sou · GWB3121 · 2008-12-17 00:00:00 — I tidiga skeden återstår i många fall inget annat än offentligt kapital. Det är också oerhört viktigt att företag har kapital för att kunna genomföra s.k. utvecklingssprång. , som så många andra länder, har ett offentligt system för kapitalförsörjning för att minska bristen på kapital. Trycket på ett sådant system ökar under en lågkonjunktur då en period med låg eller negativ tillväxt medför att de privata finansiärerna blir mindre riskbenägna. Problemet blir större utanför storstadsregionerna där förutsättningarna för privata investeringar är annorlunda bl.a. p.g.a. en mycket lägre värdering av fast egendom. Finansiering av företagsutveckling – i princip återbetalningspliktig och , vilka båda omfattas av mitt utredningsuppdrag, tillhandahåller, genom anslag i form av bidrag, finansiering av FoU som utförs av små och medelstora företag. Därutöver erbjuder, bland andra, och kompetensutveckling, och FoU-finansiering till små- och medelstora företag genom olika forskningsprogram.TPF4FPT FoU bedrivs i alla skeden av ett företags utveckling och följaktligen i både nya, små, medelstora och stora företag. Krav ställs i de allra flesta fall på medfinansiering från företaget. FoU-finansieringen har stor betydelse för utvecklingen av produkter inom företagen. Jag utgår därför från att de forskningsfinansierande myndigheterna kommer att fortsätta sina ambitioner med att bidra till högre kunskaps- 4TP PT Med forskning avses att systematiskt och metodiskt söka efter ny kunskap och nya idéer med eller utan en bestämd tillämpning i sikte. Med utvecklingsarbete avses att systematiskt och metodiskt utnyttja forskningsresultat, vetenskaplig kunskap och nya idéer för att åstadkomma nya produkter, processer och nya system eller väsentliga förbättringar av redan existerande sådana. Källa: och . innehåll i SME-företag. Jag vill också framhålla vikten av att i detta sammanhang fångar upp nya och växande branscher som upplevelseindustrin och kreativa näringar. När det gäller statlig finansiering av företagsutveckling som inte avser FoU bör bidrag utan återbetalningsskyldighet i princip fasas ur systemet. I de fall en statlig finansiering bidrar till tillväxt i ett företag så bör företaget betala tillbaka den statliga insatsen till gagn för tillkommande företag som därmed får större möjlighet till statlig finansiering. Återbetalningsplikten ska dock utformas i enlighet med principen för villkorslån. Företagets betalnings- förmåga ska vara styrande för kraven på återbetalning. Respektive statlig aktör bör utvärdera sina finansieringsinstrument och överväga att ta bort bidrag samt utvärdera konsekvenserna av ett sådant beslut. Övergången till det privata kapitalet Jag har tidigare i betänkandet resonerat kring behovet av statliga resurser för att täcka det finansieringsbehov som de privata investerarna inte fyller. Eftersom detta behov varierar över tiden beroende på konjunkturen och tillgången till riskvilligt privat kapital bör statens investeringsinstrument genomgående utformas på ett sådant sätt att företagen så snart som det är möjligt söker och får tillgång till finansiering, helt eller delvis, genom privat kapital. Ett exempel på detta är långivning. Genom att tillhandahåller lån med högre ränta än marknadsräntan skapas ett flöde av företag vars lån, så fort riskerna är acceptabla, tas över av det privata kapitalet. är den genomsnittliga lånetiden för ett Almilån omkring . Ett annat exempel är investeringar i ägarkapital. bör ha som mål att genomförda investeringar ska bli intressanta för det privata kapitalet fullt ut. Detta innebär att investeringar i ägarkapital också ställer stora krav på att de statliga aktörerna bygger upp nätverk och samarbeten med företrädare för privata riskkapitalister. Privata aktörers medverkan i tidiga faser – icke minst bankernas – förväntas öka Det är i högsta grad önskvärt att privata aktörers medverkan i tidiga faser, icke minst bankernas, ökar. Banker och andra privata finansiella aktörers roll som långivare och finansiär är nödvändig både för tillförseln av kapital men även för den kompetens som dessa aktörer besitter. Ansvaret för företagets hela finansieringsbehov – ett aktivt samarbete mellan de offentliga och privata aktörerna De statliga aktörerna måste ta ett stort ansvar för att säkra varje företags hela finansieringsbehov i nära samarbete med privata finansiärer som t.ex. banker. Jag lämnar i detta betänkande flera förslag som syftar till ett utökat samarbete mellan offentliga och privata aktörer för att säkerställa gemensamma satsningar. Jag förutsätter också att varje statlig aktör aktivt och öppet bjuder in till ett utökat samarbete mellan det offentliga och privata kapitalet. Det finns exempel på samarbeten där privata aktörer sett stora fördelar med att samordna sin verksamhet med offentliga aktörer. har agerat aktivt i för att komplettera sina satsningar med offentligt kapital, se bilaga 3. Det är min förhoppning att vi kommer att få se fler sådana här initiativ . Affärsmässighet, ordning och reda Kraven på affärsmässighet och lönsamhet i företag som tar del av de statliga finansieringsinsatserna måste vara tydliga. Det måste i varje ny idé eller befintligt företag finnas en affärspotential med möjlighet till avkastning som bedöms som god. Om förut- sättningarna för framtida vinster försämras måste den statliga aktören ompröva sin insats mot bakgrund av den nya situationen. Det måste vara ordning och reda i de företag som kan komma i fråga för statliga finansiella insatser i olika former. Ett sätt att åstadkomma detta är att ställa krav på seniora styrelsemedlemmar och rådgivare med relevant erfarenhet i de företag som erbjuds statlig finansiering. Jag föreslår att det inrättas ett innovationskontor i varje region som har det övergripande ansvaret för kommersialisering av innovationer för regionens alla lärosäten. Innovationskontoren ska gemensamt ägas av regionens lärosäten. De lärosäten som har behov av ett holdingbolag ska ges möjlighet att inom sin organisation inneha ett sådant bolag. Holdingbolagen ska bl.a. ta ett stort ansvar för inventering och verifiering av kommer- sialiseringsbara forskningsidéer och ung forskning inom sitt lärosäte. Regeringen har i den senaste forskningspolitiska propositionen föreslagit att lärosätenas ansvar för nyttiggörande av forsknings- resultat ska tydliggöras genom en ändring i högskolelagen (1992:1434) och att lärare vid universitet och högskolor bör få en skyldighet att anmäla patenterbara uppfinningar till sin arbetsgivare.TPF5FPT Enligt regeringen bör särskilda innovationskontor inrättas vid , , , , , Kungl. Tekniska Högskolan och . Innovationskontoren ska erbjuda kvalificerat stöd och på olika sätt inspirera och uppmuntra forskare till nyttiggörande av forskningsresultat genom kommersialisering inkluderande patente- ring och licensiering, kunskapsutbyte och principer för kontrakts- forskning. De statliga anslagen för nyttiggörande av forskning ökar till dessa lärosäten med 2009–2012. En förutsättning för att få medel bör, enligt regeringen, vara att lärosätena verkar för att forskningsresultat, tillkomna vid andra lärosäten än de ovan nämnda, kommer till nytta. Holdingbolagen bör, enligt regeringens förslag, ha till huvuduppgift att äga och förvalta andelar i bolag och därmed medverka till att innovativa företag, med sin bas i forskningen vid det aktuella lärosätet, kan utvecklas kommersiellt. Holdingbolagen ska verka på marknadsmässiga villkor. Finansieringen av holdingbolagens verksamhet får ske med de medel som fördelas till lärosätena för innovationsinsatser. Regeringen bedömer också att det resurstillskott om till holdingbolagen, som 5TP PT Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50). presenterades i den förra forskningspolitiska propositionen,TPF6FPT nu bör fördelas till de nämnda lärosätena för innovationsinsatser och kapitaltillskott till respektive lärosätes holdingbolag efter prövning av lärosätet. Nämnda lärosäten bör , enligt propositionen, också ges möjlighet att genom kapitaltillskott förstärka de holdingbolag som är knutna till respektive lärosäte. De berörda holdingbolagen bör enligt regeringen kunna fungera också i förhållande till andra lärosäten än det egna. Enligt propositionen överväger regeringen därutöver att möjlig- göra att eventuell avkastning från holdingbolagens verksamhet, efter beslut i respektive bolagsstämma, ska kunna delas ut till respektive lärosäte för att användas i lärosätets forskning, utbildning och innovationsverksamhet. Jag ser mycket positivt på ett mer uttalat kommersialiseringsansvar för lärosätena. Innovationer från universitet och högskolor måste, så långt som möjligt, tillvaratas och utvecklas för att bibehålla tillväxt och internationella konkurrenskraft. Det är emellertid bara ett begränsat antal lärosäten och holdingbolag som, med regeringens förslag, kommer att få utökade resurser för kommersialisering. Det utökade ansvaret för nyttiggörande åläggs alla lärosäten men det är bara ett fåtal som tillförs resurser för ändamålet. Merparten av lärosätena får genom regeringens förslag varken möjlighet att inrätta innovationskontor eller stärka sina holdingbolag med kapitaltillskott. Det är också oklart hur samverkan mellan de sju utpekade lärosätena respektive holding- bolagen ska bedrivas med övriga lärosäten och holdingbolag. För att säkerställa att alla starka affärsidéer ska kunna kommersialiseras i enlighet med mitt övergripande mål föreslår jag att idén med innovationskontor utvecklas. Alla lärosäten inom regionen bör, för att känna delaktighet, gemensamt äga innovationskontoret. Innovationskontoren är en regional angelägenhet och bör mot bakgrund av den regionala utvecklingen uppgå till mellan sju och tio stycken. Innovationskontoren ska följa upp verksamheten inom regionens lärosäten i syfte att stimulera till ökad kommersialisering av innovationer. 6TP PT Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80). ha ett helhetsansvar inom regionen för kompetensutveckling, erfarenhetsutbyte, best practice och processutveckling. Holdingbolaget är verktyg för kommersialisering av innovationer och dess kompetens bör så långt som möjligt utnyttjas i processen. Den operativa kommersialiseringsverksam- heten ska bedrivas inom holdingbolagen. Varje lärosäte som på marknadsmässiga grunder har behov av ett holdingbolag bör få möjlighet att inneha ett sådant bolag. Holdingbolagens verksamhet bör i ökad omfattning fokuseras till de mycket tidiga skedena av en affärsidés utveckling. Holdingbolagen ska vara aktiva på lärosätena genom information och attitydpåverkan för att skapa processer som leder till kommersialisering av forskningsresultat i väsentligt utökad omfattning. Holdingbolagen ska också ansvara för inventering och verifiering av kommersialiserbar forskning inom lärosätet, med tyngdpunkt på mycket tidiga skeden, och sedan följa den fortsatt utvecklingen genom alla dess utvecklingsfaser. Holdingbolagen bör bedriva sin verksamhet i nära samarbete med de forsknings- finansierande myndigheterna som och . För senare skeden, i samband med bolagsbildning, bör holdingbolagen i ett nära samarbete med bl.a. det nya bolaget investera ägarkapital i vissa bolag. Holding- bolagen får med mitt förslag därmed ansvar för kommersialisering av forskningsresultat i vid bemärkelse vid lärosätena. Jag förutsätter också en utvecklad och fördjupad samverkan mellan innovationskontoren, holdingbolagen och övriga intressen- ter utanför lärosätenas innovationssystem. En sådan samverkan är utgångspunkten för hög effektivitet i de statliga insatserna och undanröjer risken för överlappande verksamhet. På detta sätt får alla lärosäten det stöd som krävs för att alla starka affärsidéer ska kunna kommersialiseras. Förslaget innebär att alla lärosäten får samma tillgång till affärsutvecklingskompetens. Den övergripande fördelningsprincipen av resurser för ändamålet bör vara behovskriteriet. Om ett sådant kriterium inte är möjligt att utveckla bör fördelningen av resurser utgå till samma andel som lärosätets andel av det totala forskningsanslaget. Regeringen bör mot bakgrund av ovanstående överväga att se över holdingbolagens verksamhetsinriktning. 3.6Översyn av Stiftelsen Industrifondens verksamhet Stiftelsen Industrifonden fyller en mycket viktig funktion som offentlig investerare i ägarkapital i relativt tidiga skeden. Styrelsen och ledningen för Industrifonden bör genomföra en översyn vad gäller investeringsinriktningen i portföljbolag och andra placeringar för att komma fram till inom vilka områden Industrifonden ska fokusera sina investeringar . Det är min bedömning att Stiftelsen Industrifonden fyller en mycket viktig funktion på marknaden som offentlig investerare i ägarkapital. Fonden investerar i riskfyllda och tidiga skeden där få privata aktörer agerar. Det är därmed mycket svårt för Industrifonden att generera en positiv avkastning under en lågkonjunktur av den omfattning vi sett . Mot denna bakgrund menar jag att styrelsen och ledningen för Industrifonden bör ta tillfället i akt att genomföra en översyn av sin verksamhet vad gäller investeringar i portföljbolag och andra placeringar. Fonden bör sannolikt minska sin exponering mot de mest riskfyllda branscherna. och ledning bör fortsättningsvis verka för ett löpande nära samarbete med , och m.fl. 3.7Ett mer utvecklat samarbete mellan de statliga företagsfinansiärerna Jag föreslår att de statliga aktörer som finansierar små och medelstora företag, sinsemellan, ska dra upp riktlinjer för det inbördes samarbetet och ansvarsfördelningen. För att helt sanera förekomsten av överlappande verksamhet (dubbelarbete) ska de statliga aktörer som finansierar små och medelstora företag sinsemellan regelbundet dra upp riktlinjer för det inbördes samarbetet. Stiftelsen Industrifonden, , , och , lärosätenas holdingbolag och innovationskontor, länsstyrelser m.fl. tillhanda- håller alla olika former av företagsfinansiering, som måste sam- ordnas dem emellan. Bild 3.2 Inbördes samarbete och ansvarsfördelning Kraftsamling - Minskad överlappning Där ansvaret är oklart ska överläggningarna leda fram till en lämplig ansvarsfördelning.TPF7FPT Resultatet ska i ett första skede redovisas till regeringen . Jag vill slutligen påpeka att jag på andra ställen i detta betänkande betonar vikten av att de statliga aktörerna också aktivt agerar för ett utvecklat samarbete, i olika former, med privata aktörer. Se bl.a. avsnitt 3.8 nedan. 3.8Samarbete på lokal och regional nivå Jag föreslår att de statliga aktörerna ska verka för etablering av gemensamma regionala samarbetsorgan för företagsfinansiering. kartlade , på uppdrag av regeringen, aktörerna i det svenska innovationssystemet.TPF8FPT 7TP PT Där regionala samverkansorgan är etablerade, har dessa tagit över det regionala samhällsutvecklingsansvaret från berörda länsstyrelser. 8TP PT Kartläggning av aktörer i det svenska innovationssystemet, ITPS, A2004:020, och . Studien identifierade 405 aktörer och organisationer, som arbetade i det som kan kallas innovationers tidiga skede. Av dessa täckte sjuttio aktörer hela riket. Övriga 335 aktörer hade ett regionalt fokus. Den regionala spridningen visade att resurserna främst var lokaliserade till och . Det har gått studien genomfördes men den visar ändå att mängden regionala aktörer är stort. Under utredningsarbetet har jag kommit i kontakt med flera länsstyrelser och regioner som bedriver sin företagsfinansiering i nära samarbete med andra organisationer med lokal förankring. Där det finns etablerade regioner är det regionerna som har det regionala utvecklingsansvaret i samhället. Jag har en stor respekt för det regionala och lokala arbete som bedrivs för att ge affärsidéer och företag ett starkt stöd. Den regionala och lokala utvecklingen gynnas av ett utvecklat regionalt och lokalt samarbete mellan alla aktörer som finansierar företagsutveckling. Ett sådant samarbete är redan väl utvecklat i många regioner. Det är min uppfattning att samarbete är nyckeln till hög effektivitet då detta leder till färre regionala och lokala överlappningar och ett bättre utnyttjande av de finansiella insatser som sammantaget tillhandahålls i respektive region. Jag föreslår därför att regionala samarbetsformer även fortsättningsvis utvecklas kraftfullt över hela landet. Jag vill slutligen framhålla vikten av att de statliga aktörerna fortsätter att verka för ett väl utvecklat samarbete med övriga regionala och lokala aktörer vilka besitter en god kunskap om förutsättningarna för utveckling av innovationer och företag i varje region. 3.9Ett utökat nordiskt erfarenhetsutbyte Jag föreslår att de statliga aktörer som finansierar företags- utveckling aktivt och systematiskt ska delta i ett utökat nordiskt erfarenhetsutbyte. I bör det nya få ett samman- kallande och sammanhållet ansvar. Jag har i detta betänkande mycket övergripande beskrivit de offentliga insatserna för företagsfinansiering i , och . Kartläggningen visar att både organiseringen av det statliga åtagandet och innehållet i verksamheten av naturliga skäl skiljer sig åt mellan länderna. De regionala och lokala förutsättningarna är styrande för de statliga insatser som erbjuds. Trots detta är det min uppfattning att ett systematiserat erfarenhetsutbyte kan vara ett stöd i utvecklingen av metoder i för att på olika sätt stödja företag. Även svenska erfarenheter är självfallet till nytta för de övriga nordiska länderna. Enligt min bedömning bör samarbetet inom , mellan de offentliga aktörer som finansierar företagsutveckling, utvecklas. Jag föreslår därför att det nya tillsammans med övriga svenska aktörer som finansierar företagsutveckling: , , , Norrlandsfonden m.fl., aktivt ska ta del i de diskussioner om nordiska samarbetsformer som pågår. Liknande samarbeten finns i regi av och förbereds ett samarbetsinitiativ för just offentliga aktörer. 3.10Tydligare mål och bättre uppföljning och utvärdering Jag föreslår att alla statliga aktörer, som på olika sätt finansierar företagsutveckling, ska besluta om mål och verksamhets- planer, vilka ska utvärderas. Alla mål och planer ska beslutas i respektive styrelse. får ett samlat ansvar för denna uppföljning och förväntas upphandla utvärderingstjänsten. Statliga finansieringsinsatser riktade mot innovationer och SME-företag ska erbjudas utifrån det övergripande målet att alla starka affärsidéer ska kunna kommersialiseras. Detta mål bör ligga till grund för den fortsatta långsiktiga utvecklingen av insatser inom företagsfinansieringsområdet. Målet leder, enligt min bedömning, verksamheten mot fler företag som startar, växer och sysselsätter i hela landet. Jag förutsätter därför att varje organisation, med grund i sin specifika verksamhet, fattar beslut om mål och delmål som leder verksamheten i riktning mot det övergripande målet. De mål och delmål som varje organisation ställer upp ska vara styrande för hur verksamheten sedan utformas. Varje statlig finansieringsinsats ska utformas utifrån det behov som finns i varje fas av idéns eller företagets utveckling och utifrån företagets allra bästa. Alla myndigheter och statliga bolag som arbetar med företagsfinansiering ska verka för ökat entreprenör- skap och företagande. Med ett sådant förhållningssätt skapas förutsättningar för en stabil företagsutveckling. Det möjliggör också skräddarsydda lösningar för varje företag. För att få en uppfattning om effektiviteten i det statliga finansieringssystemet som helhet, i relation till det övergripande målet, och för att få fram ett underlag för prövning av den nuvarande verksamhetsinriktningen bör ansvara för en samlad uppföljning och utvärdering av effekten av den statliga företagsfinansieringen i nära dialog med de statliga finansiärerna. Olika indikatorer och nyckeltal måste utvecklas för att beskriva effekterna av de statliga satsningarna. Det bör ankomma på att i samråd med komma fram till den mest passande redovisningsstrukturen. Utvärderingen av de statliga finansieringsinsatserna ska genom- föras av en oberoende konsult. ansvarar för upphandling av konsulttjänsten och för en sammanfattande analys av de resultat som utvärderingen uppvisar. En rapport ska lämnas av till i slutet maj månad . 3.11Utvärdering av kreditgarantiföreningarnas verksamhet Jag föreslår att tillsammans med i och representanter för de regionala operativa kreditgarantiföreningarna, bl.a. mot bakgrund av den internationella finanskrisen, gemensamt utvärderar verksam- heten och förutsättningarna för ett framtida program. Kreditgarantier har använts i många länder för att göra det möjligt för småföretag med svaga säkerheter att få lån. Som exempel kan nämnas , , och . I finns tjugo regionala kreditgarantiföreningar (KGF). Nitton av dessa äger gemensamt i (KGF ). står utan- för. Kreditgarantiföreningar är ekonomiska föreningar där med- lemmarna går samman och gemensamt skapar säkerhet för banklån genom kapitalinsatser, bl.a. från medlemmar och kommuner. Föreningarna ställer ut garantier för lån i form av enkel borgen och maximalt . Garantiformen innebär att borgenären i första hand ska få sin fordran återbetald av gälde- nären. Kostnaden för garantin tas ut i form av en garantiprovision. Per har KGF och Övre KGF sedan starten tillsammans ställt ut och beviljat 190 kreditgarantier till ett totalt garantivärde om . De företag som beviljas lån är i de flesta fall mikroföretag med högst nio anställda. har på regeringens uppdrag, , drivit ett program för att stödja utvecklingen och driften av enskilda kredit- garantiföreningar. har fördelat som verksamhetsstöd till kreditgarantiföreningar och till paraplyorganisationen . har på Nuteks uppdrag 2007 genomfört en utvärdering av stödet till kreditgarantiföreningarna.TPF9FPT Enligt ut- värderingen har kreditgarantiverksamheten goda förutsättningar att utvecklas till ett komplementärt instrument i finansiering av små företag, särskilt utanför storstadsregionerna. Verksamheten har en viss betydelse för tillväxten i dessa regioner. Företagen anser att kreditgarantiverksamheten har varit till stor nytta och möjliggjort planerad expansion i verksamheten. Det finns emellertid en förbättringspotential i form av rutiner för ansvarsfördelning mellan KGF och respektive förening. Eurofutures pekar också på vikten av att utveckla de interna relationerna i verksamheten. I en skrivelse till utredningen pekar på de lokala och regionala lösningar som växer fram utifrån särskilda regionala behov, vilka enligt verket kan vara ett viktigt komplement till statens generella insatser.TPF10FPT Verket framhåller särskilt att det är betydelsefullt med ett fortsatt och förstärkt stöd till kreditgaranti- föreningar i gles- och landsbygd. Det rådande ekonomiska läget har försatt kreditgaranti- föreningarna i en svår situation. Jag föreslår att tillsammans med KGF och representanter för de regionala operativa föreningarna gemensamt utvärderar verksamheten och förut- sättningarna för ett framtida program. 9TP PT Sökes: Eldsjäl och Kamrer, utvärdering av Nuteks stöd till kreditgarantiföreningarna, och , , 2007. 10TP PT Synpunkter rörande statliga finansieringsinsatser till små- och medelstora företag, 3.12Kvinnligt företagande måste öka Kvinnors rika erfarenhet och kompetens måste i väsentligt större omfattning tillvaratas genom ett mer omfattande kvinnligt företagande. Många kvinnor har en gedigen kompetens genom utbildning och annan erfarenhet inom en mängd olika branscher. Det är dock fortfarande ett faktum för många kvinnor att det är svårt att starta företag. Familjebildningssituationen uppfattas som ett hinder och den sociala tröskeln för företagsbildning är samman- taget högre för kvinnor än för män. Det är min bedömning att det kvinnliga företagandet måste öka. Kvinnors rika erfarenhet och kompetens måste i väsentligt större omfattning tillvaratas genom ett mer omfattande kvinnligt före- tagande. Förutsättningarna för kvinnligt entreprenörskap måste därför stärkas.