utresa från och vistelse i , 4.in- och utförsel av varor, 5.fiske och därtill anknuten verksamhet, 6.jakt och annat ianspråktagande av naturresurser, 7.skydd av miljö- och naturvårdsintressen, samt 8.skyddsobjekt, militära skyddsområden och tillträde för ut- ländska statsfartyg. ska därutöver utöva tillsyn över den svenska delen av kontinentalsockeln och ekonomiska zon. Beträf- fande kontinentalsockeln beslutar myndigheten också om tillstånd till marinvetenskaplig forskning och svarar vidare för tillsyn över sådan verksamhet (6 § instruktionen). Som framgår av uppräkningen finns det likheter med uppräk- ningen i 1 § LKP, men rättsområdena är inte identiska. 7.6.2Sjötrafik, sjösäkerhet och transport av farligt gods insatser riktas till stor del mot beteenden till sjöss som kan leda till sammanstötningar eller andra olyckor. Ett över- gripande mål är säkerheten till sjöss och att inga allvarliga olyckor ska inträffa. arbete består också i att genom tillsyn minimera riskerna med sjötransport av farligt gods, kon- trollera bemanning, behörighet och certifikat samt att granska last- säkring. ansvarar vidare för kontroll av farligt gods i hamnars landområden om godset är avsett för vidare transport, samt på begäran, för kontroll av sjötransporter (10 § första stycket 5 förordningen [2006:311] om transport av farligt gods). Reglerna om sjöfartsskydd och hamnskydd syftar till att skydda sjöfartssektorn mot grova våldsbrott, bl.a. terrorism. Inom ramen för regelverket om sjöfartsskydd mottar anmäl- ningar från handelssjöfarten. Alla fartyg över viss storlek som avser att anlöpa svensk hamn är skyldiga att lämna viss information.TPF12FPT När det gäller hamnskydd har ingen egentlig tillsyn eftersom inte har delegerat någon så- dan tillsyn till Kustbevakningen.TPF13FPT Med stöd av reglerna om hamn- skydd har en tjänsteman särskilda befogenheter om tillsyn skulle aktualiseras. Befogenheterna om- fattar bl.a. rätt att undersöka väskor, bagage och gods samt att kon- trollera identiteten hos personer som befinner sig inom hamnens område (4 kap. 1–6 §§ lagen om hamnskydd). gränskontroll av sjötrafiken omfattar både person- och utlänningskontroll enligt utlänningslagen (2005:716) och varu- kontroll enligt i första hand tullagen (2000:1281). Gränskontrollen utgör en särskild inriktning inom Kustbevak- ningens verksamhet och kan, liksom övrig kontroll och tillsyn, övergå i brottsbekämpande åtgärder om situationen så kräver. Gränskontroll avseende handelssjöfarten sker bl.a. genom admini- strativa kontroller. Kontroll utförs vidare genom allmän patrullering. Både Kustbevakningsflyget och myndighetens fartyg utnyttjas för övervakning inom svensk ekonomisk zon och territorialhavet. Kust- bevakningen bemannar inga gränsövergångsställen, men vid behov genomförs kontroller i anslutning till en hamn eller på en ort där ett gränsövergångsställe finns. Kontroll vid ett gränsövergångsställe kan även ske på begäran av polisen eller vid en bemannad tullplats på begäran av . I utlänningslagen finns bestämmelser om kontroll i samband med inresa och utresa samt under vistelsen i . är skyldig att bistå polisen vid kontroll av utlänningars inresa och utresa enligt 9 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen. 12TP PT Artikel 6 i och rådets förordning (EG) nr 725/2004 om förbättrat sjöfartsskydd på fartyg och i hamnanläggningar. 13TP PT Enligt 4 § förordningen (2006:1213) om hamnskydd får meddela föreskrif- ter om att tillsyn ska utövas av polismyndighet och i den utsträckning som de berörda myndigheterna kommer överens om. ningen har emellertid också en självständig rätt att kontrollera sjötrafiken och deltar främst i polisens kontrollverksamhet genom egna sådana kontroller. Vid inresekontroll har en tjänsteman vid samma befogenheter som en polisman att utföra kroppsvisitation, undersöka bagage och liknande samt att under- söka bagageutrymmen och övriga slutna utrymmen i bilar och andra transportmedel (9 kap. 2 § andra stycket utlänningslagen). medverkar vidare i polisens inre utlännings- kontroll genom att självständigt utöva kontroll av och i anslutning till sjötrafiken (9 kap. 9 § utlänningslagen). Enligt denna bestäm- melse är en utlänning som vistas i skyldig att på begäran av en polisman eller kustbevakningstjänsteman visa upp sitt pass eller andra handlingar som visar att han har rätt att uppehålla sig i . Enligt 7 § första stycket instruktionen ska vara kontaktpunkt för sjötrafiken i fråga om anmälningar enligt föreskrifter om gränskontroll avseende personer. Myndigheten är således kontaktpunkt för handels-, fiske- och fritidsfartyg vid resa till svensk hamn.TPF14FPT Senast när ett fartyg från en utrikes ort eller, såvitt avser fiske- och fritidsfartyg från en ort utanför Schengen- staterna, anlöper svensk hamn ska besättnings- och passagerar- förteckningar överlämnas till för administrativ kontroll. Skyldigheten följer av den s.k. tullkodexen.TPF15FPT Alla anmäl- ningar går till Swedish Clearance (SMC) i (se avsnitt 5.3.4). SMC tar också emot anmälningar enligt lagstift- ningen om sjöfartsskydd. Där kontrolleras anmälningarna, bl.a. genom sökning i Schengens informationssystem. Anmälan till- sammans med övriga kända uppgifter kan utgöra underlag för en mer utförlig riskanalys som genomförs i samverkan mellan Kust- bevakningen och berörd polismyndighet samt, i förekommande fall, . Utfallet av riskanalysen styr i vilken omfattning fysiska ombordkontroller eller s.k. verifieringar av besättningslistor, anses påkallade. Ombordkontroller görs på av fartygen. I fråga om fiskefartyg är inriktningen att personkontroll ombord ska ske i samband med den kontroll som sker enligt den gemen- samma fiskeripolitiken. Kontrollen av fritidsbåttrafiken genomförs främst genom övervakning och kontroll i gäst- och naturhamnar, dvs. mellan gränsövergångsställena, såväl med båt som med bil. 14TP PT 6 kap. 9–11 §§ utlänningsförordningen (2006:97). 15TP PT och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskapskodex om gränspassage för personer. I detta sammanhang bör också nämnas sär- skilda uppdrag att ta emot och besvara förfrågningar enligt tilläggs- protokollet mot människosmuggling land-, luft- och sjövägen till konvention mot gräns- överskridande organiserad brottslighet (7 § tredje stycket instruk- tionen). Uppdraget avser närmast att som s.k. 24-timmarsmyndig- het med maritim kompetens besvara frågor om ett visst fartyg bär svensk flagg eller inte samt att förmedla kontakten vidare till från den stat som framställer en begäran om att få borda ett svenskt fartyg. medverkan i tullkontrollen av varor sker genom kontroll av sjötrafiken. Målen för varukontrollen är att övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att brott mot bestäm- melserna om in- och utförselrestriktioner kan förebyggas och upp- täckas. Brottsbekämpningen ska inriktas på den organiserade och storskaliga brottsligheten. Narkotikasmuggling och storskalig eller frekvent illegal införsel av alkohol- och tobaksvaror har högsta prioritet.TPF16FPT medverkan regleras, förutom av tullagen och smugglingslagen, främst av tullförordningen och inregränslagen. har ett självständigt ansvar för tullkontrollen till sjöss av sådana s.k. icke-gemenskapsvaror som förs in över yttre gräns. En kustbevakningstjänsteman har i princip samma befogen- heter som en tulltjänsteman i fråga om bl.a. prejning av fartyg samt rätt att undersöka varor, transportmedel och bagage. Eftersom saknar egna fartyg kan emellertid rätten att preja ett fartyg i praktiken enbart utövas av , som på be- gäran också ska bistå om det behövs för att ska kunna vidta en tullkontrollåtgärd. En kustbevakningstjänste- man kan bl.a. också förbjuda ett fartyg att avgå eller ankomma utan medgivande och stänga av vissa områden (se 6 kap. 6–10 och 20 §§ tullagen). 16TP PT Regleringsbrev för avseende , Regeringsbeslut , Fö2007/1048/. Se vidare avsnitt 3.2. ansvarar tillsammans med för huvud- parten av fiskerikontrollen i landet. har, som tidigare nämnts, ansvaret för landnings- och kvalitetskontroller överförts från till Fiskeri- verket.TPF17FPT har emellertid fortfarande ansvar för fiskerikontrollen till sjöss och bedriver fiskeriövervakning inom sitt verksamhetsområde. Målet för fiskerikontroll är att säkerställa att fiskekvoter inte överskrids och att såväl gemenskapslagstiftning som nationell lagstiftning efterlevs. bidrar bl.a. genom att kontrollera på vilka platser fisket till sjöss bedrivs, om tillåtna fiskeredskap används och om fastställda kvoter följs. Till- sammans med utvecklar metoder och kontrollsystem som ska säkerställa att såväl de nationella som de europeiska fiskebestämmelserna följs och att fiskekvoterna inte överskrids. Fiskeriövervakningen riktas i huvudsak mot det yrkesmässiga fisket, men även mot fritidsfisket i sådana s.k. reproduktionsområden som har fredats genom beslut av . och inrättade ett för bägge myndigheterna gemensamt nationellt fiskerikompetenscenter (FKC) som är bemannat dygnet runt. FKC syftar till att fördjupa och effektivisera fiskerikontrollen genom en mer utvecklad samverkan och ett effektivare informationsutbyte (se vidare avsnitt 6.6.3). ska vara kontaktpunkt för fiskerikontroll enligt överenskommelse med annan myndighet (7 § andra stycket instruk- tionen). 7.6.6Kontroll- och tillsynsverksamhet i övrigt I 5 § instruktionen anges att kontroll- och tillsynsverksamheten också bl.a. omfattar fartygs registrering och identifiering (2), jakt och annat ianspråktagande av naturresurser (6), skydd av miljö- och naturvårdsintressen (7) samt skyddsobjekt, militära skydds- områden och tillträde för utländska statsfartyg (8). Som framgått ovan regleras emellertid innehållet i tillsyns- och 17TP PT 5 kap. 4 och 5 §§ förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. kontrollverksamhet inte i myndighetens instruktion. Myndig- hetens uppdrag att utöva kontroll och tillsyn styrs i stället av ett stort antal föreskrifter i skilda författningar. Dessa författningar behandlas i avsnitt 11. 7.7Utvidgat uppdrag att övervaka fisket uppdrag att bedriva övervakning av fisket kan utsträckas sakligt eller geografiskt om detta följer av vissa särskilt angivna konventioner eller internationella överenskommelser (8 § instruktionen). Följande konventioner och internationella överenskommelser avses: 1.konventionen av mellan och angående fiskeriförhållandena i de till och gränsande farvattnen (SÖ 1933:13), 2.överenskommelsen av med och om ömsesidig rätt till fiske i och (SÖ 1967:13), 3.gränsälvsöverenskommelsen av mellan och (SÖ 1971:44), och 4.rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. och en kustbevakningstjänstemans verksam- hetsområde rörande fiskerikontroll har också vidgats genom att EU:s gemensamma fiskeripolitik ger kustbevakningstjänstemän rätt att som gemenskapsinspektörer utföra fiskerikontroll i andra medlemsstater (8 § andra stycket instruktionen).TPF18FPT 18TP PT Rådets förordning (EG) nr 768/2005 av om inrättande av Gemenskapens kontrollorgan för fiske och ändring av förordning (EEG) 2847/93 om införande av ett kon- trollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken samt kommissionens förordning (EG) nr 1042/2006 av om fastställande av närmare bestämmelser för tillämpning av artikel 28.3–4 i rådets förordning (EG) nr 2371/2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken. ansvarar enligt 9 § instruktionen också för de kontrollåtgärder till sjöss som ankommer på och som EU genomför inom det område som regleras av Nordostatlantiska , NEAFC.TPF19FPT Av regleringen följer att Kust- bevakningen får utse behöriga tjänstemän som ska vara inspektörer och koordinatorer. Inom ramen för NEAFC samarbetar ett antal länder främst kring fiskerikontrollen i det område i Nordostatlanten där ingen enskild stat har jurisdiktion, det s.k. . Av överens- kommelsen om NEAFC följer att , utöver sitt normala verksamhetsområde, också har skyldighet att under vissa angivna tidpunkter söka efter och kontrollera sådana fartyg som bedriver illegalt fiske samt vidare – om fartyget anträffas – att rap- portera händelsen till fartygets flaggstat (s.k. flaggstatsrapportering beskrivs närmare i avsnitt 12.14). Det finns flera kvoterade arter i området, bl.a. sill, blåvitling och rödfisk, och det bedrivs både legalt och illegalt fiske. Insatserna riktas främst mot att hitta de fartyg som fiskar illegalt. 7.8Utvidgat uppdrag att övervaka EU:s gränser Som en följd av EU:s operativa samarbete för kontroll av medlems- staternas yttre gränser har också fått gräns- kontrolluppgifter utanför sitt normala verksamhetsområde (10 § instruktionen). Myndigheten får, utanför det område som avses i 1 § instruktionen, medverka i EU:s operativa samarbete för kon- troll av medlemsstaternas yttre gränser enligt den s.k. Rabit-för- ordningenTPF20FPT. För detta ändamål får myndigheten utse behöriga tjänstemän att ingå som gränsbevakningstjänstemän i gränsinsats- enheter. Inom Frontex,TPF21FPT för samordning av förvaltningen av EU:s yttre gränser, samordnas ett antal gemensamma operationer 19TP PT NEAFC är en förkortning av North East Fisheries Commission. Kommissionen har upprättats med stöd av konventionen om framtida multilateralt samarbete om fisket i Nordostatlanten (SÖ 1982:14). 20TP PT och rådets förordning (EG) nr 863/2007 av om inrät- tande av en mekanism för upprättande av snabba gränsinsatsenheter och om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 vad beträffar den mekanismen och regleringen av gästande tjänstemäns uppgifter och befogenheter. 21TP PT Se avsnitt 5.3.4 angående Frontex. vid de yttre gränserna. Det har fastställts vissa gemensamma regler för gränskontrollanter som i samband med en gemensam operation sätts in på en annan medlemsstats territorium. Det gränsöver- skridande samarbetet inom Frontex har kompletterats med en särskild mekanism för snabba ingripanden vid EU:s yttre gränser i kritiska situationer, RabitTPF22FPT. Denna ordning innebär i huvudsak att om en medlemsstat utsätts för ett särskilt stort migrationstryck, kan denna medlemsstat begära bistånd av Frontex i form av ut- placering av en Rabit-grupp. En sådan grupp har rätt att kontrollera resehandlingar, i syfte att fastställa handlingarnas giltighet och äkthet, samt personernas identitet, att fråga ut personer i syfte att utröna skälet för resan, att kontrollera att dessa har både er- forderliga handlingar och tillräckliga medel för uppehället samt om personerna förekommer på spärrlistan i Schengens informations- system. Det finns också särskilda befogenheter knutna till upp- draget. En tjänsteman har under ett Rabit-uppdrag bl.a. rätt att genomsöka fordon och föremål i enlighet med värdmedlemsstatens nationella lagstiftning, att övervaka och patrullera de yttre gränserna och att förhindra att personer på ett olagligt sätt passerar gränserna. Ingripandena ska samordnas av Frontex. Det är verkställande direktören som fattar beslut om bifall eller avslag på begäran. 7.9Miljöräddningstjänst m.m. till sjöss Med räddningstjänst avses sådana räddningsinsatser som staten eller kommunerna ska svara för vid olyckshändelser och vid över- hängande fara för olyckshändelser för att hindra och begränsa skador på människor, egendom och miljö, se lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. omfattar också räddningsinsatser som görs i situationer som anges i lagen utan att det har inträffat någon olyckshändelse eller finns överhängande fara för en olycks- händelse. Den statliga räddningstjänsten omfattar fjällräddningstjänst, flygräddningstjänst, sjöräddningstjänst, efterforskning av försvunna personer, miljöräddningstjänst till sjöss och räddningstjänst vid ut- släpp av radioaktiva ämnen. Ansvaret för denna är delat mellan flera myndigheter. Kommunerna svarar för all annan räddningstjänst. Av lagen framgår att kommunerna och de statliga myndigheter som 22TP PT Se avsnitt 5.3.4 angående Rabit. Närmare om uppdrag SOU 2008:55 bedriver räddningstjänst ska samarbeta med varandra och med andra som berörs av verksamheten. har ett självständigt ansvar för miljöräddnings- tjänsten till sjöss (11 § instruktionen).TPF23FPT I förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor finns närmare föreskrifter. Dessutom har myndigheten skyldighet att bistå vid räddningsinsatser enligt lagen om skydd mot olyckor. Ansvaret för miljöräddningstjänsten till sjöss innebär bl.a. att ska agera när olja eller andra skadliga ämnen har kommit ut i vattnet eller när det föreligger en överhängande fara för sådana utsläpp. I första hand utnyttjas kustbevakningsflyget och satellitövervakning för upptäckt och dokumentation av olje- utsläpp i farvatten runt Sveriges kuster. I regleringsbrevet har regeringen bl.a. framhållit att Kustbevak- ningen ska ha ständig beredskap för att kunna påbörja och leda miljöräddningstjänst till sjöss samt för att tidigt kunna bekämpa utsläpp. Regeringen har vidare angett att bekämpningsinsatserna påtagligt ska bidra till att minimera konsekvenserna av olyckor och till att minska de negativa effekterna på vattenmiljön och strandzonen. Myndigheten ska också, som central tillsynsmyndighet, utöva tillsyn över att bestämmelserna inom området följs.TPF24FPT Kustbevak- ningens miljöövervakning omfattar främst regler om förbud mot vattenförorening och dumpning i vatten samt tillsyn av natur- skydds-, fågelskydds- och sälskyddsområden. På anmodan av räddningsledare ska också delta i sjöräddningstjänst och annan räddningstjänst och därigenom bidra till ökad sjösäkerhet, till att människoliv kan räddas, till att personskador begränsas och att konsekvenserna för egendom och miljö minskas (11 § instruktionen). får begära bistånd från och lämna bistånd till utländska myndigheter vid räddningsinsatser enligt vissa inter- nationella överenskommelser (12 § instruktionen).TPF FPT Utöver de PT Se även 4 kap. 5 § lagen om skydd mot olyckor och 4 kap. 12–14 §§ förordningen om skydd mot olyckor. PT 5 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor. PT De överenskommelser och konventioner som avses är: 1.överenskommelsen av om samarbete vid bekämpning av förorening av genom olja och andra skadliga ämnen (SÖ 1984:13), 2.konventionen av om skydd av miljö (SÖ 1996:22), 3.konventionen av om beredskap för, insatser vid och samarbete vid föroreningar genom olja (SÖ 1992:16), och 4.tilläggsprotokollet till konventionen under punkten 3 om beredskapen för, insatser vid och samarbete vid föroreningar genom skadliga och giftiga ämnen när detta är i kraft i för- hållande till . överenskommelser som uttryckligen nämns har med stöd av 9 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor också möjlighet att begära bistånd från eller lämna bistånd till utländska myndig- heter vid räddningsinsatser med stöd av t.ex. Köpenhamns- överenskommelse mellan de nordiska länderna om hjälp vid olje- bekämpning (se även avsnitt 5.3.5). Myndigheten deltar också i flygräddningstjänst och räddnings- tjänst vid kärnkraftsberedskap samt genomför sjuktransporter och medverkar vid brandbekämpning till sjöss. 7.10Samordning av de civila behoven av sjöövervakning och sjöinformation Enligt 14 § instruktionen har ett särskilt uppdrag att samordna civila behov av sjöövervakning och att förmedla civil sjöinformation till berörda myndigheter, det s.k. sjöövervaknings- uppdraget. Uppdraget tillkom i samband med de genomgripande föränd- ringarna av Försvarsmakten med ett kraftigt minskat och mer all- sidigt militärt försvar. Regeringen bedömde att de civila myndig- heternas behov av sjöinformation skulle komma att öka, bl.a. av- seende gränskontroll och gränsöverskridande brottslighet, men också i fråga om tillgänglighet, framkomlighet och säkerhet för sjö- farten.TPF26FPT Mot denna bakgrund ansåg regeringen att borde ges ett formellt ansvar att koordinera de civila behoven av sjöövervakning samt förmedla sådan information till berörda civila verksamheter. Uppdraget motsvarar till stor del avgränsningen av Kustbevak- ningens verksamhet. Myndigheten förmedlar t.ex. fortlöpande iakt- tagelser om sjöläget, lämnar information från förhandsanmälningar och inspektioner samt avrapporterar brott. Sjöövervakningsupp- draget är emellertid i vissa avseenden vidare än operativa verksamhet. I den delen förmedlar fort- löpande information om iakttagelser avseende t.ex. brott och miss- får även begära bistånd från och lämna bistånd till en medlemsstat i EU vid miljöräddningsinsatser till sjöss i enlighet med rådets beslut /792/EG, Euratom av om inrättande av en gemenskapsmekanism för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom räddningstjänsten. Sådant bistånd får dock endast läm- nas under förutsättning att den stat som har begärt biståndet garanterar full kostnadstäckning för dess insatser. 26TP PT Prop. 1999/2000:30 s. 148 f. tänkt brottslig verksamhet utanför det egna verksamhetsområdet. samordning av information sker därför både som en del i den egna verksamheten, då myndigheten själv använder informationen, och som samordning och förmedling med hänsyn till andra myndigheters behov. ska samordna och förmedla information främst till de myndigheter som ingår i det s.k. . har knutits till för att bistå myndigheten i arbetet med att samordna de civila behoven av sjöövervakning och förmedla sjöinformation (19 § första stycket instruktionen). I , som består av myndighetens chef och högst tio andra ledamöter samt ersättare för dessa, deltar förutom bl.a. även , , , , och (19 § andra stycket instruktionen). Alla myndigheter som ingår i rådet har uppdrag med anknytning till verksamhet eller förhållan- den till sjöss eller i anslutning till sjötrafiken, såsom t.ex. rädd- ningstjänst, gränskontroll, sjötrafikövervakning och sjösäkerhets- tillsyn. Som ett led i samordningen och förmedlingen av sjöinformation håller ett särskilt stödsystem på att utvecklas. Detta system, som benämns SJÖBASIS, har vi redogjort för i avsnitt 6.6.1. 7.11Medverkan i internationellt samarbete Samverkan internationellt, utgör en naturlig del av verksamhet. ska hålla sig underrättad om den internationella utvecklingen inom sitt verksamhetsområde och medverka i internationellt samarbete för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss, miljöskydd till sjöss och annan sjööver- vakning. ska också samverka med andra myndig- heter för att främja svenskt deltagande i internationellt samarbete inom sitt verksamhetsområde (15 § första stycket instruktionen). Vidare kräver samhällsutvecklingen i stort, och inte minst be- hovet av att förhindra illegal införsel av alkohol och narkotika, ett ökat samarbete. Bekämpning av den gränsöverskridande och organi- serade kriminaliteten ställer särskilda krav. Myndighetens profil som en samverkansmyndighet har förstärkts som en följd av medlemskap i . internationella samarbete har beskrivits när- mare i avsnitt 5.3. får enligt instruktionen även bedriva uppdrags- verksamhet (16 §). uppdragsverksamhet består av verksamhet som faktureras annan myndighet eller uppdragsgivare. Kustbevak- ningen utför bl.a. dykeriuppdrag åt polisen för att söka efter för- svunna personer, smuggelgods och vapen eller för att genomföra bottenbesiktningar vid fartygsolyckor. Myndigheten har också uppdrag åt (UMF). Uppdragsverksam- heten består också i vattenprovtagning åt , bogsering och olika uppdrag i samband med havsforskning. uppdrag åt i samband med utbrottet av fågelinflu- ensa är ett annat exempel. All uppdragsverksamhet ska fak- tureras enligt bestämmelserna i avgiftsförordningen (1992:191). Det innebär att det krävs full kostnadstäckning. 7.13Sammanfattning: Ett brett verksamhetsområde har, genom sina vitt skilda uppgifter inom flera olika politikområden, ett brett verksamhetsområde. Myndighetens blandade uppdrag, som avviker från den tydliga avgränsning av an- svaret som annars är vanlig för svenska myndigheter, bör ses mot bakgrund av några olika faktorer.