sou · GWB355 · 2008-06-02 00:00:00 — På samma sätt som ska ha huvud- ansvaret för varukontrollen. ska medverka i Tull- verkets kontrollverksamhet genom att självständigt utöva varu- kontroll till sjöss och kontroll i anslutning till sjötrafiken. Därmed skulle enligt förslaget inte längre krävas att in- hämtar ett godkännande från innan man genomför varu- kontroll till sjöss vid inre gräns. I likhet med vad utredningen anser ska gälla för polisen, föreslås vidare på begäran vara skyldig att bistå verket i viss åtgärd för varukontroll. Skyldigheten att samverka ska gälla enbart om deltagandet inte medför allvarliga men för och polisens övriga verksamhet. Utredningen föreslår vidare att då åklagare respektive leder en förundersökning beträffande smugglingsbrott ska de ha rätt att anlita biträde av eller kunna uppdra åt denna att vidta en viss åtgärd som hör till förundersök- ningen, om det är lämpligt med hänsyn till åtgärdens beskaffenhet. Vidare anser utredningen att när eller polisen med- verkar i varukontrollen eller självständigt utför varukontroller bör dessa myndigheter ha samma befogenheter som . Förslagen, som bereds inom , har ännu inte lett till någon lagstiftning. beslutade regeringen att tillkalla en särskild ut- redare med uppdrag att utvärdera den svenska fiskerikontrollen. I uppdraget ingick att analysera den svenska fiskerikontrollen med Pågående översyner och lagstiftningsarbete avseende på myndigheternas effektivitet, flexibilitet, resursutnytt- jande och kostnadseffektivitet samt att överväga behovet av even- tuella förändringar och föreslå förbättringar. Effekterna av att kvalitetskontrollen överfördes till skulle ägnas särskild uppmärksamhet. Utredningen överlämnade betänkandet Den svenska fiskerikontrollen – en utvärdering (SOU 2005:27). och fiskerikontroll har stått i fokus. I sin utvärdering har utredningen utgått från att den yttersta effekten av fiskerikontrollen, dvs. tillsynen över att bestämmel- serna om fisket efterlevs, är att förhindra olagligt fiske, vilket i sin tur kan bidra till att fiskeresursen bevaras. Utredningen bedömer att det finns ett allmänt behov av att öka och fördjupa samverkan mellan de myndigheter som utför fiskeri- kontroll, inte minst mellan och . Utredningen föreslår att arbete med att kvali- tetssäkra och följa upp rapporter om fiskebrott utvecklas genom ett utökat stöd till myndigheten och genom fortsatta utbildnings- insatser. Vidare pekar utredningen bl.a. på att förutsättningarna för en effektiv handläggning av ärendena hos polis och åklagare måste förbättras och att detta bl.a. kan ske genom att effektivisera Kust- bevakningens rapportering av brott. Utredningen anser att en rätt för att leda förundersökning skulle vara en intressant modell för att öka förutsättningarna för en snabb hand- läggning av utredningar om fiskebrott. Enligt utredningens mening är det emellertid för tidigt att ta ställning till frågan om Kustbevak- ningen ska ges rätt att inleda förundersökning. I stället pekar utred- ningen på att det befintliga systemet medger att det upprättas ett mer direkt samarbete under förundersökningen mellan Kustbevak- ningen och åklagare i de fall där rapporterar brott till åklagare. I sammanhanget hänvisar utredningen till 7 § LKP och att det där föreskrivs att åklagaren kan uppdra åt en kustbevaknings- tjänsteman att vidta de åtgärder som behövs för undersökningen, om det är lämpligt med hänsyn till omständigheterna. Om Kustbevak- ningen i ökad utsträckning kan vända sig direkt till åklagare, grundat på en överenskommelse mellan polisen och åklagare om ansvaret för förundersökningen, ser utredningen fördelar med att polisen avlastas och får mer resurser till andra brottstyper som handläggningen av de s.k. fiskemålen skulle bli effektivare. Utredningen anser inte att det finns skäl att flytta över ansvaret för landningskontrollerna från till , men Pågående översyner och lagstiftningsarbete föreslår däremot att verket fortsättningsvis ska utföra kvalitets- kontroll av fisk och fiskprodukter. Trots utredningens förslag att låta gällande ordning bestå för- des, som redovisats i avsnitt 7.6.5, uppgiften att ansvara för land- ningskontroller över till . Vid regeringssammanträde beslutade reger- ingen att tillkalla en särskild utredare som ska se över den nuvar- ande fiskelagstiftningen och utifrån detta lämna förslag till ändrad lagstiftning. Det övergripande syftet med översynen är att utarbeta en tydligare och mer sammanhållen lagstiftning. Förslagen ska syfta till att ge förutsättningar för ett hållbart nyttjande av fiskeresur- serna som gynnar såväl näringsverksamheten och fritidsfisket som den biologiska mångfalden. Den huvudsakliga framtida regleringen ska enligt direktiven utformas som en fiskevårdslag. I uppdraget ingår också att beakta behovet av regelförenklingar och effektivisering av lagföringen vid brott mot fiskelagstiftningen. För att åstadkomma ett väl fungerande regelverk ska bl.a. särskild uppmärksamhet ägnas åt samspelet mellan fiskelagens bestämmel- ser om straff och särskild rättsverkan och fiskelagstiftningens olika normgivningsbemyndiganden. Utredaren ska vidare bl.a. överväga vilka åtgärder som ytterligare kan vidtas för att effektivisera lagför- ingen av brott mot fiskelagstiftningen, utöver de förslag som gäller administrativa sanktioner på yrkesfiskets område (SOU 2007:20). Ytterligare åtgärder för att förhindra svartfiske ska också föreslås. Utredaren ska samråda med vår utredning. Utredningsuppdraget ska redovisas . 13.5Utredningar som rör informationsutbyte Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare som skulle se över regleringen av behandling av person- uppgifter i verksamhet och lämna förslag till en Pågående översyner och lagstiftningsarbete I uppdraget ingick att kartlägga behand- lingen av personuppgifter och att analysera behovet av särskilda be- stämmelser. Utgångspunkten för uppdraget var att Kustbevakning- ens verksamhet ska kunna bedrivas effektivt med rationellt dator- stöd som nödvändig respekt visas för enskildas personliga integritet. Utredningen överlämnade betänkandet Kust- bevakningens personuppgiftshantering Integritet – Effektivitet (SOU 2006:18). I betänkandet föreslås en ny lag om behandling av uppgifter i verksamhet som ska ersätta den nu- varande förordningen (2003:188) om behandling av personuppgifter inom . Enligt förslaget ska de yttre ramarna för behandlingen av person- uppgifter i verksamhet, som är viktiga ur integri- tetsskyddssynpunkt, slås fast i den nya lagen. Lagen ska gälla i stället för personuppgiftslagen (1998:204) och innehålla hänvisningar till de bestämmelser i lagen som ska tillämpas i verk- samhet. Lagen utgår från personuppgiftslagens begrepp och ter- minologi och anger för vilka ändamål olika typer av uppgifter får behandlas. Detta skiljer sig beroende på om det är fråga om brotts- bekämpande verksamhet eller annan verksamhet. Förslaget bygger på att regleringen bör vara teknikneutral. I motsats till den befintliga registerlagstiftningen utgår förslaget inte från begreppen databas eller register. Däremot görs i den brotts- bekämpande verksamheten skillnad mellan uppgifter som endast en mindre krets har tillgång till och uppgifter som är tillgängliga för flera. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om behandling av käns- liga personuppgifter och om olika typer av sökbegränsningar. Utredningen föreslår vidare ändringar i sekretesslagen så att Kust- bevakningens brottsbekämpande verksamhet i sekretesshänseende regleras på samma sätt som för övriga brottsbekämpande myndig- heter. Utredningen förslår också en ny bestämmelse om sekretess för uppgift om enskilds affärs- och driftförhållanden samt för upp- gift ur sjömansregistret. Bestämmelsen ska gälla i register som förs av för samordning av civil sjöövervakning och förmedling av civil sjöinformation. Betänkandet har remissbehandlats. Pågående översyner och lagstiftningsarbete Efter remissbehandlingen bedömdes att den fortsatta beredningen av förslagen skulle samordnas med beredningen av Polisdatautred- ningens förslag (se nästa avsnitt), i syfte att åstadkomma en mer enhetlig reglering av personuppgiftsbehandlingen hos de brotts- bekämpande myndigheterna. remitterades departementspromemorian Be- handling av personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksam- het (Ds 2007:43). Under arbetet med en ny lag om polisens be- handling av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten hade det konstaterats att det på flera områden finns anledning att överväga delvis andra lösningar än de som har föreslagits av Utred- ningen om personuppgiftsbehandling. Utgångs- punkten bör enligt promemorian vara en reglering för Kustbevak- ningen som närmare ansluter till de regler som föreslås för polisen. I promemorian tas därför, utöver regleringen av polisens person- uppgiftsbehandling, också upp vilka principiella överväganden som bör läggas till grund för den fortsatta beredningen av förslaget till ny reglering av personuppgiftsbehandlingen i brottsbekämpande verksamhet.TPF5FPT I promemorian konstateras att en rad frågeställningar är gemen- samma för den brottsbekämpande verksamheten hos myndigheter- na, bl.a. frågor som rör behandlingen av personuppgifter. Vidare slås fast att det är angeläget att samma grundläggande principer gäller för frågor om hur den enskildes integritet ska skyddas och hur av- vägningen ska ske i förhållande till effektiviteten i såväl Kustbevak- ningens som polisens verksamhet. Det pekas på att detta kan bli än viktigare som en följd av den översyn som pågår av Kustbevakning- ens befogenheter och de förslag som har lämnats bl.a. när det gäller myndighetens roll vid bekämpning av rattfylleri och sjöfylleri. Det framhålls att en samordning av regleringen av personuppgiftsbe- handlingen hos polisen och skulle skapa bättre förutsättningar för samarbete mellan myndigheterna och underlätta informationsutbytet mellan dem. Det skulle också innebära att den enskilde lättare kan överblicka vilka förutsättningar som gäller för behandling av uppgifter om honom eller henne i respektive verk- samhet. På samma sätt som för polisens del förslås att insamling av vissa typer av uppgifter, vilka regleras i andra lagar, ska falla utanför tillämpningsområdet för den nya lagstiftningen för Kustbevak- 5TP PT Ds 2007:43 s. 388 ff. Pågående översyner och lagstiftningsarbete ningens brottsbekämpande verksamhet. Likaså föreslås den framtida lagstiftningen reglera behandling av uppgifter om juridiska personer, eftersom sådana uppgifter inte alltid kan skiljas från uppgifter om fysiska personer. Vidare görs i promemorian bedömningen att den nya lagen bör gälla i stället för personuppgiftslagen. I promemorian redovisas, med utgångspunkt i de grundläggande principer som föreslås gälla för polisen, en allmän bedömning av hur motsvarande frågor bör lösas när den nya framtida lagstiftningen för utformas. Promemorian innehåller även förslag om ändringar i lagen (1998:620) om belastningsregister och lagen (1998:621) om miss- tankeregister. Ändringarna innebär att kommer att kunna beviljas direktåtkomst till registren i fråga. förbereds en lagrådsremiss som behand- lar ny lagstiftning på området, men man avvaktar både arbetet inom EU med ett dataskyddsrambeslut och arbetet med beredningen av en ny polisdatalag. 13.5.2Rambeslut om behandling av personuppgifter Inom EU:s tredjepelarsamarbete har förhandlats ett rambeslut om dataskydd. Syftet med rambeslutet är att säkerställa ett gott skydd för personuppgifter som behandlas inom ramen för det brotts- bekämpande och straffrättsliga samarbetet samt för verkställighet av straffrättsliga påföljder. Detta är områden som ligger utanför dataskyddsdirektivets tillämpningsområde. Rambeslutet är tillämpligt på behandling av personuppgifter i den brotts- bekämpande verksamheten. En departementspromemoria som be- handlar frågan om antagande av rambeslutet har remitterats (Ds 2008:30). lämnade förslag till ny polis- datalag i betänkandet Behandling av personuppgifter i polisens verksamhet (SOU 2001:92). Betänkandet har remissbehandlats. Under beredningen av lagstiftningsärendet framkom det att ett Pågående översyner och lagstiftningsarbete nytt underlag behövde tas fram och remitteras. Som nämnts har det utarbetats en promemoria med förslag till ny lagstiftning.TPF6FPT Promemorian innehåller förslag till en ny lag om behandling av personuppgifter i polisens brottsbekämpande verksamhet, som ska ersätta polisdatalagen (1998:622). Lagen ska gälla i stället för person- uppgiftslagen och innehålla hänvisningar till de bestämmelser i lagen som ska vara tillämpliga i polisens verksamhet. Lagen utgår från personuppgiftslagens begrepp och terminologi. Behandlingen i vissa register, bl.a. belastningsregistret och misstankeregistret, ska även regleras i särskilda lagar. Personuppgiftsbehandling i annan polisverksamhet än den brotts- bekämpande omfattas inte av lagförslagen. Den ska även fortsätt- ningsvis regleras i personuppgiftslagen. Lagens övergripande syfte anges vara att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks vid polisens behandling av personuppgifter.TPF7FPT Den föreslagna lagen ska vara heltäckande och reglera i princip all polisens behandling av personuppgifter i den brottsbekämpande verksamheten vid , polismyn- digheterna och . Den nya lagen är teknik- neutral och bygger på synsättet att det ska stå polisen fritt att, inom de ramar som lagen anger, inrätta och föra olika register eller behandla personuppgifter på annat sätt. En särskild, tidsbegränsad lag föreslås reglera polisens allmänna spaningsregister. Vidare föreslås vissa ändringar i sekretesslagen, i syfte att under- lätta det framtida informationsutbytet mellan brottsbekämpande myndigheter. Promemorian har remissbehandlats. på- går arbetet med den fortsatta beredningen av promemorians förslag. Regeringen har beslutat direktiv för en översyn av personuppgiftsbehandlingen inom åklagarväsendet (dir. 2007:126). En särskild utredare ska se över sådan behandling av personupp- gifter som sker inom åklagarväsendet och som avser brottsutred- ning, åtal eller andra åtgärder vid brottsbekämpning. Uppdraget innefattar inte personuppgiftsbehandling i rent administrativt syfte. 6TP PT Ds 2007:43. 7TP PT A.a. s. 13. Pågående översyner och lagstiftningsarbete I uppdraget ingår att noggrant beskriva och kartlägga användningen av personuppgifter i åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet. Utgångspunkten för översynen är att de grundläggande bestäm- melserna om personuppgiftsbehandlingen ska regleras i lag, medan detaljfrågor ska regleras i förordning. Uppdraget ska redovisas . 13.6Andra lagstiftningsärenden av intresse 13.6.1Behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp I en departementspromemoria lämnas förslag till en ny lag om be- hörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp.TPF8FPT Lagen ska ersätta kungörelsen (1970:344) om kompetenskrav för förare av större fritidsbåtar. Behörighetskraven omfattar enligt förslaget bara fartyg som kan drivas med motor. Tre kategorier av behörigheter ska införas med motsvarande behörighetsbevis (3 §). –Behörighetsbevis för fritidsbåt för fartyg vars skrov har en största längd av eller som med motordrift kan framföras med en hastighet genom vatten om minst femton knop. –Behörighetsbevis för fritidsskepp för fartyg vars skrov har en största längd av och en största beredd av . –Behörighetsbevis för fritidsfartyg för hög hastighet för fartyg som med motordrift kan framföras med en hastighet genom vatten om oavsett vilken storlek fartyget har. För att få behörighetsbevis för fritidsbåt eller fritidsskepp ska man ha fyllt och för att få behörighetsbevis för fritidsfartyg för hög hastighet ska man ha fyllt . Dessutom ska man ha genomgått föreskriven utbildning och godkänts vid ett kunskaps- prov (4 §). ska utfärda behörighetsbevisen. Undan- tag ska kunna medges från lagens krav, bl.a. avseende de som redan har viss nautisk utbildning eller är varaktigt boende på öar utan broförbindelse eller reguljär färjeförbindelse till fastlandet. Den som för ett fartyg, för vilket något av lagens behörighets- bevis krävs, ska under framförande medföra giltigt behörighets- bevis. Kraven på att inneha behörighetsbevis ska vara straffsank- 8TP PT Ds 2008:32. Pågående översyner och lagstiftningsarbete tionerade, men bara för den som är svensk medborgare eller folk- bokförd i . En polisman och en tjänsteman vid ska ha rätt att stoppa ett fartyg för vilket det krävs särskild behörighet och begära att behörighetsbeviset överlämnas för kontroll (11 § första stycket). Vid kontroll av behörighetsbevis har en polisman och en tjänste- man vid rätt att borda fartyget, i syfte att ta reda på om fartyget omfattas av krav på behörighetsbevis. Dessa får även mäta fartygets bredd och längd samt provframföra fartyget (11 § andra stycket). I lagen föreslås särskilda ansvarsbestämmelser. Påföljden är dagsböter (12–13 §§). Lagen föreslås träda i kraft . Straffbestämmel- serna föreslås dock inte träda i kraft förrän efter det att övriga delar av lagen trätt i kraft. Detsamma gäller bestämmelserna om polismäns och kustbevakningstjänstemäns befogenheter. Vidare föreslås en övergångsbestämmelse med ett åldersundantag. Den som vid lagens ikraftträdande har fyllt befrias från kravet på behörighetsbevis för fritidsbåt. Genom beslut gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att utreda hur den statliga tillsynen skulle kunna göras till ett tydligare och effektivare förvaltningspolitiskt instru- ment som bättre bidrar till kontrollen och genomförandet av demokratiskt fattade beslut. Enligt direktiven skulle arbetet be- drivas i två etapper. Delbetänkandet Statlig tillsyn – Granskning på medborgarnas uppdrag (SOU 2002:14) överlämnades . I delbetänk- andet redovisas en kartläggning av den statliga tillsynen och en analys av de problem som förekommer inom denna. redovisades den andra delen av uppdraget, med förslag till lagstiftning, i slutbetänkandet Tillsyn – Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn (SOU 2004:100). Där före- slår utredningen en särskild lag om tillsyn. Den föreslagna lagen innehåller definitioner, regler om samverkan och samordning samt om tillsynsplaner, olika regler om genomförandet av tillsyn, regler om ingripanden och sanktioner samt regler om egenkontroll, till- Pågående översyner och lagstiftningsarbete synsavgifter, åtalsanmälan, handräckningshjälp av polismyndighet eller kronofogdemyndighet samt överklagande. I dessa delar före- slås den nya tillsynslagen ersätta befintliga sektorslagar. Förslaget motiveras bl.a. med att allmänna krav på tydlighet och effektivitet talar för en lag med allmän tillämplighet på olika tillsynsområden. Lagförslaget innehåller en legaldefinition av begreppet tillsyn. Med tillsyn avses en oberoende och självständig granskning av till- synsobjekt som syftar till att kontrollera om detta uppfyller de krav och villkor som följer av lag, EG-förordning eller annan föreskrift och av särskilda villkor som har meddelats i anslutning till sådana föreskrifter. Även beslut om åtgärder som syftar till att vid behov åstadkomma rättelse av den objektsansvarige omfattas av defini- tionen. Utredningen konstaterar bl.a. att tillsynsmyndigheten, som ett led i tillsynen, torde vara skyldig att göra anmälan till åtal om det föreligger en klar misstanke om en straffbar överträdelse. Utredningens förslag, som ännu inte har lett till lagstiftning, bereds inom . Arbetet med en s.k. riktlinjeproposition pågår. Någon ny generell tillsynslag torde inte bli aktuell och några förändringar i övrigt kan inte förutses inom sådan tid att de kan beaktas inom ramen för vårt arbete. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare för att se över lagen (1990:217) om skydd för samhälls- viktiga anläggningar m.m. med tillhörande förordning (dir. 2007:6). I uppdraget ingår att utarbeta förslag till den författningsreglering som bedöms vara nödvändig. Huvudsyftet är att modernisera reg- leringen. Utredaren ska bl.a. se över författningarnas tillämpnings- område, vilket innefattar såväl skyddsändamålen som de anlägg- ningar och områden som ska kunna förklaras som skyddsobjekt och militära skyddsområden. Utredningen, som tagit namnet skyddslagsutredningen, ska över- lämna sitt betänkande . Pågående översyner och lagstiftningsarbete beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för att utreda den svenska lotsningsverksamheten och föreslå förändringar i den. Utredaren ska särskilt belysa hur ny tek- nik kan underlätta och effektivisera lotsarbetet samt förutsättning- arna att utveckla lotsning från enbart en central i land. I uppdraget ingår bl.a. också att se över vilka krav som ska gälla för att få verka som lots och om det finns anledning att föreslå förändringar i dagens förfarande för att få lotsdispens. Utredaren ska särskilt be- lysa möjligheterna och konsekvenserna om andra aktörer än Sjö- fartsverket skulle ges möjlighet att bedriva lotsning. fick utredningen, som tagit namnet , i tilläggsdirektiv att se över roll och verksamheter, förutom . Utredningen ska analysera Sjöfarts- verkets verksamhet och överväga om det finns skäl att omvandla delar av verksamheten till bolagsform. Vidare ska man lämna för- slag på framtida organisationsform, uppdelning och finansiering av de verksamheter som bedrivs inom verket. Utredningen ska dessutom föreslå lämplig organisationsform för lotsningsverksam- heten. överlämnade utredningen delbetänkandet (SOU 2007:106) Lotsa rätt! I detta föreslås att grundläggande be- stämmelser för lotsning ska finnas i en särskild lotslag. Vidare före- slås att lotsyrket behörighetsregleras och att ett särskilt behörig- hetsbevis utfärdas för den som uppfyller kraven. Ett antal behörig- hetsgrundande kriterier ska uppfyllas. Ett behörighetsbevis ska enligt förslaget kunna återkallas. Lagförslaget innehåller särskilda ansvarsbestämmelser som ska ersätta fartygssäkerhetslagens straff- bestämmelse om underlåtenhet att anlita lots. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att anlita lots, när vederbörande är skyldig att göra det, ska dömas till böter eller fängelse . Samma straff föreslås för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift som meddelats med stöd av lagen. Ansvarsbestämmelserna ska vara subsidiära till och sjölagen. Delbetänkandet är föremål för remissbehandling. Pågående översyner och lagstiftningsarbete Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att redovisa förutsättningar för an- slutning till den internationella konventionen om kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment, den s.k. barlast- vattenkonventionen. överlämnade betänkan- det Barlastvattenkonventionen – om anslutning (SOU 2008:1). Utredningen föreslår att bestämmelserna i barlastvatten- konventionen införs i en ny lag, benämnd lagen om kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment (barlastvatten- hanteringslagen). Lagen ska bl.a. reglera hantering av barlastvatten, mottagningsanordningar för sediment, barlastvattenhanteringsplaner och barlastvattendagböcker samt tillsyn och påföljder vid över- trädelser. En förordning och ett flertal myndighetsföreskrifter ska komplettera bestämmelserna i lagen. Utredningen föreslår att Sjö- fartsverket ges i uppdrag att genomföra stora delar av barlastvatten- konventionens bestämmelser och att utöva tillsyn över fartygens efterlevnad av reglerna. Den föreslagna regleringen innebär bl.a. att barlastvattnet ska ha hanterats på föreskrivet sätt innan detta släpps ut från fartyg i Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon, samt från svenska fartyg utanför dessa områden. Fartygen ska tillämpa en barlast- vattenhanteringsplan och föra en barlastvattendagbok. Fartygen ska vidare besiktigas, certifieras och inspekteras i enlighet med barlast- vattenkonventionens bestämmelser. En särskild avgift, s.k. barlast- vattenavgift, ska påföras fartygets rederi vid otillåtet utsläpp av bar- lastvatten.