sou · GVB325 · 2008-01-01 00:00:00 — Motsvarande analys som i föregående avsnitt har gjorts för att undersöka skillnader i koncentrationsmönster mellan kvinnor och män, men skillnaderna i utveckling var små. Koncentrationen för både kvinnor och män minskade på grund av mindre olikheter inom län, men började koncentrationen ta fart igen. De skillnader som finns är, för det första, att männen är mer geografiskt koncentrerade än vad kvinnorna är . För det andra accelererade koncentrationsnivån för kvinnor mer än för männen under den senare delen av perioden. Slutligen kan konstateras att olikheterna inom län ökar mer för kvinnor än vad de gör för män. Det finns flera tänkbara förklaringar till att kvinnor är mer geografiskt utspridda än män. Kvinnor pendlar exempelvis till jobbet i mindre utsträckning än män, vilket innebär att de jobbar och bor i samma kommun. Denna effekt behöver dock inte ha en entydig effekt på koncentrationsmåttet om det är så att pendling leder till att man i större utsträckning kan bosätta sig någon annanstans än där jobben finns. Vidare var kvinnors arbetsgivare och framför allt kommuner, vars aktiviteter av naturliga skäl är mer utspridda. Breddningen av kvinnors arbetsmarknad , då den privata sektorn blev en viktigare arbetsgivare för kvinnor än tidigare, kan också förklara en ökad koncentration under den senare delen av perioden. Den ökade koncentrationen kan även förklaras av att unga kvinnor är mer flyttbenägna eftersom de till exempel är mer benägna att satsa på högre utbildning och att en högre utbildningsnivå i sin tur är förknippad med en större rörlighet.20 20 , T., T. Strannefors & , H. [2003]. Även om resultaten från en jämförelse av koncentrationsnivån mellan olika branscher ska tolkas med försiktighet eftersom resultaten kan påverkas av att branscherna är olika stora, visar tabell 2.2 på stora skillnader. Den mest utspridda branschen är Jordbruk, skog och fiske, vilket innebär att sysselsättningstätheten inom denna bransch är relativt jämn över hela . Den mest koncentrerade branschen är och fastighetsförvaltning. Hög koncentration innebär i detta fall att det finns några kommuner som har en betydligt större aktivitet inom denna bransch i förhållande till sin area än vad som är fallet för genomsnittet av kommuner. Även Personliga tjänster, Handel och transport samt Offentliga myndigheter har relativt höga koncentrationsmått. I tabell 2.2 visas även om koncentrationen av den ekonomiska aktiviteten är större, mindre eller ungefär den samma 1990 jämfört med . En första observation är att branschernas inbördes rangordning är oförändrad. Jordbruk, skog och fiske är minst koncentrerad medan Kreditinstitutioner och fastighetsförvaltning är mest koncentrerad både 1990 och 2003. En andra observation är att koncentrationen ökar i alla branscher utom inom Hälso- och sjukvård. Det är dock endast i hälften av alla branscher som ökningen är statistiskt säkerställd. Då jämförs är koncentrationsökningen säkerställd, i statistisk mening, inom Jordbruk, skog och fiske; Bygg; Kreditinstitutioner och fastighetsförvaltning; Offentliga myndigheter samt FoU och utbildning. Resultaten i tabellen visar även att Jordbruk, skog och fiske inte bara skiljer ut sig från mängden genom att uppvisa en mycket lägre koncentrationsnivå än de andra branscherna. Koncentrationen inom denna bransch härrör till största delen från olikheter mellan kommuner i olika län och inte mellan kommuner inom samma län. Verksamheter inom Jordbruk, skog och fiske har helt enkelt ungefär samma förutsättningar inom län. 21 I denna del diskuteras endast resultat då kommuner används som minsta geografiska enhet. Resultaten har dock jämförts med då LA-områden används i stället för kommuner, men eftersom resultaten liknar varandra diskuteras de inte i detta avsnitt. Resultaten redovisas dock i tabellerna A.2, .och A.3 i Appendix A. totala koncentrationen härstammar från variationer inom län. För övriga branscher är fördelningen mer lik den som redovisas för befolkningen i avsnittet ovan, dvs. av koncentrationen beror på olikheter inom län. Slutligen, i likhet med för befolkningstätheten, är förhållandet mellan olikheterna inom och mellan länen stabilt . Ökad koncentration drivs därmed av såväl ökade skillnader inom län som mellan län. Tabell 2.2 Branschvisa koncentrationsnivåer och dess förändring, topografiskt entropimått 1990 och 2003 koncentration (%) Jordbruk, skog och fiske Anm.: För att undersöka skillnaden mellan år är säkerställd används en BCA konfidensintervall med 999 bootstraps. + (-) indikerar en signifikant ökning (minskning), medan ~ indikerar att skillnaden mellan de två åren är för liten för att vara statistiskt säkerställd. Källa: Egna beräkningar. Fördelning av aktiviteter mellan kommuner Det Topografiska entropimåttet, som redovisats i föregående avsnitt, visar i vilken mån koncentrationen av aktivitetsnivån per areaenhet skiljer sig åt mellan kommuner. Ett relativt entropimått visar i stället om endast ett fåtal kommuner är specialiserade inom en viss bransch. Utgångspunkten för en jämn spridning av sysselsättningen är därmed att alla kommuner har en lika stor andel sysselsatta inom en bransch. Koncentrationsnivån ökar således om vissa kommuners sysselsättningsandel ökar mer än genomsnittet. Resultatet i tabell 2.3 visar en något omvänd situation jämfört med när det topografiska entropimåttet användes. För det första är den mest koncentrerade branschen, när det relativa måttet används, Jordbruk, skog och fiske, som var den minst koncentrerade när det topografiska måttet användes. Detta kan ses som en viss motsättning, men förklaringen ligger i vilken typ av koncentration som studeras. En relativt hög koncentrationsnivå enligt det relativa måttet innebär att det finns kommuner som är betydligt mer specialiserade inom Jordbruk, skog och fiske än genomsnittet, när det gäller fördelningen av sysselsättningen mellan olika branscher. Denna specialisering beror på en ojämn fördelning av den totala sysselsättningen mellan kommuner eftersom ett lågt topografiskt koncentrationsmått innebär att de flesta kommuner har ungefär lika hög sysselsättning per arealenhet. Exempelvis kan en minskande andel sysselsatta på grund av utflyttning från en kommun leda till att koncentrationen inom Jordbruk, skog och fiske ökar. För det andra är olikheterna inom länen betydligt mer betydelsefulla för den totala koncentrationen när det relativa entropimåttet används jämfört med det topografiska måttet. av all koncentration inom Bygg kan härledas till olikheter mellan kommuner inom län. inom branscherna Energi, Handel och transport, Offentliga myndigheter samt FoU och utbildning kan härledas till olikheter mellan kommuner inom län. Fördelningen av de sysselsatta mellan olika branscher är därför mer olika inom län än mellan län. Tabell 2.3 Branschvisa koncentrationsnivåer och dess förändring, relativt entropimått 1990 och 2003 koncentration (%) Jordbruk, skog och Anm.: För att undersöka skillnaden mellan år är säkerställd används en BCA konfidensintervall med 999 bootstraps. + (-) indikerar en signifikant ökning (minskning), medan ~ indikerar att skillnaden mellan de två åren är för liten för att vara statistiskt säkerställd. Källa: Egna beräkningar. För det tredje har Kreditinstitutioner och fastighetsförvaltning en relativt hög koncentration enligt det relativa entropimåttet vilket också var fallet då det topografiska måttet användes. Detta tyder på att den totala sysselsättningen inom denna bransch inte bara är koncentrerad till ett fåtal kommuner, utan att dessa kommuner också allokerar en större del av den totala sysselsättningen till branschen jämfört med genomsnittskommunen. Andra relativt koncentrerade branscher är Energi respektive Utvinning och tillverkning, vilka båda var relativt utspridda när det topografiska måttet används. Slutligen ökar den relativa koncentrationen framför allt inom Kreditinstitutioner och fastighetsförvaltning, Bygg, Utvinning och tillverkning samt Hälso- och sjukvård. Koncentrationen ökar även inom Jordbruk, skog och fiske, men ökningen är inte statistiskt säkerställd. koncentreras därmed (dock är vissa förändringar inte statistiskt säkerställda) oavsett vilket mått som används. Däremot minskar koncentrationen inom Personliga tjänster, Offentliga myndigheter samt FoU och utbildning över tiden. Med andra ord är det framförallt privat verksamhet som koncentreras medan offentlig verksamhet sprids ut i relativa termer. Andelen av den totala sysselsättningen inom varje kommun som är sysselsatt inom offentlig verksamhet blir därmed mer lika över landet. För att undersöka skillnader mellan kommuner när det gäller specialiseringsmönster används Krugmans specialiseringsindex för 69 olika branscher. Detta index kan ta ett värde mellan noll och två, där ett högre tal indikerar en högre specialiseringsgrad. hade till exempel den lägsta specialiseringsgraden av alla kommuner medan hade den högsta. Detta innebär att fördelningen av sysselsättningen mellan olika branscher i var mest lik totala fördelning och mest olik i . I tabell A.4 i Appendix A visas de tio mest specialiserade kommunerna 1993 och 2003 samt de kommuner vars ranknivå växte snabbast mellan . I tabell A.5 i Appendix A visas de tio minst specialiserade kommuner i fallande skala så att den tionde i tabellen är den som är minst specialiserad av samtliga kommuner i landet. Båda dessa tabeller visar på en viss stabilitet eftersom sex av de tio mest specialiserade och hela åtta av de tio minst specialiserade kommunerna finns med båda åren. Denna stabilitet i rangordningen bekräftas i diagram 2.5 som visar förhållandet mellan kommunernas specialiseringsgrad 1993 och 2003. Ett högt specialiseringsindex 1993 är förknippat med ett högt 2003 och vice versa. Endast kommuner som befinner sig någonstans i mitten på specialiseringsskalan uppvisar en större spridning, vilket innebär att det framför är kommuner i mitten på specialiseringsskalan som antingen faller eller ökar i rang. Även om olika aktivitetsmått eller färre antal branscher används, består denna stabilitet (se diagram A.1 i Appendix A). Diagram 2.5 Kommuners specialiseringsgrad 1993 och 2003, Krugmans specialiseringsindex 2 0 0 3 Källa: Egna beräkningar. 2.5.2Specialiseringsgrad och kommunala egenskaper Den spridning i specialiseringsgraden som visas i diagram 2.5 samvarierar med ett antal olika kommunala egenskaper. En uppdelning av kommunerna enligt Glesbygdsverkets22 definition i glesbygd, nära tätorter och tätorter, visar att specialiseringsgraden minskar med befolkningstätheten. Glesbygdskommuner är de mest specialiserade (specialiseringsindexet har ett genomsnitt på 0,60) medan tätorter är de minst specialiserade kommunerna (ett genomsnitt på 0,52). Denna uppdelning förklarar dock inte all variation. Inom den grupp av kommuner som definieras som tätorter av finns till exempel både den mest specialiserade () och den minst specialiserade () kommunen. För att undersöka vilka faktorer som kan förklara skillnader i specialiseringsgrad mellan kommuntyper visas i diagram 2.6 relationen mellan kommuners specialiseringsgrad och olika 22 [2002]. nettoflyttningsgrad23, arbetslöshetsgrad och andel i befolkningen med en eftergymnasial utbildning på minst tre år.24 Ekonomisk potential används för att mäta i vilken mån en kommun befinner sig nära ett ekonomiskt centrum eller inte. En hög ekonomisk potential innebär att det finns en stor ekonomisk massa i kommunens omedelbara närhet (se avsnitt A.2.4 i Appendix A för en definition). Stor ekonomisk potential, högutbildad befolkning, låg arbetslöshet och inflyttning är alla variabler som ofta förknippas med ekonomiska centra, vilka drar resurser från perifera områden. Tre av dessa fyra kommunala egenskaper visar att specialiseringsgraden är mindre i ekonomiska centra. En hög specialiseringsgrad är alltså förknippad med en lägre ekonomisk potential, en lägre andel med eftergymnasial utbildning och en högre andel arbetslösa. Nettoflyttningsgraden har däremot en lite mer komplicerad relation till specialiseringsgraden. Både en hög och en låg specialiseringsgrad är förknippad med en hög grad av utflyttning, medan en genomsnittlig specialiseringsgrad är förknippad med inflyttning. En orsak till detta kan vara att inflyttning framför allt sker till områden nära ekonomiska centra i kombination med pendling in till dessa centra. En liknande analys av relationen mellan ekonomisk potential och inflyttningsgrad visar att inflyttningen är som kraftigast vid en genomsnittlig ekonomisk potential. 23Nettoflyttningsgrad är skillnaden mellan antalet utflyttade och inflyttade relaterat till befolkningen. 24Notera att alla variabler har standardiserats för att underlätta jämförelser. Standardiseringen av variabeln x för kommun i görs på följande sätt: standard(xi) = (xi – medelvärdet av x) / standardavvikelsen för x. Nettoflytt (reltativt befolkning) Arbetslösa (relativt befolkning) Eftergym nasial utb. (relativt befolkningen) Standardiserad specialiseringsindex (Krugm an) Källa: Egna beräkningar. I diagram 2.7 visas hur många kommuner som är specialiserade inom olika branscher för olika kommungrupper. En första observation är att alla branscher finns representerade, men det är tillverkning som dominerar. Lite av kommunerna är specialiserade inom tillverkning (se även tabell A.4 och tabell A.5 i Appendix A). Däremot skiljer sig kommunernas specialiseringsmönster åt beroende på hur de klassificeras. Glesbygdskommuner är framför allt specialiserade inom primärproduktion och utvinning av mineraler. För tätortsnära och i synnerhet för tätortskommuner är tillverkning mer betydelsefull även om ett trettiotal kommuner inom gruppen tätortsnära kommuner är specialiserade inom primärproduktion eller utvinning av mineraler. Skillnaden mellan tätortsnära och tätortskommuner är att i den senare gruppen är en större andel specialiserade inom högteknologisk tillverkning medan en stor andel inom den förra är specialiserade inom lågteknologisk tillverkning. Diagram 2.7 Fördelning av kommuner med en viss inriktning efter kommuntyp, 2003 Anm.: Klassificeringen av kommuner som glesbygd, tätortsnära och tätorter härstammar från [2002]. Tillverkningens uppdelning definieras i Appendix A (se avsnitt A.1). Inriktningen bestäms utifrån vilken bransch den mest specialiserade verksamheten inom kommunen tillhör. Källa: Egna beräkningar Resultatet att tätortskommuner är mer specialiserade inom Duranton & Puga (2000) produktionsprocess, där lärandet från andra verksamheter är viktigt, drar fördelar av att lokalisera sig i områden med många olika verksamheter. Eftersom vissa företag lär sig snabbare från andra i en sådan miljö uppväger fördelarna de högre kostnader som det för med sig att lokalisera sig i ekonomiska centra. Kostnader är högre eftersom konkurrensen om till exempel mark, lokaler och högt utbildad arbetskraft, är större i dessa centra. Däremot tjänar en verksamhet som har en mer standardiserad produktionsprocess mindre på att lära sig från andra verksamheter och fördelarna av att lokalisera sig i centra överväger inte kostnaderna. I en alternativ klassificering av kommunerna syns detta mönster än tydligare. I diagram 2.8 delas kommunerna upp i fyra lika stora grupper beroende på deras ekonomiska potential. Den fjärdedel av kommunerna som har den minsta ekonomiska potentialen är den grupp som har den högsta andelen kommuner som specialiserar sig inom primärproduktion eller utvinning av mineraler. av kommunerna i denna grupp har den högsta specialiseringsgraden i en verksamhet som tillhör dessa branscher. Andelen kommuner som är specialiserade inom primärproduktion eller utvinning av mineraler minskar ju högre ekonomisk potential kommunerna har. För den fjärdedel av kommunerna som har den högsta ekonomiska potentialen är det som är specialiserade inom dessa branscher. Samma förhållande hittas för lågteknologisk tillverkning. För högteknologisk tillverkning är relationen den omvända. av kommunerna som tillhör gruppen med lägst ekonomisk potential har den högsta specialiseringsgraden inom högteknologisk tillverkning att jämföras med av kommunerna som tillhör gruppen med högst potential. Diagram 2.8 Fördelningen av kommunernas inriktning vid olika grader av ekonomisk potential 2003 Medel-hög ekonomisk potential Hög ekonomisk potential Med-Hög.tekn Högtekn Med-låg.tekn Tjänster A Tjänster B Primär + utvinning Lågtekn Anm.: Inriktningen bestäms utifrån vilken bransch den mest specialiserade verksamheten inom kommunen tillhör Källa: Egna beräkningar. En inriktning inom den privata tjänsteproduktionen finns endast i kommuner med en hög ekonomisk potential. Branscher som Energi, Bygg, Handel, Personliga tjänster och Finansiella tjänster är de mest specialiserade verksamheterna i av kommunerna med hög potential medan motsvarade andel ligger mellan för de andra kommungrupperna. Med andra ord finns det en tydlig uppdelning mellan kommuner med avseende på inom vilka branscher de är specialiserade. Hälften av alla kommuner bytte dock inriktning . Inriktning mot Utvinning av mineraler och Handel blev vanligare medan Jordbruk, skog och fiske blev allt ovanligare. Även om inriktningen mot Tillverkning inte ökade, var byten inom denna bransch de vanligaste. Närmare hälften av alla kommuner som bytte inriktning var specialiserade inom denna bransch, men majoriteten (97 procent) av dessa kommuner bytte endast inriktning inom Tillverkning. 2.6Förklaringar till lokaliseringen av ekonomisk aktivitet I föregående avsnitt visades att koncentrationen av ekonomisk aktivitet har ökat även om förändringen i koncentrationsgrad skiljer sig åt mellan olika branscher. Den relativa specialiseringsgraden mellan kommuner är stabil som kommuners branschinriktning skiftar över tiden. I detta avsnitt undersöks i vilken mån ekonomiska variabler kan förklara dessa koncentrations- och specialiseringsmönster. Analysen måste ta hänsyn till både traditionella förklaringar, som tillgången till vissa produktionsfaktorer och till de länkar mellan ekonomiska aktörer som Ny Ekonomisk Geografi innebär. Att ta hänsyn till båda dessa förklaringsmodeller är viktigt (se diskussion i avsnitt 2.1). För det första kan en lokalisering av en viss verksamhet till en viss plats bero på att det finns relativt gott om de tillgångar som krävs för verksamheten i närheten till platsen i fråga. Jordbruk lokaliserar sig till exempel i kommuner där det finns relativt gott om jordbruksmark. För det andra förutser modeller inom Ny Ekonomisk Geografi att vissa företag kan utnyttja fördelar med koncentration bättre än andra företag. Dessa koncentrationsfördelar kommer i sin tur från länkar bakåt (till leverantörer) och framåt (till kunder eller konsumenter). Alternativt kan företagen koncentrera sig nära centra, om de är mindre känsliga för priskonkurrens, p.g.a. att de har en verksamhet som kännetecknas av stordriftsfördelar eller möjligheter att differentiera produkter eller tjänster. En studie om lokalisering kräver därför information om både kommunernas och branschernas egenskaper. Vidare är det interaktionen - växelverkan - mellan dessa egenskaper som visar i vilken utsträckning en viss typ av verksamhet är överrepresenterad i en kommun med vissa egenskaper. Med andra ord kan all typ av verksamhet lockas av att ligga i en kommun med hög ekonomisk potential (nära en stor marknad), men eftersom inte all verksamhet kan samlas där kommer verksamheter med vissa egenskaper vara överrepresenterade i en sådan kommun. empiriska studier visar att både den traditionella förklaringsmodellen och modeller inom ekonomisk geografi är betydelsefulla för att förklara koncentrations- och specialiseringsmönster såväl inom som mellan länder.25 Exempelvis argumenterar (1999) för att ungefär mellan av industrins lokalisering i kan förklaras av traditionella faktorer medan resten därför borde bestämmas av någon form av koncentrationsfördelar, dvs. faktorer som främst förklaras av (ny) ekonomisk geografi. Resultaten indikerar att arbetsintensiv verksamhet antingen är mer utspridd eller inte skiljer sig från den genomsnittliga koncentrationen, medan verksamheter med relativt mycket humankapital är mer koncentrerade. Förklaringsfaktorer som används för att fånga koncentrationskrafter inom ekonomisk geografi är framförallt stordriftsfördelar samt länkar mellan aktörer. Verksamheter med stordriftsfördelar är mer koncentrerade än genomsnittet medan resultaten när det gäller länkar mellan aktörer är blandade. Koncentrationen är dock högre i områden med en hög ekonomisk potential och i verksamheter som i större utsträckning använder insatsvaror i produktionen. Den empiriska modell som används i denna rapport följer den som används av Midelfart-Knarvik, Overman & (2000 och 2002). Resultaten och specifikationen visas i detalj i Appendix A.26 I detta avsnitt diskuteras endast interaktionstermerna som undersöker i vilken mån lokaliseringen av ekonomisk aktivitet i följer de mönster som de teoretiska modellerna förutsäger. Med interaktion menas i vilken mån olika kommun- och branschegenskaper, som antas vara betydelsefulla för koncentrations- och specialiseringsmönstren, växelverkar. Exempelvis förväntas en positiv växelverkan mellan tillgången till jordbruksmark (kommunegenskap) och användandet av jordbruksprodukter i produktionsprocessen (branschegenskap). Analysen utgår från en basregression som använder liknande variabler som har använts i tidigare studier. Den beroende variabeln är kommuners andel sysselsatta inom varje bransch. 25Se Overman, H. G., Redding, S. & , A. [2001] och Combes, P.-P. & Overman, H. [2004] för en översikt. 26Se tabell A.7 för resultaten och avsnitt A.2.5 för den ekonometriska specifikation som används. inkluderas ytterligare variabler för att testa hur känsliga resultaten är i basregressionen. Följande interaktioner används i basregressionen27: Tillgång på högutbildad personal och kunskapsintensiv verksamhet (mätt som andelen högutbildade i produktionen). Denna interaktion förväntas ha en positiv effekt på specialiserings- och koncentrationsmönstren. Företag i branscher som använder högutbildad personal bör vara koncentrerade eller överrepresenterade i områden där det finns en stor andel högutbildade. Kommuner med en hög andel högutbildade bör vara specialiserade på branscher som är kunskapsintensiva. Tillgång på jordbruksmark och produktion som använder insatsvaror från jordbruket intensivt. Förväntas ha en positiv effekt på specialisering och koncentration. Tillgång på skog samt mineraler och produktion som använder insatsvaror från jordbruk, skog och fisket intensivt (primärintensiv). Förväntas ha en positiv effekt på specialisering och koncentration. Tillgång på skog samt mineraler och produktion som använder insatsvaror från utvinning av mineraler intensivt (mineralintensiv) . Förväntas ha en positiv effekt på specialisering och koncentration. Tillgång på arbetskraft (mätt som sysselsättningstäthet) och arbetsintensiv produktion (mätt som lönens andel av företagens produktion). Förväntas ha en positiv effekt på specialisering och koncentration. Ekonomisk potential (eller närhet till stora marknader) och produktion med stordriftsfördelar (mätt som företagens storlek). Denna interaktion förväntas vara positiv eftersom verksamheter med stordriftsfördelar förväntas vara mindre känsliga för spridningseffekter. 27 Alla regressioner har testats för om korrelation mellan förklarande variabler påverkar resultaten. Inga specifikationer som används i rapporten påverkas av detta. Ekonomisk potential och konsumentlänkar, vilken förväntas vara positiv då länkar mellan företag och deras kunder är betydelsefulla. Ekonomisk potential och insatslänkar (som mäts som andelen insatsvaror i företagens produktion), vilken förväntas vara positiv då länkar mellan företag och deras leverantörer är betydelsefulla.