sou · GWB389 · 2008-10-13 00:00:00 — Även bland nystartade företag drevs en tredjedel vid sidan av en anställning. Kombinatörerna är en liten men ökande andel av de sysselsatta. kombine- rade 82 000 personer företagande och anställning. Andra förändringar är att offentlig verksamhet avknoppat enheter som blivit personalägda. Vidare är franchising en växande form av företagande. Franchisetagare är företagare som genom avtal är uppbundna till franchisegivarens koncept. Vissa analysområden i nuvarande regelverk Arbetslöshetsförsäkringen är i grunden en löntagarförsäkring, men försäkringen har utvidgats till att även ge ett försäkringsskydd för företagare. Särskilda regler finns för företagare. En anledning är att en företagare har vissa möjligheter att planera för ett gynnsamt utbyte av försäkringen. Ersättningen till löntagare bygger, till skillnad från ersättningen till företagare, på förhållanden som den enskilde löntagaren inte på samma sätt kan påverka och på intyg från arbetsgivare. Frågan om när en företagare skall anses som arbetslös är ibland svårbedömd. Enligt gällande regler anses en företagare som arbets- lös när hans eller hennes personliga verksamhet i rörelsen upphört annat än tillfälligt. Kravet på att den personliga verksamheten i rörelsen skall ha upphört föranleds av att arbetslöshetsersättning inte skall riskera att leda till snedvridning av konkurrensen mellan företag. Ersättningen från försäkringen skall inte subventionera en rörelse som inte är ekonomiskt bärkraftig, genom att ersättning lämnas med undersysselsättning. När det gäller sjukförsäkringen handlar frågeställningen framför allt om de skillnader i regelverket som finns mellan olika företags- former. Beräkning av dagpenning för företagare Dagpenningen beräknas normalt med utgångspunkt i det arbete med vilket arbetsvillkoret uppfylls, dvs. Detta har dock inte kunnat tillämpas för den som varit företagare, eftersom en orsak till att en företagare blir arbetslös ofta är att han eller hon lägger ned verksamheten på grund av en tids bristande lönsamhet. Endast låg lön kan därför tas ut eller så saknas utrymme helt för att ta ut någon lön. föreskrev att företagares dagsförtjänst beräknas till 1/260 av årsinkomsten. Den årsinkomst som man utgick ifrån var den högsta av de till taxering för inkomstskatt redovisade inkomsterna av verksamheten som företagare . Denna föreskrift ersattes 1998 av en ny lagregel. Enligt 37 § gäller nu att när underlaget bestäms för beräkningen av dagsförtjänsten skall för företagare dagsförtjänsten bygga på den genomsnittliga inkomsten före avvecklingsåret. möjlighet för den som drivit företag högst att i stället få dagpenningen beräknad på inkomsten från anställningen före företagandet. Kombination av anställning och företagande Enligt 35 § skall en företagare anses vara arbetslös när före- tagarens personliga verksamhet i rörelsen vid en samlad bedömning kan anses ha upphört annat än tillfälligt. I paragrafens andra stycke lämnas en möjlighet att få arbetslöshetsersättning om företagaren behåller företaget men verksamheten är helt vilande och detta inte har säsongskaraktär. I princip lämnas alltså inte arbetslöshetsersättning till en person som är företagare när han eller hon driver verksamhet. En person som kombinerat en anställning med ett begränsat engagemang i ett företag har dock möjlighet att få arbetslöshetsersättning om anställningen upphör, under förutsättning att verksamheten i företaget inte utökas under arbetslösheten. Enligt den praxis som utvecklats anses som företagare vara ett begränsat engagemang vid sidan av anställning. Förutsättningen är dock att den förlorade anställningen omfattat minst och att den inkomst som verksamheten i företaget genererar inte får överstiga det högsta dagpenningbeloppet i försäkringen. I betänkandet En allmän och sammanhållen arbetslöshets- försäkring (SOU 1996:150) föreslogs att reglerna vid kombination av deltidsarbete och företagande ändras så att arbetstiden i företaget får vara högst i genomsnitt. Uppdragstagare kan vara företagare eller arbetstagare Det finns ingen tydlig definition av begreppet uppdragstagare och inga särskilda regler om denna grupp i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (). I för arbetslöshetskassor anges att känneteck- nande för en uppdragstagare är att han eller hon åtar sig uppdrag för en eller flera uppdragsgivares räkning utan att det finns något anställningsförhållande. Uppdragstagaren har också, jämfört med en anställd, en mer självständig ställning till uppdragsgivaren. I arbetslöshetsförsäkringen skall uppdragstagaren antingen definieras som företagare eller som arbetstagare, varmed följer att reglerna för den ena eller den andra gruppen skall tillämpas. uppdragstagare kan uppvisa kännetecken på att både vara själv- ständig och osjälvständig. I sådana fall kan det vara svårt för arbetslöshetskassorna att bedöma hur medlemmen skall behandlas i försäkringen. Det väsentligaste kriteriet vid bedömning är upp- dragstagarens självständighet i verksamheten. I praxis har upp- dragstagaren vanligtvis ansetts vara företagare. I och med detta har man ingen rätt till arbetslöshetsersättning vid sidan av eller mellan uppdragen. Personalkooperativ frågan om väsentligt inflytande När det gäller kooperativ verksamhet har tillämpningsproblemen generellt minskat . Det är dock oklart hur arbetslöshetsförsäkringen skall tillämpas när det gäller om medlemmar i personal/arbetskooperativ, som arbetar i företaget, skall betraktas som företagare eller inte. I 34 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, , sägs att med företagare avses i denna lag personer som äger eller är delägare direkt eller indirekt i näringsverksamhet som de är personligen verksamma i och som de har ett väsentligt inflytande över. Vad som är väsentligt inflytande kan i detta fall vara svårt att avgöra. Enligt för arbetslöshetskassor har medlemskap i en ekonomisk förening i praxis bedömts som delägarskap vid bedömning enligt 34 § . En medlem i en ekonomisk förening, som har ett väsentligt inflytande över verksamheten och är per- sonligt verksam i denna, är enligt regelboken att betrakta som företagare. Kassorna skall dock ta hänsyn till verksamhetens art och syfte samt karaktären och omfattningen av medlemmens engagemang. Den som har ett begränsat engagemang i ett föräldra- kooperativt daghem eller i en bostadsrättsförening skall alltså inte betraktas som företagare. När det gäller personalkooperativa före- tag finns ingen vägledning i . Behov av ett tydligare regelverk Från arbetslöshetskassor, företagarorganisationer och även i tidigare utredningar har synpunkter framförts om att regelverket för företagare i inte är tillräckligt utvecklat och att det ger utrymme för olika tolkningar. En del arbetslöshetskassor menar att det finns risk för att bedömningarna när det gäller företagarärenden skiljer sig åt mellan olika kassor. Det beror både på att reglerna ger visst tolkningsutrymme, men också på att kassorna har olika stor erfarenhet av att handlägga företagarärenden. De uppskattar också att det blivit en större andel ärenden som kräver stor granskning innan beslut kan fattas. Det handlar både om att det har uppkommit nya former för företagande och att fler individer driver egen verksamhet, på heltid eller vid sidan om en anställning. Från företagarhåll framförs som exempel på oklarhet hur 35 § i skall tolkas. En tidigare statlig utredning förslog i betänkandet En allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring (SOU 1996:150) att ersättningen skall kunna krävas åter om en företagare startar verksamhet i samma bransch samt om det görs i en annan bransch. Utredningen ansåg att tidsgränserna inte skall vara absoluta. Sjukförsäkringen olika mellan företagsformer Reglerna i sjukförsäkringen skiljer sig åt beroende på om en företagare har enskild firma/handelsbolag eller ett aktiebolag. Egenföretagarnas sjukpenningsgrundande inkomst, SGI, fastställs utifrån nettointäkten i firman, medan den som äger aktiebolag får sin SGI bestämd utifrån den lön som tas ut ur bolaget. Många företagare känner inte till att valet av företagsform har betydelse för den sjukpenningsgrundande inkomsten. då företaget byggs upp är oftast netto- intäkten eller lönen låg. När det gäller enskild firma och handels- bolag finns möjlighet till ett s.k. uppbyggnadsskede. När en person startar egen verksamhet har möjlighet att under verksamhetens uppbyggnadsskede fastställa en fiktiv SGI baserad på en jämförelseinkomst. Med jämförelseinkomst menas skälig lön för liknande arbete för annans räkning. Den som startar ett aktie- bolag har däremot inte möjlighet till ett s.k. uppbyggnadsskede. I betänkandet Förmån efter inkomst (SOU 1997:85) föreslogs bl.a. att den som startar ett eget företag, oberoende av företags- formen, under vissa förutsättningar skall ha rätt till sjukpenning m.m. även om företagaren inte kan redovisa någon inkomst av eget förvärvsarbete. av verksamhetens uppbyggnadsskede skall SGI beräknas till lägst den SGI som skulle ha beräknats om sjukfallet inträffat innan den försäkrade började arbeta i verksamheten. Ytterligare ett område där det finns skillnader mellan olika företagsformer gäller beräkning av dagersättningen, som ligger till grund för till exempel den tillfälliga föräldrapenningen (som lämnas då barn är sjuka). Ersättningen är kalenderdagsberäknad för egen- företagare, men också för andra som inte är anställda, medan den för anställda (inklusive anställda i eget aktiebolag) i princip är dagberäknad. I det ovan nämnda betänkandet diskuterades möjlig- heten att ersätta kalenderdagsberäkningen med s.k. dagberäkning. En särskild utredare, biträdd av en referensgrupp med företrädare för riksdagspartierna, tillkallas med uppdrag att se över före- tagarnas försäkringsvillkor i trygghetssystemen och lämna förslag till hur regelverket kan göras tydligare och bättre. För den som vill starta företag skall regelverket underlätta övergången från anställ- ning till företagande. En utgångspunkt för utredningen är att det skall skapas en ökad balans i villkoren för och behandlingen av företagare och anställda i trygghetssystemen. På samma sätt som myndigheterna skall arbeta för förbättrad myndighetsservice och tillgänglighet skall också offentliga regelsystem vara överblickbara. De skall vara förutsägbara och enkla för företagaren, både före- tagare i allmänhet och de som verkar i gränssnittet företa- gare/anställd. Vid utformningen av tydligare och bättre regler för företagare måste alltid avvägningar göras utifrån trygghetssystemens principer men också utifrån konsekvenserna av annan lagstiftning, t.ex. arbetstidslagen och skattelagstiftningen. Trygghetssystemens utformning måste också vara sådan att företag inte subventioneras, vilket kan inverka negativt på konkurrensen och tränga undan andra företag. Regelverken skall så långt möjligt anpassas till att många människor växlar mellan att vara företagare och anställda, kombinerar företagande och anställning eller är uppdragstagare. Utredaren skall särskilt överväga hur regelverken kan underlätta övergången från anställning till företagande för den som vill starta företag. Utredaren skall ta del av och belysa vilka regler avseende trygg- hetssystemen som gäller för företagare i andra EU- länder. I uppdraget ingår att analysera och vid behov lämna förslag på hur regelverket kan förtydligas. Det innefattar både definitionen av vem som skall betraktas som företagare i arbetslöshetsförsäkringen och när en företagare skall anses som arbetslös. Effekterna av de förändringar i arbetslöshetsförsäkringen som beslutades skall följas upp. Utredaren skall pröva möjligheten till andra modeller än den nuvarande för beräkning av dagpenning för företagare. En utgångs- punkt skall vara att det skall skapas en ökad balans i villkoren för och behandlingen av företagare och anställda. Modellen skall passa oavsett hur länge man varit verksam som företagare. Utredaren skall överväga om det går att utöka möjligheterna att få arbetslöshetsersättning efter en kombination av anställning och eget företagande där anställningen upphört. Utgångspunkten skall vara densamma som , nämligen att kombinationen skall ha pågått parallellt och att företagandet inte utökas med arbetslöshetsersättning. Det står dock utredaren fritt att föreslå en förändrad omfattning på det företagande som får fortsätta att bedrivas vid arbetslöshet efter en anställning. Utredaren skall också överväga uppdragstagarnas ställning i arbetslöshetsförsäkringen. Det gäller bl.a. att komma fram till en rimlig avvägning i bedömningen av när uppdragstagaren skall ses som företagare respektive anställd i arbetslöshetsförsäkrings- lagstiftningens mening. Faktorer att ta hänsyn till i detta samman- hang är uppdragstagares självständighet och eget bestämmande i sättet att lägga upp och genomföra arbetet liksom omfattningen av verksamheten som uppdragstagare. Utredaren skall se över de regler som gäller för dem som verkar inom kooperativa, ekonomiska och ideella föreningar samt föreslå de eventuella ändringar som översynen ger anledning till. Eventuella förslag från utredningen skall utgå från arbetslös- hetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring. Utredaren skall analysera villkoren för företagare och vid behov lämna förslag till hur reglerna i sjukförsäkringen kan förändras så att de så långt möjligt blir neutrala i förhållande till val av associa- tionsform, till exempel när det gäller de olikheter som finns under ett företags uppbyggnadsskede. De skillnader mellan företagsformerna som gäller dels beräk- ningen av dagersättningen, till exempel för den tillfälliga föräldra- penningen, dels rätten till vissa andra ersättningar såsom havande- skapspenningen, bör också uppmärksammas. Utredaren bör även belysa konsekvenserna av att egenföre- tagares SGI bestäms utifrån nettointäkterna i företaget samt överväga behov av och möjligheter till förändringar. Utredaren skall även analysera och vid behov lämna förslag på ändringar av socialförsäkringsreglerna för den som kombinerar anställning med företagande. Utredaren skall samråda med Inspektionen för arbetslöshets- försäkringen och samt med Socialförsäk- ringsutredningen (dir. 2004:129). De utgångspunkter som gäller för denna utredning skall beaktas vid framtagandet av de förslag som utredaren lämnar. Utredaren skall också i sitt arbete ha kontakt med företrädare för Arbetslöshetskassornas samorganisation, de arbetslöshets- kassor som organiserar företagare, , , , , , , och fackliga organisa- tioner som organiserar företagare. Utredarens uppdrag innefattar att ta fram förslag som leder till utbetalningar av stöd. Utredaren skall därför säkerställa att risken för felaktigt utnyttjande minimeras och att de uppgifter som ligger till grund för utbetalningarna kan kontrolleras. Utredaren skall vidare redovisa förslagens konsekvenser ur ett kontrollperspektiv och redogöra för hur detta perspektiv har beaktats vid fram- tagandet av förslagen. Utredaren skall slutligen lämna förslag som möjliggör informationsutbyte för de fall detta behövs för att säkerställa att utbetalningarna kan kontrolleras. Utredaren skall analysera hur eventuella förslag påverkar kon- kurrensen mellan företag. Utredaren skall för alla förslag redovisa kostnadsberäkningar och andra konsekvenser för t.ex. administrationen och hur förslagen skall finansieras. Utredaren skall lägga fram förslag på de författningsändringar som bedöms nödvändiga. Utredaren skall vidare, när det gäller redovisning av förslagens konsekvenser för företag, samråda med . Uppdraget skall redovisas till regeringen . Tilläggsdirektiv till utredning om (N 2006:11) Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare, biträdd av en referensgrupp med företrädare för riksdags- partierna, med uppdrag att se över företagarnas försäkringsvillkor i trygghetssystemen (dir. 2006:37). Utredaren skall lämna förslag till hur regelverket skall kunna göras tydligare och bättre. En utgångs- punkt för utredningen är att det skall skapas en ökad balans i villkoren för och behandlingen av företagare och anställda i trygg- hetssystemen. Regeringen vill underlätta för individer att starta företag. Hur trygghetssystemen är utformade är viktiga i detta sammanhang. Det gäller att skapa ett trygghetssystem som inte missgynnar företagare i förhållande till anställda. Utredarens hittillsvarande uppdrag syftar till att åstadkomma detta. Utredaren får i tilläggs- uppdrag att i detta sammanhang kartlägga hur mycket företagarna betalar in till trygghetssystemen i förhållande till vilken ersättning som betalas ut. Kritik har framför allt riktats mot reglerna för beräkning av ersättning vid arbetslöshet. Utredaren skall därför, utöver nuva- rande uppdrag, redovisa konsekvenserna av att en företagares dagsförtjänst i arbetslöshetsförsäkringen beräknas till 1/260 av årsinkomsten och avser den högsta års- inkomsten av de till taxering för inkomstskatt redovisade inkomsterna av företagarens verksamhet . I detta sammanhang är det av särskild vikt att utredaren beaktar risken för ett regelverk som innebär att företag kan planera för ett gynnsamt utbyte av försäkringen samt beaktar det som står i ursprungsdirektivet om när utredarens uppdrag innefattar att ta fram förslag som leder till utbetalning av stöd. Utredaren skall också pröva möjlig- heterna att anpassa beräkningen av normalarbetstid och dagpenning till att företagaren inte kunnat arbeta på grund av hinder som anges i 16 och 17 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. En kartläggning av hur mycket företagarna betalar in till trygg- hetssystemen i förhållande till vilken ersättning som betalas ut skall göras. Utredaren skulle enligt de ursprungliga direktiven redovisa upp- draget . Utredaren skall i stället redovisa ursprungsuppdraget samt kartläggningen av företagarnas kostnader för trygghetssystemen . Tilläggsuppdraget skall redovisas . Tilläggsdirektiv till utredning om (N 2006:11) Den särskilda utredaren ska, utöver sitt nuvarande uppdrag, lämna förslag på hur sjukförsäkringen för företagare bättre kan anpassas till företagarnas behov och möjlighet att vara täckta av försäk- ringen. Utredaren ska lämna förslag på en sjukförsäkring som ryms inom den allmänna sjukförsäkringen och som innebär att före- tagarna ska kunna omfattas av olika avgifts- och ersättningsnivåer. Det ska finnas en tydlig koppling mellan den avgift som betalas in och den ersättning som erhålls inom sjukförsäkringen. Förslaget ska syfta till en ändamålsenlig sjukförsäkring för företagare, men får inte leda till orimliga skillnader i villkoren för företagare och anställda. Utredaren ska ta hänsyn till att det även i en framtida försäkringslösning bör finnas ett inkomsttak. Utredaren ska också analysera och vid behov föreslå de förändringar som anses nödvändiga inom det nuvarande regelsystemet. Bakgrunden är att företagare har svårt att tillgodogöra sig det skydd som försäkringen erbjuder. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare, biträdd av en referensgrupp med företrädare för riksdags- partierna, med uppdrag att se över företagarnas försäkringsvillkor i trygghetssystemen (N 2006:11, dir. 2006:37). Utredaren ska lämna förslag till hur regelverket ska kunna göras tydligare och bättre anpassat för företagare. En utgångspunkt för utredningen är att det ska bli en bättre balans i villkoren för och behandlingen av företagare och anställda i trygghetssystemen. Regeringen beslutade om ett tilläggs- uppdrag där utredaren ska redovisa konsekvenserna av att en före- tagares dagsförtjänst i arbetslöshetsförsäkringen beräknas till 1/260 av årsinkomsten och avser den högsta årsinkomsten av de till taxering för inkomstskatt redovisade inkomsterna av företagarens verksamhet . Utredaren ska också pröva möjligheterna att anpassa beräkningen av normalarbetstid och dagpenning till att företagaren inte kunnat arbeta på grund av hinder som anges i 16 och 17 §§ lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring. En kartläggning av hur mycket företagarna betalar in till trygg- hetssystemen i förhållande till vilken ersättning som betalas ut ska göras. Regeringen vill underlätta för individer att starta och driva företag. Hur trygghetssystemen är utformade är viktigt i detta samman- hang. Ett trygghetssystem får inte missgynna företagare i för- hållande till anställda. De svenska trygghetssystemen har i huvudsak utformats för anställda och bygger på inkomstbortfallsprincipen. Vid exempelvis sjukdom ger sjukförsäkringarna de anställda kompensation för den uteblivna arbetsinkomsten. Företagare omfattas också av sjukför- säkringen, men både deras inkomstmönster och arbetstider avviker i förhållande till anställdas. Detta har lett till flera speciallösningar för företagare. Dessa speciallösningar är av en sådan karaktär att har svårt att bedöma likartade ärenden på ett enhetligt sätt. Detta riskerar att drabba såväl rätts- säkerheten som möjligheten till förutsägbarhet och likabehandling. Särlösningarna leder också till omfattande administrativa uppgifter hos . Företagare och näringslivsrepresentanter har ifrågasatt värdet för företagare av att vara försäkrade inom den allmänna sjukförsäk- ringen. Undersökningar gjorda av har visat att företagare har lägre sjukfrånvaro än anställda. En möjlig förklaring till detta skulle kunna vara att det är svårare för en företagare att vara frånvarande från arbetet. För att åstadkomma en ändamålsenlig sjukförsäkring för företagare krävs en anpassning till den verklighet som företagarna befinner sig i. Utredaren ska analysera förutsättningarna för samt konsekven- serna av att införa ett system med ökad flexibilitet för företagare inom sjukförsäkringen. Utredaren ska även utreda och bedöma om samtliga företagare oavsett associationsform bör omfattas av detta system. Utredaren ska lämna förslag på en försäkringslösning som ryms inom den allmänna försäkringen och som innebär att före- tagarna ska kunna omfattas av olika avgifts- och ersättningsnivåer. Det ska finnas en tydlig koppling mellan den avgift som betalas in och den ersättning som erhålls inom sjukförsäkringen. Förslaget ska syfta till en ändamålsenlig sjukförsäkring för företagare, men får inte leda till orimliga skillnader i villkoren för företagare och anställda. Utredaren ska ta hänsyn till att det även i en framtida försäkringslösning bör finans ett inkomsttak. I uppdraget ingår därmed att analysera och konkretisera lämpliga avgifts- och ersättningsnivåer till följd av de ändringar som föreslås. Utredaren ska i detta sammanhang överväga om en sådan försäkringslösning även ska kunna omfatta andra grupper än företagare, t.ex. utlands- stationerad svensk personal samt medföljande till sådana vilka inte omfattas av den obligatoriska försäkringen. Utredaren är fri att även lämna andra förslag som innebär ökad handlingsfrihet för företagare inom sjukförsäkringen. Förslagen som utredaren lämnar ska vara enkla att hantera för försäkringstagarna och innebära så lite administration som möjligt både för försäkringstagarna och . Nuvarande regler inom socialförsäkringen innebär att det finns särskilda regler för företagare. Det är framför allt sättet att beräkna den sjukpenningsgrundande inkomsten som skiljer sig åt jämfört med löntagare. Även i andra avseenden förekommer skillnader i regelverket mellan företagare och löntagare. Till exempel skiljer sig reglerna åt beroende på om en företagare har enskild firma/han- delsbolag eller om de har ett aktiebolag. Egenföretagares sjuk- penninggrundande inkomst fastställs utifrån nettointäkten i firman, medan den som äger aktiebolag får sin sjukpenning- grundande inkomst bestämd utifrån den lön som tas ut ur bolaget. Många företagare känner inte till att valet av företagsform har betydelse för den sjukpenninggrundande inkomsten. Vidare gäller för företagares försäkringsskydd att den sjuk- penninggrundande inkomsten inte får överstiga jämförelse- inkomsten, dvs. vad som är skälig lön för liknande arbete om det görs för annans räkning.