sou · GVB387 · 2008-01-01 00:00:00 — Kom- munerna har emellertid åtagit sig att anordna utbildningen. Dessa fyra kommuner får ett elevbaserat statligt tilläggsbidrag för den Rh-anpassade gymnasieutbildningen.TPF40FPT Enligt regleringsbrev för avseende ska det till kom- munerna utbetalas tilläggsbidrag med sammanlagt ca 52,2 mnkr. Detta avser 173 elevplatser. Om kommunen har tagit in en elev som inte är hemmahörande i denna på utbildningen, har kommunen dess- utom rätt till ersättning för sina kostnader för elevens utbildning från elevens hemkommun.TPF41FPT Det ska även utgå en extra ersättning, dvs. ersättning utöver den interkommunala ersättning som betalas för inte funktionshindrade elever.TPF42FPT Anledningen till detta är att ut- bildningen för svårt rörelsehindrade, liksom för döva eller hörsel- skadade, elever är mer kostnadskrävande än för ungdomar utan dessa funktionshinder. Denna extra ersättning är per termin och elev.TPF43FPT Vad avser kostnader för omvårdnadsinsatser i anslutning till den Rh-anpassade utbildningen administrerar för särskilt utbildningsstöd (SiSUS) statsbidrag till denna verksam- het.TPF44FPT utbetalades totalt 72,6 mnkr för omvårdnadsinsatser vid de fyra riksgymnasieorterna.TPF45FPT 40TP PT Jfr. 2006/07:1 utgiftsområde 16 s. 183 41TP PT 10 kap. 9 § gymnasieförordningen (1992:394) 42TP PT Se 5 kap. 25 § skollagen (1985:1100) och prop. 1990/91:85 s. 191 43TP PT SKOLFS 1992:44 44TP PT 11 b § förordning (1996:570) med instruktion för 45TP PT Se årsredovisning 2006. Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet En elevs hemkommun ska betala ersättning för kostnader för boende och omvårdnad i detta.TPF46FPT Hemlandstinget, i förekommande fall hemkommunen, ska betala ersättning för kostnader för habili- tering. Ersättningarna ska betalas till den huvudman som enligt av- tal med staten svarar för verksamheten. Ersättningarna ska utgöra en tredjedel av de genomsnittliga kostnaderna för insatserna per Staten träffar genom SiSUS överenskommelser med de huvudmän som svarar för nämnda verksamheter om hur dessa ska finansieras.TPF48FPT Utifrån överenskommelserna beräknar SiSUS genomsnittskostnaden i landet för boende och omvårdnad i bo- endet per elev samt en genomsnittskostnad för habilitering per elev.TPF49FPT Kostnaderna för hemkommunerna och hemlandstingen skiljer sig således inte åt mellan orterna. /07 skulle hemkom- munerna ersätta kostnader för boende och omvårdnad i boendet med per elev. Samma läsår skulle hemlandstingen ersätta kostnader för habilitering med per elev.TPF50FPT Enligt 5 kap. 31 § skollagen (1985:1100) får inte avgifter tas ut från eleverna för insatser för omvårdnad i boendet och habilitering som tillhandahålls av staten, kommun eller landsting i anslutning till en gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för kost och logi. har meddelat föreskrifter om avgifter för kost och logi.TPF51FPT Enligt dessa ska elever som under läsåret bor i elevhem betala avgift för kost och logi till den huvudman som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser. Avgiften för kost och logi ska vara , varav ska avse ersätt- ning för kost och ersättning för logi. Avgiften för ett helt läsår får dock högst uppgå till . 46TP PT 5 kap. 31 a § skollagen (1985:1100) 47TP PT 10 kap. 11 § gymnasieförordningen 49TP PT 5 § föreskrifter (SOSFS 2006:2) om ersättning för vissa kostnader enligt skollagen 51TP PT föreskrifter (SOSFS 2006:1) om avgifter för kost och logi för vissa elever som bor i elevhem Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet En elevs hemkommun ska ansvara för kostnaderna för vissa elev- resor.TPF52FPT Kommunens ansvar gäller för elever som har rätt till studie- hjälp enligt studiestödslagen (1999:1395) och avser elevens kost- nader för dagliga resor mellan bostaden och skolan. Dessutom ska färdvägen vara . Hur resorna ska ske, får kom- munen bestämma. Stödet ska ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kom- munens bestämmande. Det kan ges t.ex. i form av busskort.TPF53FPT Om stödet ges kontant är kommunen inte skyldig att utge högre ersätt- ning än vad som motsvarar 1/30 av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring för varje hel kalendermånad. Om resorna inte rimligen kan ske med annat kollektivt färdmedel än flyg ska kom- munen ersätta eleven för dennes resekostnader med skäligt belopp.TPF54FPT Elever som studerar vid gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning kan få riksgymnasiebidrag (Rg-bidrag) för bl.a. kost, logi och resor. Bidraget administreras av (). Bidraget lämnas till elever som bor tillfälligt på utbildningsorten därför att avståndet till deras ordinarie bostad överstiger rimligt pendlingsavstånd eller därför att de har andra särskilda skäl att bo tillfälligt på utbildningsorten under utbildningstiden.TPF55FPT Bidrag lämnas för skäliga kostnader för a.resa från den ordinarie bostadsorten till skolan vid läsårets början och från skolan till den ordinarie bostadsorten vid läsårets slut, b.högst 18 fram- och återresor mellan utbildningsorten och den or- dinarie bostadsorten för eleven eller för en familjemedlem eller någon annan närstående till eleven, och c.dagliga resor mellan bostaden på utbildningsorten och utbild- ningsplatsen. Vidare lämnas bidrag för skäliga kostnader för elevens kostnad för kost och logi på utbildningsorten. Bidrag lämnas också för sådana 52TP PT Se lag (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 53TP PT Prop. 1992/93:230 s. 70 54TP PT 2 § förordning (1991:1120) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor 55TP PT 2 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet skäliga kostnader i samband med studierna som är merkostnader på grund av funktionshindret. Bidrag lämnas dock endast för den del av kostnaderna som över- stiger den ersättning eleven får i form av sjukersättning eller aktivi- tetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.TPF56FPT Studerande som uppbär aktivitetsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och därför inte har rätt till studiemedel enligt 3 kap. studiestödslagen (1999:1395) har rätt till ett tilläggsbidrag för levnadsomkostnader.TPF57FPT Detta lämnas från och med det andra kalen- derhalvåret det år då den studerande fyller . Tilläggsbidraget lämnas med samma belopp som studiebidraget enligt studiestöds- lagen, dvs. Ungdomar som är svårt rörelsehindrade har under vissa förutsätt- ningar rätt att få utbildning vid gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning, se avsnitt 2.2.2. Det är regeringen som bestämmer vilka kommuner som i sin gymnasieskola får anordna sådan utbildning. Frågor om intagning till utbildningen prövas centralt genom en sär- skild nämnd, . Nämndens ledamöter utses av Special- pedagogiska institutet (SIT). Under utredningen har det framhållits att det är av stor vikt att ha kommuner som huvudmän för riksgymnasieskolorna med Rh- anpassad utbildning. Det har ansetts att detta underlättar samarbetet med andra kommunala verksamheter, t.ex. övriga gymnasieskolor. Jag delar denna uppfattning och föreslår därför inte någon förändring i denna del. Det statliga tilläggsbidraget för den Rh-anpassade utbildningen administreras av , se avsnitt 2.2.2 och 3.4.2.1. I fråga om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh är det emellertid SiSUS som träffar överenskommelser med huvudmännen för denna verksamhet. SiSUS administrerar också statsbidragen till dessa huvudmän. Det har under utredningen framförts kritik mot att det är mer än en myndighet som är ansvarig i förhållande till olika riksgym- nasieverksamheter. Det har ansetts att det skulle vara en fördel om en myndighet, som har kompetens inom hela riksgymnasieverksam- 56TP PT 7 § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan 57TP PT 7 a § förordning (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet heten, har det samlade ansvaret. Denna myndighet borde enligt framförda synpunkter ansvara för t.ex. utveckling, fortbildning, uppföljning och utvärdering av verksamheterna vid de olika riks- gymnasieorterna. Som framgår av avsnitt 3.1 har frågan om det finns behov av för- ändringar i uppgiftsfördelningen mellan myndigheter och hur en mer effektiv myndighetsstruktur skulle kunna se ut utretts av Skol- myndighetsutredningen (U 2007:03). Jag lämnar därför inte några förslag i dessa delar. Det kan nämnas att har till uppgift att genom utbildningsinspektion granska kvali- teten i skolväsendet samt att följa upp och utvärdera detta. Vad gäller elevhemsboende vid Rh-anpassad utbildning är det Social- styrelsen som har den centrala tillsynen över dessa.TPF58FPT Läns- styrelserna har tillsyn över verksamheten vid elevhemsboendet och får inspektera verksamheten. Av instruktionen för framgår att denna genom SiSUS ska följa och utvärdera den verk- samhet som bedrivs med statligt bidrag som administreras av SiSUS. De kommuner som regeringen bestämmer får enligt 5 kap. 7 § skollagen (1985:1100) i sin gymnasieskola anordna Rh-anpassad ut- bildning. finns Rh-anpassad utbildning i , Kristian- stad, och . Mellan staten och kommunerna finns det dock inga avtal om utbildningen. Kommunerna har emellertid åtagit sig att anordna denna. När det gäller utbildning vid RGD/RGH och Rgysär D/HTPF59FPT finns det avtal mellan staten och kommun. Det har under min utredning framförts att det även bör tecknas avtal mellan staten och de kommuner som anordnar Rh-anpassad utbildning. Detta för att tydliggöra statens ansvar mot kommunerna. Att det inte finns avtal som tydligt reglerar förutsättningarna för utbildningen måste anses vara en brist som försvårar kommunernas planering av verk- samheten. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om den Rh-anpassade utbildningen. Förutsättningarna i de olika kommunerna kan se olika ut. De avtal som myndigheten upprättar behöver därför inte vara helt lika. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgym- nasierna får likvärdiga förutsättningar. 58TP PT 15 kap. 7 § skollagen (1985:1100) 59TP PT för döva/hörselskadade utvecklingsstörda elever från hela landet Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet Beträffande verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser, dvs. habilitering, boende i elevhem och omvårdnad i boendet, regleras ansvaret för denna genom avtal mellan staten och respektive huvud- man. Det är SiSUS som på regeringens uppdrag förhandlar om och träffar dessa avtal. Avtal har träffats med , Stiftelsen avseende eleverna i , Kristian- stad kommun och kommun. Jag har ovan föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att dels ansvara för avtalet avseende riksgymnasierna för döva och hörselskadade, dels upprätta och ansvara för avtal om den Rh-anpassade utbildningen. Det framstår för mig som naturligt att denna myndighet även ansvarar för statens avtal med de huvud- män som svarar för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i Rh-anpassad utbildning. Genom att samma myndighet ansvarar för samtliga avtal bör en enhetlig hantering kunna uppnås. Någon omständighet som talar emot en sådan lösning har inte framkommit under min utredning. Jag föreslår därför att Myndig- heten för specialpedagogik ges i uppdrag att ansvara för avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för svårt rörelse- hindrade ungdomar som antagits till gymnasieskola med Rh-anpassad utbildning. 3.4.2.3Översyn av avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser Som framgår av avsnitt 3.4.2.2 har avtalen om särskilda omvård- nadsinsatser tecknats med olika huvudmän i de olika kommunerna. Avtal har tecknats med kommunen i två fall, landsting i ett fall och en stiftelse i ett fall. Att systemet är flexibelt skapar förutsättningar för att i de olika kommunerna hitta de ekonomiskt och organisa- toriskt bästa lösningarna. Dessa behöver således inte se lika ut i kommunerna. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgymnasierna får likvärdiga förhållanden och så goda förut- sättningar som möjligt att genomföra sina gymnasiestudier samt att verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser håller hög kvalitet. Jag har i avsnitt 3.4.2.2 föreslagit att Myndigheten för special- pedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalen. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalen kan föranleda förändringar i detta, t.ex. att det är till myndigheten och inte till SiSUS som olika redovisningar och kommande ansökningar ska lämnas. Avtalen måste därför ses över. I samband härmed bör även övriga delar av avtalen Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet ses över för att kontrollera att de är ändamålsenliga och uppfyller nämnda krav på att säkerställa kvalitet, likvärdighet och effektivitet. Jag föreslår därför att myndigheten även ges i uppdrag att se över avtalen. 3.5Andra utbildningsinsatser av regional art 11.Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet till kostnader för insatser av regional art som kommunerTPF60FPT eller huvudmän för sådana fristående skolor som avses i 9 kap. skollagen (1985:1100) vid- tar för andra elever än som avses i avsnitt 3.3 behöver höjas för att utbildningsinsatserna ska hålla hög kvalitet. 12.Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i sam- band med behandling av en ansökan om nämnda statsbidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala in- satsen för att bidraget ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. 13.Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på regionala insatser följs. Skälen för mina förslag Jag har i avsnitt 3.3 föreslagit att det statliga bidraget till kostnader för insatser av regional art som kommuner vidtar för döva eller hörselskadade elever i ska höjas. Vidare har jag före- slagit att det ska ställas krav på de regionala insatserna för att bidrag ska beviljas. Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet kan dock beviljas till kostnader för insatser för fler elevgrupper än som avses med förslaget. Insatser kan således även avse elever med andra funktionshinder än dövhet eller hörselskada, elever med andra särskilda behov i , elever med funktionshinder eller andra särskilda behov i gymnasie- 60TP PT Med kommun avses, i enlighet med förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet, primärkommuner, landsting eller kommunalförbund. Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet skolan, elever med flera funktionshinder i särskolan och elever i för vilka särskild undervisning anordnas på sjukhus eller motsvarande enligt 10 kap. 3 § skollagen (1985:1100). Med , gymnasieskolan och särskolan avses i förordningen även motsvarande utbildning vid fristående skolor. Under min utredning har det framförts önskemål om en hörsel- anpassad gymnasieutbildning i med som upptagningsområde. Det har anförts att det tidigare fanns hörsel- klasser för gymnasieelever på Alviksskolan och att det där gick 25–30 elever . Sedan klasserna flyttades till gym- nasium har enligt uppgifterna antalet hörselklasselever successivt minskat till att det /2007 endast var 2 elever. Utbild- ningen som efterfrågas ska erbjuda ett brett urval av såväl teoretiska som praktiska program. Vidare ska lokalerna vara hörselanpassade och personalen ska ha hörselkompetens. Som en förebild har Katrinelundsgymnasiet i lyfts fram. gymnasium har hörselklasser och det går högst 8 elever i varje klass. Det finns hörselteknisk apparatur på skolan. Eleverna har tillgång till portabla hörseltekniska hjälpmedel. Det finns även kunniga och utbildade lärare. erbjuder skolan tre utbildningar. Dessa är naturvetenskapsprogrammet, samhällsveten- skapsprogrammet med samhällsvetenskaplig eller ekonomisk inrikt- ning och teknikprogrammet.TPF61FPT Katrinelundsgymnasiet i har ca 1 000 elever, varav ca 20 stycken går på hörselgymnasium. Första året läser hörselklass- eleverna huvudsakligen kärnämnen. Andra läsåret väljer eleverna in- riktning mot samhällsvetenskap, ekonomi eller data. Undervisningen sker i små grupper och det är sällan mer än 8 elever i undervisnings- gruppen. Klassrummen är ljudsanerade och har hörselslingor och mikrofoner. Lärarna är specialutbildade för att undervisa hörselelever. Det finns dyslexilärare samt hörsel- och talpedagog.TPF62FPT Som anförs ovan är kostnader för insatser av regional art för elever med funktionshinder i gymnasieskolan sådana kostnader som kommuner kan få statsbidrag till. Med insatser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov, som i stor utsträckning kommer även sådana elever till del vilka kommer från en annan kommun än den där skolan är belägen.TPF63FPT 61TP PT Uppgifterna är hämtade på gymnasiums hemsida 62TP PT Uppgifterna är hämtade på Katrinelundsgymnasiets hemsida 63TP PT 2 § förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet har t.ex. för budgetår 2007 beviljats bidrag för regionala undervisningsinsatser vid gymnasium. Bidrag har beviljats med och avser 4 hörselskadade elever, dvs. i snitt ca 26,3 tkr per elev. Även har beviljats bidrag för regionala under- visningsinsatser för hörselskadade elever i gymnasieskolan. Det avser 22 elever som går på Katrinelundsgymnasiet. För utbildningsinsats- erna har för tilldelats bidrag med . Bidraget uppgår således till i snitt ca 26,4 tkr per elev. Bidragsnivåerna avseende eleverna på gymnasium och Katrinelundsgymnasiet kan jämföras med det genomsnittliga bi- draget till regionala insatser för elever med hörselskada i grund- skolan som uppgår till ca 23 tkr per elev.TPF64FPT Bidragen ligger således på ungefär samma nivå. Som framgår i avsnitt 3.4.1.1 betalar staten även bidrag till kommun för utbildningar i gymnasieskolan för döva och hörsel- skadade samt dövblinda elever (/RGH). Detta avser dock ut- bildning för elever från hela landet. Att ha kvar en riksskola som erbjuder ett allsidigt urval av nationella program samt special- utformade och individuella program är viktigt för att säkerställa att elevernas möjligheter blir likvärdiga med andra elevers. Enligt regleringsbrev för budgetår 2007 avseende Statens skol- verk ska det till kommun betalas ca 100,5 mnkr. Bidraget avser 422 elevplatser och uppgår således till i snitt ca 238 tkr per elev. Därutöver betalar staten ytterligare bidrag avseende dövblinda elever. Det finns elever som av olika skäl inte är beredda att flytta till orter med riksgymnasium. Dessa går i stället på andra gymnasie- skolor, som kanske inte är tillräckligt anpassade för elevens funktions- hinder eller inte erbjuder det program som eleven vill läsa. En fram- växt av regionala gymnasieskolor som erbjuder för funktionshindrade anpassad utbildning skulle således innebära en ökad likvärdighet och valmöjlighet för eleverna och deras föräldrar. Jag har i avsnitt 3.3 funnit att bidraget till regionala insatser för döva eller hörselskadade elever i behöver höjas. Mot bakgrund av detta kan det även ifrågasättas om bidragen till gymnasium och Katrinelundsgymnasiet är tillräckliga för att eleverna där ska kunna erbjudas en utbildning av hög kvalitet, 64TP PT Se avsnitt 3.3.1. Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet som är likvärdig den som erbjuds övriga gymnasieelever. Enligt uppgift lämnad till utredningen anser Katrinelundsgymnasiet att skolan generellt inte har resurser för att ge döva eller gravt hör- selskadade elever undervisning med tillräckligt hög kvalitet. Även vid en jämförelse med det statliga bidraget till kommun för utbildning vid RGD/RGH kan det ifrågasättas om inte bidragsnivån till insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i gymnasieskolan behöver höjas. Mot bakgrund av det sagda finner jag att det bör utredas om statsbidragenTPF65FPT till särskilda insatser på skolområdet är tillräckliga beträffande andra elever med funktionshinder än döva eller hörsel- skadade i . Detta för att även dessa andra elever ska kunna få en med övriga elever likvärdig utbildning av hög kvalitet. Detta omfattas dock inte av mitt uppdrag. Jag har i avsnitt 3.3.3 föreslagit att det ska ställas krav på de re- gionala insatserna för att bidrag ska beviljas. Motsvarande bör gälla för bidrag avseende övriga elevgrupper. Det går inte att ange vilket eller vilka krav som ska ställas i det enskilda fallet. Kraven måste anpassas efter vad insatserna avser och de regionala förutsättningarna i varje enskilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att ut- bildningsinsatsen håller hög kvalitet. När det gäller döva eller hörselskadade elever i gymnasieskolan skulle kraven kunna avse t.ex. visst utbud av program, tvåspråkig undervisning (svenska och teckenspråk), elevgruppens storlek och sammansättning, ljudsanerade lokaler och klassrum, akustisk och hörselteknisk utrustning, eller lärare med specialpedagog- eller special- lärarexamen. Det bör sedan även följas upp hur bidragen används. Mot bakgrund av det anförda föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att utreda om det finns behov av att höja bidragen för övriga elevgrupper, att i samband med ansökan om bidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidraget ska beviljas och att följa upp de krav som har ställts. 65TP PT Förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet 4En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder () – förslag (U 2007:03) har haft i uppdrag att före- slå en ny statlig myndighetsstruktur för skolväsendet m.m. Utred- ningen ska enligt sina direktiv (dir. 2007:28) lämna förslag på vilka uppgifter olika myndigheter ska ansvara för samt hur de ska vara organiserade, dimensionerade och lokaliserade. De myndigheter som berörs av översynen är bl.a. (), () och för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). Utredningen har redovisat sina förslag för regeringen. Utredningen har föreslagit bl.a. att en ny myndighet, Myndigheten för specialpedagogik, bildas av SIT, SPM och SiSUS. I våra förslag utgår vi ifrån att en ny myndighet ska bildas och att namnet tills vidare är Myndigheten för specialpedagogik. All undervisning ska utgå från elevens behov och förutsättningar. Detta är synnerligen viktigt när det gäller elever med funktionshinder. Efter mina besök på och samtal med både representanter från personalen och föräldrarna har jag erfarit att eleverna i är en mycket heterogen grupp med skilda behov och förutsättningar. Det är enligt min mening inte möjligt att skapa ett utbildningsalter- nativ och tro att detta alternativ tillgodoser de skiftande behov som En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada eleverna i har. Jag föreslår därför att eleverna i efter skolpliktens upphörande ska kunna erbjudas tre olika utbild- ningsalternativ allt efter de behov och förutsättningar som eleverna har men också med hänsyn tagen till hemkommunens möjligheter att erbjuda utbildning eller verksamhet av hög kvalitet. Dessa tre utbildningsalternativ är: 1.Fortsatt skolgång i hemkommunens gymnasieskola eller gymnasie- särskola om eleven bedöms kunna uppnå utbildningens mål. 2.Möjlighet att få sin utbildning inom .