sou · GVB3112 · 2008-01-01 00:00:00 — En reformering och förnyelse startade genom satsningen på kunskapslyftetTPF2FPT som bland annat finansierades genom omfördelning av arbetsmarknadspolitiska medel. hade fyra viktiga perspektiv – förnyelse av arbetsmarknads- och utbildningspolitiken, rättvisare fördelning av utbildningsmöjligheter och ökad tillväxt. utvecklades i många kommuner samverkan mellan kommunens studievägledare och arbetsförmed- lingens vägledare. I vissa fall även med medverkan av företrädare från försäkringskassa och socialförvaltning. På många håll upp- hörde samarbetet efter slut. Men det finns exempel på att man i kommunerna åter utvecklar samverkan mellan olika myndigheter för att möta individers behov och utnyttja resurser på ett effektivare sätt (se vidare 6.1.2). Metoder för validering utvecklades i syfte att förkorta studie- tiden och vägen till arbete. Runt om i landet byggde kommuner, utbildningsanordnare och andra aktörer, t.ex. branschorganisa- tioner, upp egna system för sådan verksamhet. Anledningen till att validering fick stor genomslagskraft var att utbildningen skulle utgå från den vuxnes behov och förutsättningar samt det faktum att vuxna, som redan hade kunskaper inom utbildnings- eller yrkes- områden, inte skulle behöva läsa om det de redan kunde. Möjlighet skulle ges att bygga på och ta till sig nya kunskaper. Resultatet blev ett effektivare resursutnyttjande. En viktig del i reformeringen av vuxenutbildningen var ett stat- ligt stöd till kommunerna om åren 2002 2003 för att ytterligare utveckla en infrastruktur för vuxnas lärande. De extra resurser som kommunerna tilldelades, genom både kunskaps- lyftet och satsningen på att utveckla en infrastruktur, har varit 2TP PT var en satsning på vuxenutbildning som pågick från till och med . tilldelades kommunerna resurser motsvarande cirka 100 000 heltidsplatser för i första hand gymnasial utbildning av arbetslösa personer. Folkhögskolorna fick 10 000 platser. av satsningen skedde en successiv minskning av det statliga stödet, som motsvarande cirka 70 000 platser. Uppskattningsvis fick närmare 800 000 personer en gymnasial utbildning som satsningen pågick. Efter slut utgick ett riktat statsbidrag åren 2003–2006, som finansierade cirka 47 000 årsstudieplatser i komvux och folkhögskolor. Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet viktiga drivkrafter för att stödja en omvandling av den kommunala vuxenutbildningen. Beloppen som kommunerna fått i stöd varierar mellan och . Spännvidden där- emellan kan ses som ett mått, inte enbart på kommunernas olika behov, utan också på deras egna resurser att utveckla en infra- struktur. Myndigheten för skolutveckling har följt upp kommunernas satsningar utifrån deras egna redovisningar. Någon extern utvärde- ring har inte gjorts. Enligt myndigheten har bidraget huvudsakligen använts till insatser på två områden: för att utveckla samverkan mellan olika aktörer i kommunerna och att bygga upp lärmiljöer för vuxnas lärande. Samverkan har skett med en rad myndigheter och organisa- tioner som arbetsförmedling, andra kommunala förvaltningar, näringsliv, fackföreningar, bibliotek etc. Formerna för samverkan har varierat från informella nätverk till formaliserade samverkans- organ. Ett viktigt syfte har varit att erbjuda vuxna kommun- invånare samlad information och vägledning om utbildningsmöjlig- heter och vägar till arbete. Det andra området, att bygga upp lärmiljöer av olika slag, har ofta skett i form av lärcentrum. Beroende på lokala förutsättningar har olika lösningar valts. Kommunerna har satsat på IKT för att stödja lärande, främst genom utveckling av Webbportaler och distansutbildning. Innebörden av begreppet lärcentrum är inte entydig. I departe- mentsskrivelsen Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande (Ds 2003:23) uttalades att: BegreppetT lärcentrum bör förbehållas en inrättning som förutom en mötesplats och studieplatser, elektronisk kommunikation och ett referensbibliotek också regelbundet erbjuder studiehandled- ning. Vilka övriga funktioner som knyts till ett lärcentrum avgörs och måste även framledes avgöras av förhållandena i kommunen. När så är lämpligt bör ett lärcentrum också kunna ges förutsätt- ningar att verka som förmedlare av utbildning och som motor i den regionala utvecklingen.T Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet talar man om lärcentrum som mötesplats för lärande, som mäklare mellan behov, efterfrågan och utbud av utbildning och som motor för utveckling och tillväxt. Ett lärcentrum behöver inte vara och är sällan en speciell institutionsbyggnad. Lärcentrum står i stället för ett system för lärande och anpassning till lokala behov. Behovet av att inrätta lärcentrum har vuxit fram underifrån. Från att ha varit en satsning i få kommuner visar en kartläggning som (2004) genomfört att antalet lärcentrum ökade starkt 2003. Av landets 290 kommuner hade eller planerade 257 att ha lärcentrumverksamhet . Kännetecknande för dessa verksamheter är att de är nät- verksbaserade och rymmer en samverkanstanke där olika aktörer, t.ex. utbildningsanordnare, arbetsförmedling, arbetsmarknadens parter, finns representerade. Gemensamt är också att alla efter- strävar flexibla arbetssätt. I ett lärcentrum kan den som vill studera få stöd och vägledning, både inför och under utbildningen. Lärcentrum tillhandahåller också datorer, handledning, bibliotek med mera. De flesta lärcentrum arbetar aktivt med att marknadsföra utbildningar och rekrytera studerande samt genomför behovs- och efterfråge- analyser. Många lärcentrum påverkar vilka utbildningar som erbjuds genom att föra en dialog med utbildningsanordnare. Kommunernas lärcentrum har i huvudsak finansierats från tre håll: med anslag ur kommunens egen budget, med statliga bidrag och med medel från ESF-RådetTPF3FPT. I glesbygdsregioner har dessa medel varit mycket viktiga för att göra kraftfulla satsningar på regional utveckling. Ett problem som många lärcentrum står inför är att de har byggts upp och utvecklats med tillfälliga projekt- medel och står inför problemet att driva verksamheten vidare med enbart kommunala medel. En bidragande orsak till finansie- ringsproblemen kan vara att lärcentrum inrättas och utvecklas vid sidan av en kommuns egen utförarorganisation av vuxenutbildning (komvuxenhet). På detta sätt kan i praktiken två parallella, kanske konkurrerande, verksamheter byggas upp, vilket ställer större krav då det gäller finansieringen. I många fall kan detta förhållande vara ett arv från kunskapslyftsperioden då många kommuner valde att lägga vid sidan av komvuxorganisationen. är lärcentrum en betydelsefull mötesplats för många män- niskor och erbjuder utbildningar på olika nivåer Förutom kommu- 3TP PT Rådet för Europeiska socialfonden i . Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet nens utbildning för vuxna och folkbildning knyts kvalificerad yrkesutbildning, högskoleutbildning och i vissa fall forskar- utbildning samt arbetsmarknadsutbildning till dessa lärcentrum. Det finns ett stort antal mycket väl fungerade lärcentrum runt om i landet. De lokala förutsättningarna styr och verksamheterna är därför olika. Nedan ges exempel på hur verksamheten bedrivs inom ett lärcentrum. Masugnens lärcentrum i – mötesplats för arbetsliv och lärande Masugnens lärcentrum är ett av äldsta lärcentrum. Namnet kommer av att verksamheten är inhyst i renoverade lokaler som ursprungligen omfattade järnhantering i fyra masugnar. startade teknikutbildning som uppdragsutbildning åt dåvarande Volvolastvagnar. En idéskiss till Lärcentrum Masugnen presenterades med uppdrag åt arbetsförmedlingen att genomföra studieförberedande kurser för arbetssökande. därefter bildade Lärcentrum en egen enhet under kommunstyrelsen och verksamheten utökades med högskoleutbildningar och ett Datortek. Därefter har verksamheten successivt vuxit och fått en allt större omfattning. Lärcentrum Masugnen är huvudman för vägledningscentrum, utbildningsenheten, arbetsmarknads- enheten och flyktingmottagningen i kommunen. Vägledningscentrum fungerar som vägen in och är en mötes- plats för vuxna i kommunen. Inom vägledningscentrum arbetar man dels med vägledning och motivationshöjande insatser, dels med rehabilitering genom bland annat en vägledningskurs för sjuk- skrivna personer. Vägledningscentrum utvecklar också metoder för validering. Vuxenutbildning erbjuds inom vuxenutbild- ning, särvux och svenskundervisning för invandrare (sfi). Kvalifice- rad yrkesutbildning (KY) med inriktning mot processteknik inom explosivämnesindustrin startade för enbart anställda. har ungefär hälften av de studerande deltagit inom ramen för arbetsmarknadsutbildning. Enligt uppgifter från Mas- ugnen har av deltagarna fått tillsvidareanställ- ning, vikariat eller förändrade/nya arbetsuppgifter. Industriteknisk utbildning för vuxna (ITU) startade och upphandlas utbildningen som arbets- marknadsutbildning. Utbildningen, som efterfrågas av det lokala Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet näringslivet, varvas med teori och arbetsplatsförlagd utbildning. Utfallet har varit positivt, av deltagarna har fått jobb. Masugnen har vidare uppdrag för Transportfackens yrkes- och arbetsmiljönämnd, TYA, och , . Uppdragen innebär att skräddarsy handledarutbildningar inom respektive bransch för blivande handledare för de studerande. anordnade Masugnen bland annat en städkurs för deltagare i aktivitetsgarantin. Utbildningen ledde till anställning för alla deltagare. Masugnen erbjuder också högskole- studier på distans, branschutbildningar och uppdragsutbildningar till företag, organisationer och myndigheter. Masugnen ingår i Teknikcollege län, som var det första Teknikcollege som blev certifierat av (se vidare 6.2.2). och Masugnen (gymnasiet och vuxenutbild- ningen) samarbetar för att genomföra utbildningarna inom Teknik- college som består av två huvudinriktningar: Teknik och företagande och Produktionsteknik. 6.1.2Några exempel på lokal samverkan mellan olika myndigheter Nedan beskriver vi mycket kort hur man i några kommuner samverkar mellan olika kommunala förvaltningar och med andra myndigheter/aktörer. Det är viktigt att framhålla att samarbete och samverkan på liknande sätt sker i många andra kommuner. Helsingborgsgnistan är ett samverkansprojekt mellan arbetsförmed- lingen, och i . Projektet medfinansieras av Europeiska socialfonden. Syftet med projektet är att skapa en modell och kvalificerad bedömningsresurs för ett gemensamt arbete med personer som av olika anledningar står långt ifrån arbetsmarknaden. Målgruppen är personer som är i behov av hjälp och stöd från minst två samverkansmyndigheter och där tidigare åtgärder inte gett önskat resultat. Målet är att stoppa rundgången mellan myndigheterna, klarlägga individens arbetsför- måga samt att hitta vägar ut på arbetsmarknaden för de individer där detta är möjligt. Som framgångsfaktorer lyfter man fram sam- Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet lokalisering och samfinansiering mellan de inblandade myndig- heterna. Handläggare från respektive myndighet sitter fysiskt till- sammans och tar ett gemensamt ansvar för individen, som på detta sätt hamnar i ett tydligare fokus. Genom att ha tillgång till samtliga myndigheters olika insatser, åtgärder och utbildningar hittar varje individ sin väg mot egen försörjning. har tagit initiativ till ett nytt Arbet- smarknads- och utvecklingscentrum där arbetsförmedlingen, försäk- ringskassan och socialförvaltningens integrationsenhet och enheten för arbete och rehabilitering kommer att samlokaliseras från . En projektgrupp med representanter från arbetsför- medlingen, , komvux och socialförvaltningen planerar verksamheten. inrättar fem för att underlätta för stockholmare som är beroende av försörjningsstöd att få arbete. blir den gemensamma ingången till stadens resurser för arbetsmarknadsinsatser. En viktig utgångs- punkt är att samla arbetsmarknadens aktörer i ett gemensamt arbetssätt: stadens egna förvaltningar, arbetsförmedlingen, försäk- ringskassan, bemanningsföretag, organisationer, stiftelser och föreningar. I samordnades information och vägledningsinsatser mellan kommunen och arbetsförmedlingen 2002. Ett Vägledningsinfotek bemannades med vägledare från både kom- mun och arbetsförmedling och verksamheten fick i uppdrag att erbjuda vägledning och studieplanering för alla intresserade samt att upphandla utbildning efter individers behov. Verksamheten fick stor uppmärksamhet för dess roll som fristående mäklare mellan utbud och efterfrågan både nationellt och internationellt, bland annat i en om vägledning inom EU och ett pilot- Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet projekt inom , där resultaten spreds vidare till ett antal länder inom EU. Vägledningsinfoteket lades ner i samband med att och därmed det ekonomiska underlaget för verk- samheten upphörde. Ett fortsatt samarbete sker nu i form av personalsamverkan: studievägledare verksamma vid kommunens lärcentrum , , finns på arbetsförmedlingen. Ett nära samarbete sker också kring individuell planering för invandrare där kommunens studievägledare och arbetsförmedlingens handläggare arbetar i team och upprättar handlingsplaner. till arbete startade som ett projekt . Från finansieras verk- samheten av i som omfattas av fyra parter: kommun, , försäk- ringskassan och arbetsförmedlingen. Syftet är att personer som är eller kommer att bli arbetslösa, snabbare ska komma ut i arbete, kunna försörja sig själva och därmed få ökad livskvalitet. Mål- gruppen är personer som är i behov av samordnande insatser från minst två myndigheter för att klara sin egen försörjning. Grunden för arbetet vilar på en plattform som består av samlokalisering där personal från arbetsförmedlingen, och Söder- tälje kommun (arbetskonsulenter, studie- och yrkesvägledare, arbetsterapeut) sitter gemensamt. finns även med men har en mer konsultativ roll. Med tvärkompetens arbetar man med individer både enskilt och i grupp, vilket ger en helhetsbild av individens sammansatta behov. Därmed kan man korta vägen till arbete och egen försörjning genom att möta, se och stödja per- sonen där denne befinner sig. I vissa fall synliggörs andra behov hos deltagaren som gör att man inte når målet arbete/studier. Ambitionen är att bromsa rundgången genom att lotsa personen rätt i välfärdssystemet. Ett gemensamt förhållningssätt är lika viktigt inom personalgruppen som utåt till deltagarna. Det bygger på tanken om egenmakt som utgår från ett coachande förhållningssätt i processen till arbete. Att skapa nätverk är en viktig del av verksamheten och man har en stark koppling till näringsliv och andra aktörer. Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet och arbetsförmedlingen ingår i en speciell Lednings- och referensgrupp för vuxenutbildning i , ett forum där man dryftar gemensamma utbildningsfrågor. Till grup- pen har också andra utbildningsanordnare och aktörer som folk- högskola, studieförbund och varit inbjudna att delta. Trots att arbetsmarknadsutbildning och vuxenutbildning har helt olika statlig reglering och olika förutsättningar i övrigt har man lokalt kunnat samarbeta om själva utbildningarna. (2003 2007) samarbetade vuxenutbild- ningen i med länsarbetsnämnden. Det innebar att läns- arbetsnämnden kunde köpa platser av den kommunala vuxen- utbildningen, vilket utnyttjades ganska flitigt . har även Lärcentrum i kommunen kunnat köpa en enstaka plats på en arbetsmarknadsutbildning för någon prioriterad stude- rande som inte varit arbetslös. De studerade har suttit i samma verkstad eller klassrum och haft samma lärare oavsett om det rört sig om en arbetsmarknadsutbildning eller om vuxenutbildning. Komvux har också utfärdat gymnasiebetyg för vissa arbetsmark- nadsutbildningar där sådana har krävts. I huvudsak har det rört omvårdnads- och elektrikerutbildningar. Varje kommun i är enligt lag skyldig att erbjuda alla ung- domar som avslutat en gymnasieutbildning fram till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller . Antalet elevplatser ska anpassas med hänsyn till elevernas önskemål. fortsätter nästan alla från till gymnasieskolan. De flesta gymnasieskolor har huvudman. har ett stort antal fristående gymnasieskolor startats, som erbjuder utbildningar motsvarande nationella program. Det finns 17 nationella program i gymnasieskolan, varav 13 är yrkesinriktade med krav på arbetsplatsförlagd utbildning (APU). Samtliga program syftar till att ge grundläggande behörighet för vidare studier på högskolan. Vid sidan av de nationella programmen finns specialutformade och individuella program. Specialutformade program ska i fråga om utbildningens nivå motsvara ett nationellt program och kunna ligga till grund för fortsatt utbildning på Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet högskolenivå eller för yrkesverksamhet. Individuella program syftar främst till att eleverna ska bli behöriga att söka till och fullfölja studier på ett nationellt eller specialutformat program. Tabell 6.1 Antal elever 3 på nationella yrkesinriktade program i gymnasieskolan /07 Barn- och fritid (BF) Bygg (BP) El (EC) Energi /EN) Fordon (FP) Handels- och adm. Hantverk (HV) Hotell och restaurang (HR) Industri (IP) Livsmedel (LP) Medie (MP) Naturbruk (NP) Omvårdnad (OP) Av tabellen framgår hur många gymnasieelever 3 som /07 fanns i yrkesinriktade nationella program. Det är stora skillnader i antalet elever mellan olika program. Flest elever fanns på Barn- och fritidsprogrammet och Hotell- och restaurang- programmet. Båda dessa program domineras av kvinnor. Männen är koncentrerade till Bygg-, El- och Fordonsprogrammen. Minst antal elever fanns på Energiprogrammet och Livsmedelsprogrammet. Många ungdomar, knappt 9 800, deltog under läsåret även i yrkesinriktade program inom dels specialutformade program, dels i fristående skolorTPF4FPT. Flest antal elever år 3 som gick en yrkesinriktad utbildning inom ett specialutformat program eller i en fristående skola fanns i motsvarande Elprogrammet, knappt 2 600, och i Medieprogrammet, knappt 1 800. I övriga yrkesinriktade special- utformade program och yrkesinriktade program i fristående skolor 4TP PT Specialutformade program och fristående gymnasieskolors utbildningar kategoriseras efter anknytning till nationella program. Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet var antalet elever per program betydligt mindre. /07 fanns sammanlagt cirka 46 000 elever 3 på yrkesinriktade program och cirka 63 000 elever i studieförberedande program. Totalt cirka 109 000 elever. Oavsett om eleverna fanns i de nationella programmen, de specialutformade programmen eller i en fristående skola följde deras studieinriktning traditionellt könsbundna val. Endast på Medieprogrammet var könsfördelningen mer jämn. Utredning om en reformerad gymnasieskola En särskild utredare har fått i uppdrag att lämna förslag till en framtida struktur för gymnasieskolans studievägar (Dir. 2007:8). I uppdraget ingår att se över gymnasieskolans program och inriktningar och föreslå vilka program och inriktningar som ska finnas. Gymnasieskolan ska enligt direktiven leda till en gymnasie- examen för ungdomar och vuxna med tre huvudinriktningar: studieförberedande program som ger grundläggande behörighet till högskolan, yrkesförberedande program och lärlingsutbildning. Enligt tilläggsdirektiv (Dir. 2007:143) ska utredaren se över kärnämnenas innehåll och omfattning samt ge exempel på hur kärnämnes- kurserna tydligare kan profileras utifrån programmens syfte och mål och pröva i vilka kurser kärnämnen ska vara obligatoriska. I uppdraget ingår att belysa konsekvenserna för gymnasial vuxenutbild- ning och om utredaren anser det lämpligt också lämna förslag för denna utbildningsform. Uppdraget ska redovisas . 6.2.1Regional samverkan kring gymnasieutbildning Få kommuner har ett elevunderlag som medger att de kan erbjuda ungdomar samtliga nationella program. För många kommuner är det en utmaning att kunna erbjuda även ett begränsat urval program. Därför ger skollagen kommunerna möjlighet att sam- verka kring gymnasieutbudet för att skapa ett utbildningsutbud av hög kvalitet som är attraktivt för eleverna. Samverkan mellan kommuner, landsting och privata aktörer ökar i omfattning och sker ofta inom ramen för kommunalförbund. Antalet kommunalförbund har ökat . finns ett 80-tal, varav de flesta inom områden som räddningstjänst eller Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet inom utbildningssektorn där t.ex. samverkan kring gymnasieskolan sker. tillsattes Yrkesutbildningsdelegationen med repre- sentanter för näringsliv, offentlig verksamhet, fackliga organisa- tioner och skola. Uppgiften var att stödja utvecklingen av gymna- sieskolans yrkesutbildningar genom bland annat ökad samverkan mellan skola och arbetsliv och en förbättrad regional samverkan. Yrkesutbildningsdelegationen har gett stöd till olika pilotprojekt för att utveckla nya modeller för regional samverkan, t.ex. genom satsningar på utveckling av Teknikcollege. Yrkesutbildningsdelega- tionen avslutade sitt arbete . Därefter har Myndig- heten för skolutveckling regeringens uppdrag (U2007/2169/G) att fortsätta arbetet med att ge stöd inom området. 6.2.2Teknikcollege, Vård- och Omsorgscollege och Servicecollege Teknikcollege är ett samlingsbegrepp för som erbjuder ungdomar och vuxna tekniska utbildningar på alla nivåer med inriktning mot teknikintensiva branscher. Bakom Teknik- college står , som består av ledande företrädare för arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom industri- sektorn. I princip innebär det att hela den privata industrin och dess parter står bakom Teknikcollege. Inom Teknikcollege samverkar kommuner, skolor, utbildnings- anordnare och företag kring utbildning på gymnasial och efter- gymnasial nivå. Hit hör bland annat vuxenutbildning, kvalificerad yrkesutbildning och högskolan. Utbildningarna är kopplade till de regionala industriföretagens behov. Den gymna- siala utbildningen ger möjlighet till jobb direkt och/eller behörig- het för vidare studier vid olika ingenjörsutbildningar. De efter- gymnasiala utbildningarna syftar till att ge individen en yrkes- utbildning av hög kvalitet för de yrkesroller som efterfrågas inom industrin. För att certifierasTPF5FPT som Teknikcollege finns ett antal kriterier som dels ska tjäna som vägledning vid planering och start av ett Teknikcollege, dels fungera som styrande för verksamheten. Det handlar bland annat om att ha en regional och tydlig profil, att samverka med arbetslivet, att det sker en kvalitetssäkring av utbild- 5TP PT Certifiering av Teknikcollege görs av . Yrkesutbildning i det offentliga utbildningsväsendet ningen, att det finns maskiner och utrustning som håller hög kvalitet samt att utbildningarna innehåller arbetsplatsförlagt lärande. finns godkända Teknikcollege i sex regioner och fler Teknikcollege kommer att starta . Arbete pågår för att skapa en riksorganisation för Teknikcollege . Idén med Teknikcollege har förts över även till andra yrkes- områden. Inom vård- och omsorgsområdet har ett Nationellt Råd bildats som ska främja regionala initiativ som leder till att behovet av personal- och kompetensförsörjning inom vård och omsorg uppfylls. Rådet består av företrädare för offentliga och privata arbetsgivare samt arbetsgivarorganisationer. Kriterier för certifie- ring av Vård- och Omsorgscollege (VOC) togs fram . förväntas ett antal VOC certifieras. Initiativ har även tagits från serviceinriktade branscher till att utreda hur Servicecollege för dagens och morgondagens behov av serviceinriktade utbildningar ska utformas. Kriterier för hur Servicecollege ska utvecklas har tagits fram av en styrgrupp. De planerade Servicecollege som kommer att starta ingår i utredningsarbetet. vuxenutbildning (komvux) består av grundläggande vuxenutbildning, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsutbild- ning. Kommuner är huvudmän för komvuxTPF6FPT. Huvudmännen får anlita andra utbildningsanordnare för att genomföra utbildningen.