sou · GVB343 · 2008-01-01 00:00:00 — Förordningen är endast tillämplig när adressaten är känd. Den handling det gäller skall ha översatts till den mottagande statens officiella språk – i annat fall kan adressaten vägra att ta emot handlingen. Enligt förordningen har varje medlemsstat förbundit sig att hjälpa till med delgivningen. Om förordningen inte kan tillämpas (dvs. när det är inte är fråga om någon EU-medlemsstat) har en s.k. centralmyndighet som bistår vid delgivning över hela världen. Det finns då ingen skyldighet att översätta handlingen. 8 regler för inspektion 3/2005 s. 31 Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet 6.5Utländska företag som driver verksamhet i 6.5.1Villkor för att bedriva arbete i En ny utlänningslag trädde i kraft den 31 mars 2006.9 Lagen tar upp tre olika huvudgrupper av arbetskraftsinvandring.10 Kravet på arbetstillstånd för en utlänning som skall arbeta i läggs fast i 2 kap. 7 §, där det sägs att arbetstillstånd krävs för en utlänning som skall arbeta i på grund av anställning här eller utom- lands. Det är som fattar beslut i tillståndsärenden. För nordiska medborgare krävs inte särskilt tillstånd för att arbeta i . I utlänningsförordningen har sedan stora grupper undan- tagits från skyldigheten att ha arbetstillstånd. Det gäller främst medborgare i EES-staterna och , som är generellt undan- tagna. Undantag gäller också för vissa yrkes- grupper, främst artister och montörer. Näringsidkare från EES-området har en rätt att vistas i (uppehållsrätt)11 som grundar sig på principen om fri rörlighet. Näringsidkare från tredje land får beviljas uppehållstillstånd om han har sin försörjning ordnad på annat sätt än genom anställning. Skyldigheten att ha arbetstillstånd omfattar därför bara arbetstagare och inte företagare. Det föreligger inget hinder för en utländsk medborgare att utan arbetstillstånd bedriva näringsverksamhet som egen företagare. Om en utländsk person inte har någon anställning i utan i stället vill arbeta som egenföretagare kan denne få en svensk F- skattesedel. Den utländske företagare som har fast driftsställe, dvs. stadigvarande plats där verksamheten bedrivs i , skall liksom svenska företagare registreras för moms och F-skatt. Saknas fast driftställe finns inget krav på F-skattesedel, men det kan beroende på bl.a. verksamhetsslag finnas en skyldighet att vara momsregistrerad. Både fysiska och juridiska personer kan få F- skattesedel. 105 kap. 5 § samt 6 kap. 2 och 3 §§ Utlänningslagen. 113 kap. 3 § Utlänningslagen. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet Utredningen har inhämtat uppgifter från om antalet registrerade för F-skatt respektive moms och en uppdelning av dessa i juridiska och fysiska personer. Av de uppgifter som kommit in framgår följande enligt tabellen nedan. F- skatte- och momsregistrerade 2003–2006 En smärre ökning har alltså skett av antalet F-skatte- och momsregistrerade . Detta gäller både totalt och för utländska fysiska och juridiska personer som registrerats här. 6.5.2Arbetsmiljöverkets tillsyn av utländska företag analyserade vilka problem som skulle kunna uppstå i samband med EU-utvidgningen med avseende på tillsynen av arbetsmiljön. Det konstaterades då att utländska företag och företagare utan känd adress eller bosättning i ofta återfanns i riskutsatta branscher. Verket beslutade därför att genomföra en registrering av all tillsyn av utländska företag och företagare. statistikuppgifter12 visar dock att det inte gjorts särskilt många registreringar av utländska företag eller företagare . har konstaterat att den avgränsning som gjordes i samband med tillsynsinsatsen, dvs. att registrera företag med utländsk adress, inte har täckt in de nu aktuella arbetsmiljöproblemen. erfarenheter visar att arbetsmiljöproblem även återfinns i företag med svensk hemvist, som till stor del har utländsk personal anställd utan kunskaper i svenska språket eller kännedom om svenska regler. 12 Arbetsmiljöverkets statistik (TUFF) registrering. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet Brister i svenska språket har vidare lett till kommunikations- problem. har möjlighet att begära tolk men i praktiken kan det vara svårt att alltid få tillgång till tolk. Arbets- miljöverket har därför tagit fram viss information på andra språk som finns tillänglig på . Arbetsmiljö- verket arbetar även med framtagandet av förbudsblanketter på polska, lettiska, litauiska, finska, estniska och ryska. lämnade () delbetänkandet Arbetskraftsinvandring till – befolknings- utveckling, arbetsmarknad i förvandling, internationell utblick.13 I uppdraget ingick bl.a. att utreda behovet av arbetskraftsinvandring men även att bedöma konsekvenserna av för den svenska arbetsmarknaden. Uppdraget har vidare redovisats i ett slutbetänkande Arbetskraftsinvandring till – förslag och konsekvenser.14 Kommittén har betonat att frågan om utländsk entreprenadverksamhet faller utanför deras uppdrag. Den har dock velat påpeka att verksamheter med utstationerad personal ökar generellt och att konsekvenserna av denna utveckling bör uppmärksammas. Kommittén har gjort bedömningen att kunskaper i svenska språket är en viktig faktor för att kunna förstå och hantera frågor inom arbetslivet och det arbetsrättsliga området. Detta har även betydelse för säkerhet och arbetsmiljö på arbetsplatserna. Brister i svenska språket skulle kunna påverka förhållanden som rör arbetsmiljön negativt. Om en utländsk arbetstagare har svårt att ta till sig information och instruktioner rörande säkerhet som ges muntligt eller skriftligt på svenska så kan det påverka säkerheten i arbetet. Kommittén hänvisar till bestäm- melser i 3 kap. 3 § AML där arbetsgivaren skall se till att arbets- tagaren får god kännedom om de förhållanden under vilka arbetet bedrivs och att arbetstagaren skall upplysas om de risker som kan vara förbundna med arbetet. 14SOU 2006:87. s. 220-222. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet Lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare som genomför utstationeringsdirektivet15 reglerar bl.a. utlandsetablerade arbets- givare med arbetstagare här i . Lagen gäller alla utländska arbetsgivare som utstationerar anställda i . Lagen stadgar bl.a. att arbetsmiljölagen skall gälla för dessa arbetstagare. LO och har träffat en överens- kommelse som innebär en rekommendation för förbunden att inleda överläggningar om anpassning av resp. förbundsavtal för företag som blir tillfälliga medlemmar i arbetsgivareförbund inom . Syftet är att skapa ökade möjligheter för rörlighet för tjänster till samt en likvärdig behandling av arbetstagare och företag på svensk arbetsmarknad. Rekommen- dationen syftar till att förbundsparterna skall kunna överenskomma om erforderliga anpassningar av gällande förbundsavtal. Reglerna skall omfatta arbetsgivare som är etablerade i annat land än i och de arbetstagare som är utstationerade till . När hanteringen av alla avtalsfrågor som rör ett företag som erhållit inträde i sker gäller fredsplikt. I rekommen- dationen hänvisas till att tvingande svensk lagstiftning gäller enligt lag om utstationering av arbetstagare, dvs. Parterna har på olika avtalsområden träffat överenskommelser om arbetsmiljöavtal. Förbundsparterna kan sedan träffa överens- kommelser om hur och i vilket fall kollektivavtal av detta slag skall tillämpas för de företag som omfattas av rekommendationen. En överenskommelse om anpassning av förbundsavtal avseende utländska företag har ingåtts mellan och LO/PTK gällande samtliga parter som omfattas av utom . 15 och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet De direktiv som utredningen fick utgick från att allt fler utländska företag – framför allt från andra EU-länder – skulle komma att bedriva verksamhet i . Trots att arbetsmiljölagen gäller för all yrkesmässig verksamhet som bedrivs i påpekades i direktiven att det var viktigt att utreda om det är möjligt att genom ändringar i arbetsmiljölagen effektivisera till- synsarbetet. Dåvarande Arbetarskyddsstyrelsen tog i sin skrivelse till regeringen upp att det fanns ett behov av att effektivt kunna använda förbud och förelägganden mot företag som inte har sitt säte i . Det kunde enligt skrivelsen uppstå problem med att använda olika tvångsmedel på grund av svårigheter med delgivning, utdömande av vite m.m. De uppgifter som inhämtats från visar att inström- ningen av utländska företag i samband med EU-utvidgningen inte varit av någon större omfattning. Något särskilt behov av ändrade regler med anledning av utvecklingen har därför inte framkommit. erfarenheter visar i stället att arbetsmiljö- problem med anknytning till utländska förhållanden även återfinns i svenska företag med utländsk personal. I dessa företag är det framförallt problem med kunskaper i svenska språket och bristande kunskaper om svenska arbetsmiljöregler. Utredningens uppdrag har dock inte omfattat att överväga lösningar på problem som har att göra med utländska arbetstagare som är anställda, eller inhyrda, av en svensk arbetsgivare. arbete med att utveckla tillsynsmetoder och sprida informationen på olika språk tycks också ha bidragit till en effektivare tillsyn av utländska företag och företag med utländsk arbetskraft. Genomgången av lagstiftningen på området visar att det finns möjligheter att delge utländska företag bl.a. genom filialer och föreståndare i . Regeringen har dock meddelat undantag för företag inom byggbranschen om dessa bedriver verksamhet i under högst . Vi kan konstatera att vissa delgivnings- problem som förekommer vid tillsynen av byggverksamhet kan motverkas genom att detta undantag inskränks eller tas bort. Eftersom detta ligger något utanför våra direktiv har vi inte utrett saken närmare, men vill ändå peka på frågan. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet Sammanfattningsvis har vi kommit fram till att det inte behöver göras någon ändring i arbetsmiljölagen för att få till stånd en effektivare tillsyn av företag som inte har sitt säte i . De problem som har lyfts fram är närmast av praktisk natur och en följd av att sådana tillsynsärenden ofta är mycket resurskrävande. Problemen beror inte på brister i lagstiftningen. En effektiv tillsyn av företag som inte har sitt säte i kan enligt vår bedömning ske med nuvarande arbetsmiljölagstiftning. 6.6Överlåtelse av verksamhet/Ägarbyten Uppdraget är att utreda om ändringar bör göras i arbetsmiljölagen som möjliggör en effektivare tillsyn rörande företag som ändrar identitet genom överlåtelse av verksamheten (fusioner, outsourcing m.m.). Det kan ibland inträffa att arbetsgivare och andra som driver olika verksamheter omorganiseras på ett sådant sätt att nya juridiska personer träder in. Detta kan förekomma vid olika slag av fusioner och koncernbildningar liksom när hela eller delar av verksamheter byter ägare, både inom privat och offentlig verksamhet. I flera sådana fall har organisationsförändringarna lett till att utfärdade förbud och förelägganden har upphört och att påbörjade ärenden har fått tas om från början med underrättelser och kommunikation med den nye verksamhetsinnehavaren. Om ett ärende om föreläggande eller förbud från Arbetsmiljö- verket överklagas, träder beslutet normalt inte i kraft förrän regeringen i egenskap av överinstans fattat sitt beslut. Detta för- farande kan i vissa fall ta . Dåvarande Arbetarskyddsstyrelsen har i en skrivelse till regeringen bedömt att det bör prövas om man kan införa en bestämmelse om fortsatt giltighet av förbud och före- lägganden efter en överlåtelse av verksamheten. Arbetarskydds- styrelsen nämner i sin skrivelse som ett förslag att köparen av verksamheten skall kunna vända sig till tillsynsmyndigheten för att Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet kontrollera vilka förbud eller förelägganden som gäller mot en verksamhet. 6.6.3Klagomål till Europeiska kommissionen i Connexärendet Kommissionen utreder ett klagomål om att den inte skulle ha iakttagit gemenskapsrätten, bl.a. genom att inte se till att en effektiv myndighetstillsyn bedrivits, när den upphävde ett föreläggande som utfärdat mot bolaget . I ärendet inträffade följande. beslutade att med stöd av 7 kap. 7 § AML meddela ett föreläggande mot Tunnel- banan AB att ha vidtagit vissa åtgärder för att förbättra tunnelbaneförarnas säkerhet. Innebörden av kravet var att förarna vid vissa angivna stationer skulle få biträde av annan personal med särskilda kunskaper om upprätthållande av ordning (ordningsvakter e.d.). Bakgrunden var att risken för hot eller våld mot förarna bedömdes som speciellt stor vid dessa stationer. överklagade beslut hos regeringen. avgav yttranden med anledning av överklagandet och . En omfattande skriftväxling med arbetsgivar- och arbetstagarparten ägde rum. inspekterade även arbetsplatsen under ärendets handläggning i regeringen. Genom yttrandet från Arbets- miljöverket upplystes regeringen om att den juridiska personen upphört att existera och att verksamheten övertagits av . utfärdade därefter ett nytt föreläggande mot efter det att en ny bedömning gjorts. Detta föreläggande överklagades inte. Regeringen beslutade att avskriva ärendet eftersom den part som framställt överklagandet upphört att existera. Regeringens beslut innebar inte något upphävande av föreläggandet, utan ett avskrivande av överklagningsärendet eftersom såväl föreläggandet som klagandens talan automatiskt hade förfallit. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet arbetarskyddslagstiftning berörs verkan efter överlåtelse av föreläggande och förbud. I en kommentar till 63 § i arbetarskyddslagen16 sägs bl.a. att förbud, föreläggande eller före- skrift inte äger giltighet mot ny innehavare av företaget eller mot ny arbetsföreståndare utan att förnyad åtgärd måste vidtas. får enligt 7 kap. 7 § AML gentemot den som har skyddsansvar meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Ett sådant beslut kan förenas med vite. Om föreläggandet/förbudet inte är förenat med vite är det i stället straffbelagt att bryta mot det enligt 8 kap. 1 § AML. Vitesmöjligheten infördes i syfte att effektivisera sanktionssystemet i arbetarskyddslagstiftningen. För att få ett effektivare vitesinstitut infördes lagen om viten17, vars 5 § har följande lydelse. 5 § Har en myndighet befogenhet att vid vite förelägga eller förbjuda ägaren eller innehavaren av viss egendom att vidta en åtgärd med egendomen, får myndigheten också förelägga denne att, om hans rättsställning upphör, lämna myndigheten uppgift om den nye ägarens eller innehavarens namn och adress. Även ett sådant föreläggande får förenas med vite. Denna bestämmelse är i princip tillämplig på alla viten som enligt lag eller författning får föreläggas av domstol eller annan myndighet, alltså även viten enligt arbetsmiljölagen. beslut kan överklagas till högre instans vilket innebär att beslutet inte träder i kraft förrän överklagnings- instansen fattat ett slutligt beslut i ärendet. Undantag från denna regel gäller endast om särskilt förordnande om omedelbar verk- ställighet har meddelats med stöd av 9 kap. 5 § AML. Det finns inget hinder mot att det utfärdas ett nytt föreläggande eller förbud mot en ny juridisk person om samma eller nya arbetsmiljöbrister finns. I en konkret farosituation kan alltid ett förbud utfärdas. och H. Starland s. 329. 17SFS 1985:206 och SOU 1982:21 s. 39. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet 6.6.5Tidigare prövning av verkan av föreläggande och förbud efter överlåtelse av verksamhet I betänkandet Ds 1990:6 Arbetsmiljöansvar vid projektering m.m. diskuterades frågan om partssuccession i samband med före- läggande och förbud enligt arbetsmiljölagen. Det aktuella problemet var då att förelägganden och förbud riktats mot viss egendom eller verksamhet som bytt ägare innan de påkallade åtgärderna vidtagits. Äganderättsövergången eller ändringar av innehavare (partssuccessioner) ledde då till att förfarandet måste avbrytas, eftersom föreläggandet eller förbudet inte längre var riktat till rätt adressat. Arbetsgruppen föreslog inte några nya bestämmelser i fråga om verkan av förelägganden och förbud efter partsuccession. I samband med ändringar i arbetsmiljölagen togs frågan upp på nytt. Sammanfattningsvis kan sägas att bedömningen då var att problemen inte tycktes så stora och att lösningarna var för komplicerade för att det skulle vara motiverat att införa någon ändring i arbetsmiljölagen. 6.6.6Bestämmelser i arbetsrättslig lagstiftning vid övergång av verksamhet I 6 b § anställningsskyddslagen finns bestämmelser om vad som gäller vid övergång av verksamhet. Vid övergång av ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet från en arbetsgivare till en annan övergår också de rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och anställningsförhållanden som gäller för övergången till den nya arbetsgivaren. Bestäm- melsen i 6 b § anställningsskyddslagen infördes i lagen i syfte att i svensk rätt genomföra det s.k. överlåtelsedirektivet.18 För att bedöma om det är fråga om en överlåtelse i direktivets och lagens mening är det avgörande om verksamheten kan sägas ha bevarat sin identitet. För att avgöra detta skall enligt praxis en helhetsbedömning göras mot bakgrund av samtliga omständigheter vid övergången. I Spijkers-domen19 har domstolen angett sju omständigheter som har betydelse vid bedömningen: 1877/187/EEG. 19Mål 24/85, 1986 ECR 1119. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet 1.arten av företag eller verksamhet 2.frågan om företagets materiella tillgångar, såsom byggnader och lösöre, har överlåtits eller inte, 3.värdet av överlåtna immateriella tillgångar vid överlåtelsetid- punkten, 4.om majoriteten av de anställda har tagits över av den nya arbetsgivaren eller inte, 5.om kunderna har tagits över eller inte, 6.graden av likhet mellan verksamheten före och efter över- låtelsen och 7.i förekommande fall den tidsperiod under vilken verksamheten legat nere. De angivna omständigheterna får inte ses isolerade var för sig. I stället sker det en samlad bedömning av alla förhållanden kring transaktionen. I enlighet med principen att förorenaren betalar föreskrivs i att ansvaret för verksamhetsutövaren skall kvarstå till dess skadan eller olägenheten har upphört, jfr 2 kap. 8 § och 10 kap. . Det saknar betydelse om verksamhetsutövaren inte längre driver verksamheten beroende på att verksamheten har överlåtits eller lagts ned. kan följaktligen meddela förelägganden mot den som bedrev verksamheten vid skadans eller olägenhetens uppkomst även om verksamheten har lagts ned eller överlåtits vid tiden för föreläggandet. Har flera bedrivit verksamhet som kan ha bidragit till skadorna eller olägenheterna ansvarar de som huvudregel solidariskt. Även den som har förvärvat en fastighet med vetskap om att den var förorenad eller som borde ha upptäckt detta kan bli förelagd att vidta åtgärder. Om någon i egenskap av fastighetsägare förelagts att efter- behandla en fastighet och detta föreläggande har antecknats i fastighetsregistret måste tillsynsmyndigheten, för att åstadkomma att denne behåller sitt ansvar att följa föreläggandet även efter en överlåtelse av fastigheten, återkalla det ursprungliga föreläggandet mot denne och utfärda ett nytt föreläggande mot honom. Det är enligt förarbetena till angeläget att tillsynsmyndig- Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet heten i fall av detta slag ger till känna för de berörda på lämpligt sätt vem som skall följa föreläggandet.20 I enlighet med vårt uppdrag har vi övervägt om det är lämpligt att införa en ny bestämmelse i arbetsmiljölagen som kan ge bestående verkan av ett beslutat föreläggande eller förbud i samband med ett ägarbyte. I detta sammanhang har vi även prövat möjligheten att knyta förbud och förelägganden till viss anordning eller viss lokal i stället för till ett visst företag. I praktiken torde det vara tämligen sällsynt att föreläggande och förbud förfaller på grund av att företag ändrar identitet genom överlåtelse av verksamhet. De problem som då uppstår består i huvudsak av den tidsutdräkt som det kan innebära att ett ärende om föreläggande och förbud måste riktas mot en ny adressat när ett företag ombildats i samband med en överlåtelse. Den situation som avses är alltså den när samma verksamhet drivs vidare, men av en annan juridisk person. Om detta problem skall lösas lag- stiftningsvägen skulle det krävas en bestämmelse om överlåtelse av verksamhet av det slag som finns i anställningsskyddslagen, som innebär att vissa skyldigheter kan följa med till en ny ägare om det rör sig om samma verksamhet. En sådan lagreglering skulle innebära att och berörda parter i samband med företagsöverlåtelser skulle behöva göra en bedömning av kriterierna för övergång av verksamhet för att kunna avgöra om ett föreläggande eller förbud automatiskt skulle komma att gälla mot den nya ägaren. Eftersom det kan vara mycket komplicerat att bedöma just om det är fråga om samma verksamhet eller inte, och då sådana bedömningar inte är på förhand givna, menar vi att en lösning av det här slaget av såväl rättssäkerhetsskäl som effektivitetsskäl inte är lämplig. Problemen med ägarbyte i samband med förelägganden och förbud kan i stället motverkas genom att utvecklar sina rutiner för att snabbt kunna utfärda ett nytt före- läggande eller förbud när detta blir nödvändigt. Här kan framhållas möjligheten i 5 § lagen om viten att förelägga en ägare eller innehavare att, om hans rättsställning upphör, lämna uppgift om den nye innehavarens namn och adress. 1997/98:45 vol. 2 s. 277. Tillsyn av utländska företag och företag som byter identitet regelmässigt använde den möjligheten då förelägganden och förbud meddelades skulle ett nytt ärende kunna startas relativt omgående då en verksamhet överlåtits. Beträffande den tidsutdräkt som hänger samman med att beslut överklagas, vilket för övrigt inte är specifikt för situationer med ägarbyten, kan konstateras att har möjlighet att förordna att beslutet skall gälla , om det behövs. Det kan tilläggas att omständigheterna kring Connexärendet enligt vår mening inte ger något stöd för uppfattningen att eventuella brister och svårigheter i handläggningen skulle bero på hinder i lagstiftningen. Sammanfattningsvis menar vi att det saknas tillräcklig anledning att införa någon ny bestämmelse i arbetsmiljölagen som skulle göra det möjligt att låta ett föreläggande eller förbud bli gällande även mot ny ägare av verksamheten. Vi avstår därför från att lämna något sådant förslag. Vi har slutligen prövat möjligheten att knyta förelägganden och förbud direkt till viss anordning eller viss lokal. Vi har tidigare konstaterat att de problem som kan finnas i samband med ägarbyten av företag i praktiken är sällsynt förekommande. När problemet uppstår finns olika möjligheter att snabbt agera med föreläggande och förbud mot ny ägare av en verksamhet. Lagstiftningen ger en möjlighet att knyta ett förbud till upplåtaren av en lokal, markområde eller annat utrymme under jord som upplåtits för arbete eller som personalutrymme (7 kap. 8 § AML). kan även meddela föreläggande mot upplåtaren om undersökning av skyddsförhållanden på platsen. Här har således en möjlighet att, om det behövs, vända sig direkt mot upplåtaren utan att behöva utreda rättigheter eller skyldigheter hos det aktuella företaget som bedriver arbetet i lokalen. kan vidare säkerställa ett förbud genom att besluta om försegling eller annan avstängning av anläggning, utrymme eller anordning enligt 7 kap. 10 § AML. Arbetsmiljö- verket verkställer självt ett sådant beslut genom att plombera anläggningen, maskinen eller lokalen. De nu beskrivna reglerna innehåller enligt vår mening tillräckliga rättsliga möjligheter för att det skall gå att bedriva ett effektivt tillsynsarbete.