sou · GVB360d11 · 2008-01-01 00:00:00 — Bilaga B 30 SOU 2007:60 18 men södra delarna av landet ser ut att få klart mindre mängder. Nederbörden blir dock intensivare även . Samtliga scenarier tyder på en ökad avrinning från som helhet på årsbasis, men med stora regionala och säsongsvisa skillnader. Snö och isförhållanden påverkas givetvis vid en uppvärmning. Detta är en viktig del av den svenska naturmiljön som direkt påverkar ekosystemen och förutsättningarna för turism och friluftsliv. Svenska glaciärer kan befaras försvinna liksom de små områden med permafrost som finns i . Klimatstudier vid tyder på att den storskaliga regionala cirkulationen i kan komma att bli påverkad av den globala uppvärmningen. Detta och en del andra faktorer förändrar de nederbörds- och vindförhållanden som styr färskvatten- och saltvatteninflödena till . Klimatet består inte enbart av medelvärden och säsongsmässiga variationer. Klimatextremer kan definieras utifrån att de förekommer (klimatologiskt är extrema) eller utifrån att de påverkar samhälle, miljö och biologisk mångfald på ett kännbart sätt. Extremer är ofta lokala även om t.ex. kraftiga stormar, värmeböljor, torkor och köldknäppar kan täcka stora arealer och även sträcka ut sig över tiden. En ökad risk för översvämningar verkar troligt, särskilt i . Studierna visar inte entydigt stora förändringar i kraftiga vindar för . Vad behöver vi veta, vad vet vi, och hur kan vi ta reda på mer? Det finns utan tvekan många skäl att beakta biologisk mångfald i ett klimatsammanhang: bevarande av buffrande förmåga, bevarande av andra ekosystemtjänster, internationella konventioner, nationella miljömål och strategier, nationell och europeisk lagstiftning m.m. För att ta hänsyn till biologisk mångfald i ett klimatsammanhang krävs ett antal åtgärder omfattande bl.a. policies/lagstiftning/styr SOU 2007:60 Bilaga B 30 19 medel, naturvårdsstrategi, praktisk naturvård, forskning, myndighets- och verksamhetssamordning m.m. Några exempel är: Utforma målsättning, strategi och rutiner för att beakta biologisk mångfald när vi anpassar samhället och markanvändningen till ett förändrat klimat eftersom, vilket diskuteras närmare nedan, anpassningarna mycket väl kan ge större negativa effekter på biologisk mångfald än klimatförändringarna i sig. Bedöma olika ekosystems sårbarhet för olika sannolika anpassningsåtgärder inom samhälle och areella näringar, dels till stöd för arbetet i föregående punkt, dels i syfte att utpeka ekosystem och markanvändning för vilka en dialog mellan anpassning och naturvård är särskilt angelägen. Utforma klimatanpassade bevarande- och skötselstrategier för områden och naturtyper i syfte att skapa en beredskap för pågående och kommande sannolika förändringar. Beredskapen innefattar bl.a. åtgärder som behöver innan de får effekt, exempelvis anläggning av skogs- och vegetationstyper, ökad spridning av vissa organismer, och utveckling nya skötselmetoder. Utforma övervakning av biologisk mångfald som detekterar klimatrelaterade förändringar i så god tid att anpassningsåtgärder kan sättas in. Den första punkten, och liknande policyrelaterade åtgärder, kan utföras . Övriga punkter kräver däremot kunskap om hur biologisk mångfald förväntas påverkas av klimatförändringar och anpassningsåtgärder. För att bedöma effekter av anpassningsåtgärder krävs dessutom att kunskap om biologisk mångfald analyseras tillsammans med socioekonomisk kunskap i vid mening. Denna rapport begränsas till kunskap om biologisk mångfald. Rapportens slutsatser beträffande kunskapsläget Under arbetets gång har det blivit uppenbart att vi saknar nödvändig kunskap om biologisk mångfald i ett klimatsammanhang. Det har också blivit uppenbart att mycket av den önskade kunskapen relativt enkelt kan tas fram, genom nya analyser och sammanställ Bilaga B 30 SOU 2007:60 20 ningar av befintlig kunskap eller genom enklare undersökningar. För vissa kunskapsluckor krävs dock mer omfattande forskning. Rapporten redovisar därför inte nämnvärt många svar, men däremot åtskilliga förslag till åtgärder för kunskapsuppbyggnad (se sammanställning i tabell 2 samt i respektive kapitel där området diskuteras). Vad är biologisk mångfald i naturvårdssammanhang? Av konventionens för biologisk mångfald (CBD) definitioner framgår att biologisk mångfald innefattar alla arter och deras genetiska variation, deras livsmiljöer och de förhållanden och ekologiska processer som är grunden för livsmiljöerna. Alla arter är principiellt lika mycket värda, men i ett naturvårdssammanhang prioriterar man ändå ofta skyddsvärda arter, nyckelarter, signalarter etc. Sådana prioriteringar har praktiska orsaker och uttrycker inte någon värdering. Exempelvis är vanliga och ovanliga arter lika viktiga för naturvården, men naturvårdsbudgeten används främst till att rädda arter som utan åtgärder löper risk att försvinna, exempelvis rödlistade arter. På motsvarande sätt prioriteras ibland nyckelarter vilka skapar förutsättningar för flera andra arter, och signalarter vilka med viss sannolikhet indikerar förekomsten av flera andra arter. Begreppet hög biologisk mångfald innebär vanligen att ett område eller en naturtyp fungerar ekologiskt, och har alla typiska livsmiljöer och arter knutna till livsmiljöerna. En artfattig mosse som uppfyller dessa kriterier anses vanligen ha högre biologisk mångfald och högre skyddsvärde än en söndergödslad f.d. naturbetesmark, även om den senare kan ha fler arter totalt sett. Ovanstående resonemang har betydelse för hur vi värderar effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald. Eftersom antalet arter per ytenhet, per naturtyp etc. ökar söderut i och skulle ökat artantal i vissa naturtyper kunna vara en förväntad effekt av ett varmare klimat. Detta kunde tolkas som att SOU 2007:60 Bilaga B 30 21 klimatförändringar kan bli positiva för biologisk mångfald i . En ökning av det totala artantalet är dock i naturvårdssammanhang ingen kompensation för eventuell förlust av nordliga arter och arter från nordliga biotoper. På motsvarande sätt kompenseras inte förlust av krävande biotopspecifika arter av ökat antal vanliga generalistarter. Klimatförändringar och människans nyttjande av naturen Effekter av klimat på biologisk mångfald måste bedömas i relation till effekterna av andra omgivningsfaktorer, fr.a. människans nyttjande av natur och naturresurser. Det innefattar areella näringars markanvändning, reglering av sjöar och vattendrag, nyttjande av havens resurser, utsläpp till vatten och luft etc. En stor andel av naturtyper och geografiska områden är påverkade av människan och nyttjande har stor betydelse för vilka effekterna blir av ett förändrat klimateffekterna blir, och för hur vi kan prediktera effekterna. Nyttjande av naturresurser är det största hotet mot biologisk mångfald och I så gott som alla ekosystem på jorden ser vi negativa trender för biologisk mångfald och de kan vanligen hänföras till överutnyttjande eller olämpligt nyttjande av naturresurser. Detta gäller även i . Även i många ekosystem där trenderna tycks någorlunda stabila är nivåerna för biologisk mångfald låga genom tidigare negativa förändringar. Exempel Biologisk mångfald i skog går tillbaka genom att arealen naturskog (i vid mening) fortfarande minskar genom avverkning, och genom att få skogsarter kan ha livskraftiga populationer i den produktionsskog som skapas. Därtill påverkas biologisk mångfald negativt av fragmentering, Bilaga B 30 SOU 2007:60 22 dvs. av att en stor del av resterande naturskogsfragment är små och isolerade från varandra. Biologisk mångfald i jordbrukslandskapet går tillbaka främst genom igenväxning i övergivna slåtter- och betesmarker, felaktig skötsel i ännu hävdade marker och genom den fragmentering som orsakas av igenväxningen och av tidigare rationaliseringar av jordbruksmarken. Biologisk mångfald i sjöar och vattendrag är redan kraftigt förändrad av eutrofiering, reglering, introduktion av främmande arter. Biologisk mångfald i våtmarker är i kraftigt förändrad av reglering av vattendrag, markavvattning och upphörd traditionell hävd. Det är viktigt att inse att människans påverkan på biologisk mångfald även framgent kommer att vara ytterst stark. Markanvändning som är negativ för biologisk mångfald kommer att vara det även i ett förändrat klimat. Vill vi bevara biologisk mångfald måste vi vara medvetna om, och förberedda på eventuella ytterligare problem, orsakade av klimatförändringarna. Två effekter av nyttjande I ett klimatsammanhang får nyttjande av naturresurser två huvudsakliga effekter. Motorn i naturtyper är olika slags ekologiska processer vilka dels skapar livsmiljöer för arter, dels påverkar populationerna direkt. Många av processerna är tydligt klimatrelaterade, medan andra inte är det. Människans aktiviteter utgör ofta mycket kraftfulla ekologiska processer, mot vilka klimatrelaterade processer måste vägas när man bedömer nettoeffekten på biologisk mångfald. Exempel Ändrad temperatur och humiditet kan antas påverka tidpunkten för och omfattningen av blomning i naturbetesmarker. Blomrikedomen och blomningstiden har i sin tur stor betydelse för växt-, frö-, pollen och nektarätande insekter, i sin tur föda för predatorer. För växter och insekter i betesmarker är emellertid avbetningen den överlägset viktigaste faktorn (2006). Det innebär att smärre klimatbetingade förändringar i blomproduktion och blomningstidpunkt kan antas få liten ekologisk betydelse jämfört med markanvändningen, fr.a. tidpunkten för bete och betesintensiteten. SOU 2007:60 Bilaga B 30 23 Tidpunkten för bete påverkar blomrikedomen i gräsmarker betydligt mer än klimatbetingade förändringar i blomningstidpunkt. Bete i fållan bakom stängslet, i förgrunden. Nyttjande av naturen har stor betydelse för det globala klimatet, exempelvis genom frigörande respektive bindning av koldioxid och metanutsläpp från djurproduktion, har diskuterats i klimatrapporter. Nyttjande av naturen kan bidra direkt och mycket starkt även till lokal- och mikroklimatet genom påverkan på vegetationen, både på träd-, busk-, fält-, och bottenskikt. Vegetationsstrukturen påverkar i sin tur temperatur, solexponering, vindförhållanden, vattentillförsel och avdunstning, d.v.s. sådana faktorer som kommer att förändras med ett förändrat klimat. Exempel I ohävdad med hög vegetation och tjock förna är dygnsmedeltemperaturen vid markytan minst fem grader lägre än i hävdad (Clapperton m fl.. 2002). Detta leder till halverad och närmare försenad frögroning (opubl. Bilaga B 30 SOU 2007:60 24 På samma sätt leder skillnad i dygnsmedeltemperatur mellan lövdominerad och grandominerad skog kläckning av grön aspvedbock i grandominerad skog (m.fl. opubl.). Abundans av flygande fjärilar i kustnära betesmark varierar avsevärt mellan år, bl.a. beroende på vår- och försommarvädret. En nästan lika stor variation finns mellan betesmarker, beroende på innehåll av buskar som ger lä i den blåsiga kustmiljön (m.fl. opubl.). Fuktigheten har stor betydelse för epifytiska lavar på gamla lövträd, och kust- och sjönära lokaler är ofta artrikare än lokaler längre från vatten. Om sly får växa upp bland gammelträden blir artsammansättningen torrpräglad, beroende på att slyet stoppar dimma, nattdagg och i viss mån regn (S. Hultengren, muntl.). Tidpunkten för och omfattningen av högvatten, exempelvis vårflod, har stor betydelse för biologisk mångfald längs sjöar och vattendrag. Vattenföringen förutsägs påverkas av ett ändrat klimat, men alla aspekter på vattenföring påverkas också mycket kraftigt av reglering (L. Tranvik, muntl. ; , opubl. Vegetationszoneringen på strandängar avgörs till stor del av var medelvattenlinjen ligger på strandängen, i sin tur en effekt av variationerna i vattennivå i vattendrag, sjöar och hav. Vissa slags hävd kan också förskjuta vegetationszonerna många tiotals meter, bl.a. genom att marken kompakteras av betesdjur (1996). Klimateffekter kan maskeras av mark- och resursanvändningen Många naturtyper är mycket starkt påverkade eller rentav skapade av människans markutnyttjande, och stora områden kan betraktas som rena kulturlandskap. I sådana fall kan effekterna av klimat vara små jämfört med effekterna av markanvändningen (Jfr 2001, s. 49 ff.). Även mark som skyddas från markanvändning, som skogsreservat, är ofta föremål för skötselinsatser, dvs. en slags markanvändning med naturvårdssyfte. Exempel Om en naturskogsbiotop avverkas och omförs till produktionsskog innebär det en närmast total omvandling av biotopens biologiska mångfald. Eventuella effekter av klimatförändringar blir marginella i förhållande till effekter av markanvändningen. I står skogsbruk för den huvudsakliga påverkan på biologisk mångfald på av den produktiva skogsmarksarealen. SOU 2007:60 Bilaga B 30 25 Motsvarande gäller för biologisk mångfald i hävdskapade naturtyper: även måttliga hävdförändringar får så stora effekter på biologisk mångfald att effekter av klimaförändringar blir små relativt sett. I havsekosystemen utgör bl.a. fiske en så stor påverkan på ekosystemen att klimateffekter ofta är svåra att modellera (Ojaveer & 2001). Stor eller liten klimateffekt – en fråga om vald referensnivå Av ovanstående resonemang framgår att en effektbedömning kan ge mycket olika resultat beroende på vilken referensnivå vi väljer när vi mäter förändring. Exempel Tar vi naturskogens biologiska mångfald som utgångspunkt skulle de flesta direkta effekter av ändrat klimat vara närmast försumbara jämfört med effekterna av en slutavverkning. Tar vi däremot som referensnivå biologisk mångfald på hygget kan klimateffekten tänkas bli relativt stor, exempelvis genom att ökad avdunstning kan slå ut de sista restförekomsterna av torkkänsliga skogsarter under hyggesfasen. Klimateffekter kan förstärkas av markanvändningen Klimatförändringar kommer med säkerhet att leda till modifierade brukningsmetoder och till nya former av nyttjande. Dessa förändringar i markanvändningen kan i sin tur få stora konsekvenser för biologisk mångfald, betydligt större än effekterna av klimatförändringen i sig. Detta har kallats tertiära effekter av klimatförändringar (efter: primära – effekter på växt- och djurindivider, och sekundära – effekter på populationer och arter, se t.ex. Würsig m.fl. 2002). Bilaga B 30 SOU 2007:60 26 Exempel Minskad tjäle och ökad stormfrekvens kan komma att framtvinga ökad användning av lövträd på granens bekostnad, vilket kan antas ge stora, huvudsakligen positiva, effekter på biologisk mångfald i produktionsskog. Om skogsbruket å andra sidan väljer andra rotfasta trädslag som sitka-gran, får det stora negativa effekter på biologisk mångfald. I båda fallen är effekterna av klimatbetingade trädslagsbyten större än av klimatförändringarna i sig. Nya brukningsformer: biobränsleproduktion Bland förväntade nya brukningsformer kan särskilt nämnas ökad framställning av biobränsle, både på skogs- och jordbruksmark. Effekter på biologisk mångfald av biobränsleproduktion kan variera från positiva till negativa dels beroende på hur (vilka metoder) och var (vilka naturtyper och landskap som tas i anspråk) produktionen sker, dels beroende på i vilken rumslig skala man gör bedömningen. När biologisk mångfald diskuteras i biobränslesammanhang handlar det ofta om att minimera de negativa effekterna av biobränsleuttag. Även om det finns få exempel på produktionsmetoder med otvetydigt positiva effekter på biologisk mångfald skulle det förmodligen gå att skapa både nya och traditionella naturtyper där exempelvis ljus- och värmekrävande biologisk mångfald gynnades av regelbunden skörd av biomassa. Skottskogsbruk med traditionella skottskogsträdslag (ask, lind, bok, etc). Glesa bestånd av gammelträd där djur saknas för hagmarksbete. Öppethållande med regelbunden röjning av föryngring i ädellövhagar och glesa gammeltallbestånd. Slåtter av vass och annan vegetation. Vidmakthållen öppenhet i gammal fäbodskog. Regelbunden skörd av föryngring i exempelvis fäbodpräglad fjällbjörkskog (inkl. f.d. slåttermyr). Vidmakthållen skogsgräns i fjällen. Regelbunden skörd av fjällbjörk där biologisk mångfald hotas av att trädgränsen höjs. Att göra: Det är angeläget att se över ekonomiska, praktiska och ekologiska förutsättningar för olika brukningsformer som kombinerar biobränsleproduktion med naturvård. SOU 2007:60 Bilaga B 30 27 Om skogsmark tas i anspråk för biobränsleproduktion kan det vara fråga om ökat uttag i samband med skogsbruk, exempelvis uttag av grot. Detta extra uttag har någorlunda begränsade effekter på biologisk mångfald utom i vissa regioner som östra län, där det finns en rik insektsfauna knuten till lövgrot (2001). Allt ökat uttag av biomassa ökar behovet av återföring av näring till skogsmarken. Gödslingen påverkar exempelvis mossor och mykorrhizasvampar negativt, men effekterna varierar beroende på gödselmedel. Det finns alltid risk för negativa effekter på näringsfattiga våtmarker, sjöar och vattendrag, även utanför det gödslade området. Om biobränsleproduktion på skogsmark innebär att nya naturtyper, tidigare olönsamma för skogsbruk, tas i anspråk, torde produktionen i de flesta fall få starkt negativa konsekvenser för biologisk mångfald. Undantag är metoder som skapar värdefulla naturtyper, exempelvis av det slag som diskuteras ovan. Att göra: Effekter av biobränsleproduktion på skogens biologiska mångfald har behandlats av (2001), men det är angeläget att dels fördjupa utvärderingen regionvis (bl.a. baserat på de värdetrakter som utpekas i regionvisa strategier för skogsskydd), dels genomföra regionvis bedömning av effekter av produktionsformer som tillkommit . Bilaga B 30 SOU 2007:60 28 GROT, grenar och toppar, ett av skogens biobränslesortiment Om tas i anspråk torde effekterna på biologisk mångfald bli neutrala eller positiva vad gäller själva produktionsområdet. Detta eftersom har mycket låg biologisk mångfald, med undantag för vissa speciella åkerjordar (fr.a. sand) och brukningsformer (t.ex. långliggande träda). Ligger produktionsområdet i helåkersbygd kan biobränsleproduktion sannolikt vara positiv för biologisk mångfald även i produktionsområdets närmaste omgivning, genom att det skapar nya landskapsstrukturer och därigenom ökar variationen. I skogsbygd blir däremot effekterna i närområdet ofta negativa, genom att gamla bryn mellan åker och skog försvinner vid exempelvis energiskogsodling. Påverkan ännu längre från produktionsområdet kan tänkas bli svagt positiva genom minskat läckage av näring och bekämpningsmedel till vattendrag, sjöar och hav jämfört med åkerbruk. Biobränsleproduktion i semi-naturliga naturtyper, exempelvis naturbetesmark, torde vanligen vara starkt negativ för biologisk mångfald, såvida den inte skapar värdefulla naturtyper av det slag som diskuterats ovan. SOU 2007:60 Bilaga B 30 29 Att göra: Sammanställ troliga effekter på biologisk mångfald av olika slags biobränsleproduktion i olika naturtyper i olika jordbrukslandskap. Väg effekterna mot andra värderingskriterier, som lönsamhet i biobränsleproduktion och jordbruk och eventuella andra alternativa nyttjandeformer. Få enkla orsak-verkan-samband mellan nyttjande och klimatförändringar –därför få enkla samband mellan klimatförändringar och biologisk mångfald Även om klimatförändringar utan tvekan kommer att på många sätt förändra vårt nyttjande av landskapet, finns det få enkla orsakverkan-mekanismer. Nyttjande av naturresurser är inte bara resultat av naturförutsättningarna utan också i hög grad av politik, attityder och styrmedel. Särskilt uppenbart är det i jordbrukslandskapet där markanvändningen regleras av ett omfattande ersättnings- och regelsystem på europeisk nivå. Även i skogslandskapet är markanvändningen i hög grad ett resultat av nuvarande och tidigare styrmedel, exempelvis bidrag till skogsbilvägar, markavvattning och skogsbruksplaner, skogsvårdslagstiftning, beskattningsregler för virkesuttag och avsättning till naturvård etc. Nyttjande av havens resurser är i stor utsträckning styrt av politiska beslut om uttagskvoter, handelsavtal och stöd till fiskenäringarna. Vi kan med andra ord i stor utsträckning välja hur vi låter klimatförändringar förändra nyttjandet av naturen, exempelvis markanvändningen. Eftersom nyttjandet har så stor betydelse för biologisk mångfald innebär det att vi i viss utsträckning kan välja hur vi låter klimatförändringar påverka biologisk mångfald. Exempel Högre nederbörd och flöden i vattendrag kan leda till att lågt liggande skogs- och jordbruksmark, exempelvis i gamla dikningsföretag, blir svåra eller omöjliga att bruka. Vi kan därvid välja att låta sådan mark tas ur traditionell skogs- eller jordbruksproduktion, kanske delvis i avsikt att binda kol och näringsämnen. Detta skulle ge starkt positiva effekter på biologisk mångfald genom ökade arealer våtmark och sumpskog. Vi kan också välja att kompensera ökad fuktighet med nya tröskelsänkningar och dikningsföretag (jfr pågående diskussioner betr. Helgeån), generösare markavvattningslagstiftning etc. Detta skulle kunna skapa ett ännu torrare landskap än vi har , med starkt negativa konsekvenser för biologisk mångfald. Bilaga B 30 SOU 2007:60 30 Våtmark på övergiven försumpad tjäle och ökad stormfrekvens kan försvåra sågtimmerproduktion baserad på gran. Vi kan välja ökad plantering av lövträd och andra mer rotfasta trädslag, vilket kan antas ge positiva effekter på biologisk mångfald i produktionsskog. Vi kan också välja att arbeta med granproduktion i kortare omloppstider, vilket troligen skulle påverka biologisk mångfald negativt genom ökad avverkningsfrekvens och minskad areal äldre skog. Ytterligare en väg är att välja främmande trädslag, vilket skulle ge starkt negativ effekt på biologisk mångfald. Minskad tjäle och ökad stormfrekvens kan förväntas öka frekvensen av vindfällen och barkborredödade träd i produktionsskog. Vi kan välja att låta antalet döda träd per hektar öka, vilket skulle öka mängden död ved och ge positiva effekter på biologisk mångfald. Vi kan också välja juridiska eller ekonomiska styrmedel för att städa skogen, vilket skulle ge neutral eller, om det leder till minskad mängd död ved, negativ effekt på biologisk mångfald. F.n. är det den sistnämnda vägen vi valt i de stormdrabbade områdena i , och där diskuteras även uttag av död ved från skyddade områden för att undvika smitta på produktionsskog (Skogseko nr 1 2007). SOU 2007:60 Bilaga B 30 31 Valet av styrmedel kan, som i exemplen ovan, baseras på prioriteringar beträffande produktionen. Vi kan också välja styrmedel och markanvändning i syfte att aktivt motverka klimateffekter på biologisk mångfald eller landskap. Exempel Försvårade vinterbetesförhållanden för ren till följd av mildperioder kan leda till minskat renantal och renbetestryck i fjällen. Vi kan å andra sidan välja att med styrmedel gynna rennäringen, generellt eller i vissa områden, om vi tror att ett ökat renbetestryck kan motverka igenväxning på kalfjället. Är klimateffekter på biologisk mångfald alltid negativa? Utvärdering av effekter på biologisk mångfald görs lämpligen värdeneutral, dvs. man letar efter en effekt oavsett om den förväntas vara positiv eller negativ. I ett naturvårds- eller åtgärdssammanhang kommer däremot troligen negativa effekter att prioriteras eftersom det är de som innebär problem för biologisk mångfald och som därmed måste åtgärdas. Det finns dock i vissa sammanhang anledning att särskilt leta efter positiva effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald. Särskilt i två sammanhang kan biologisk mångfald antas påverkas positivt av klimatförändringar. Arter, naturtyper etc. som huvudsakligen hotas av det nuvarande klimatet. Det gäller sådana som så starkt begränsas av klimatfaktorer, exempelvis temperatur och nederbörd, att de riskerar att försvinna. För vissa av dessa kan de förväntade klimatförändringarna innebära att de kan avföras från hotlistorna (medan för andra kan situationen givetvis komma att förvärras). Exempel Minst tretton svenska fjärilsarter lever på krissla i .