sou · GWB391 · 2008-10-06 00:00:00 — Organisationer som stödjer soldaterna och deras anhöriga är därför viktiga inslag i det vidare omhänderta- gandet. För att nå den nödvändiga förutsägbarheten i organisatio- nernas – och också i Försvarsmaktens – verksamhet krävs en kon- tinuitet i samarbetet. 16.4.3Hur ska Fredsbaskrarna och andra organisationer stödjas från Försvarsmakten? Utredningen förespråkar att Försvarsmakten efter hand prövar vilka organisationer eller föreningar som kan bistå i den vidare omhändertagande- och uppföljningsverksamheten efter internatio- nella insatser. Lämpligen kan detta arbete utföras av den veteran- administrativa enhet som utredningen föreslår i kapitel 18. Utredningen föreslår vidare att Försvarsmakten ges i uppgift att hitta en lämplig modell för sitt samarbete med organisationer och föreningar som stödjer myndigheten i arbetet med veteransoldaters omhändertagande; avtalsformer, ersättningar. I samband med organisationers roll bör uppmärksammas att det pågår en översyn av den frivilliga försvarsverksamheten där man bland annat diskuterar nya kriterier, inklusive ersättning, för de frivilliga organisationerna.TPF2FPT Enligt direktiven ska utredningen redo- visa sina resultat . För utredningens vidkom- mande kan konstateras att den framtida frivilliga försvarsverksam- hetens roll således är under utredning och att något förslag med anknytning till veteransoldatområdet som föregriper den parallella utredningens ställningstagande inte kan lämnas. Fredsbaskrarna och andra inbjuds vid förbandens hemkomst och vid återträffar för att informera om respektive verksamhet och ersätts för resor m.m. av Försvarsmakten. Angående Fredsbaskrar- nas kamratstödsverksamhet stödjer Försvarsmakten bland annat 2TP PT Utredningen om Frivillig försvarsverksamhet, Fö 2008:02. utbildningsarbetet och kostnaden för inrättandet av en permanent kamratstödstelefon. Utredningen har dock erfarit att det stöd som utgår till Fredsbaskrarna sker på årsbasis. Med beaktande av ovannämnda aspekter som parallella utred- ningar m.m. menar utredningen att förutsägbarhet och kontinuitet i samarbetet mellan Försvarsmakten och veteransoldatorganisa- tionen Fredsbaskrarna är av största betydelse. Utredningen anser att Försvarsmakten bör säkerställa stödet till Fredsbaskrarna i ett flerårigt samarbete. Bland annat bör regleras vad Fredsbaskrarna ska göra, hur och när aktiviteter och annat ska göras samt villkor för själva ersättningen. Utredningen menar att förutom själva kamratstödet och informationsverksamheten bör en administration kunna upprätthållas. Förutom ett kontinuerligt samarbete med veteransoldatorgani- sationen Fredsbaskrarna förordar utredningen att Försvarsmakten fullföljer det påbörjade samarbetet med avseende dess anhörigstödsprojekt. Detta inbegriper kurser för par, kontaktnätverk och telefonrådgivning till anhöriga. Utredningen erfar att efterfrågan på anhörignätverk och kontakt- personer ökar, se också kapitel 12 om stöd till anhöriga. Utredningen föreslår sammanfattningsvis att: -Försvarsmakten, t.ex. genom den i kapitel 18 föreslagna veteran- administrativa enheten, kontinuerligt bör pröva vilka organisatio- ner eller föreningar, inklusive Fredsbaskrarna och , som är lämpliga att involvera i det vidare omhän- dertagandearbetet; -Försvarsmakten bör ges i uppdrag att hitta en ändamålsenlig modell för samarbetet med involverade organisationer eller före- ningar samt vad som ska ingå i avtal med dem; -Försvarsmakten bör formalisera samarbetet med aktuell organisa- tion eller förening; Parterna bör reglera vad organisationen ska göra liksom vilken ersättning som ska utgå etc.; -Försvarsmakten bör säkerställa ett långsiktigt samarbete med Fredsbaskrarna. Hög tillgänglighet kan därmed upprätthållas över tiden avseende den kamratstödjande kärnverksamheten. Likaså bör organisationen fortsätta ge information före, under och efter insatsen; -Försvarsmakten bör fullfölja samarbetet med . Därmed kan det påbörjade anhörigstödsprojektet säkerställas. 17NBG – Veteranpolitiska erfarenheter NBG var en ny erfarenhet för svenska Försvarsmakten. Att jobba med anställda soldater under en sådan kräver vissa saker. Bra utbild- ning, bra lön, bra chefer och bra materiel. Vi är överlag vana vid värn- pliktiga. Anställda soldater kräver mycket mer. Slutsats presenterad av I 19 i Vi var förberedda på att beredskapssoldaterna skulle ha höga förvänt- ningar och krav på utbildningen. Så har också varit fallet. Befälet har försökt utöva ett ledarskap enligt utlandsstyrkans modell, där soldaterna i alla lägen ska bemötas som anställda kollegor, med viss frihet under ansvar. Vi har också ansträngt oss för att göra deras fritid meningsfull med hjälp av olika aktiviteter såsom idrott, friskvård, welfare (egen mäss), soldathem etc. Fungerar inte de sociala bitarna som det handlar om och ofta långt från den ordinarie hemorten, så ökar risken för avgångar. Kommentar från P 4 i I tilläggsdirektiv till utredningen utvidgade regeringen uppdraget. I slutrapporten ska också erfarenheterna av den nordiska strids- gruppen redovisas i de delar som medfört veteransoldatpolitiska erfarenheter. Redovisningen ska avse såväl beredskapsperioden som eventuell insats. Den nordiska stridsgruppen, NBG, har fått stort utrymme både i Försvarsmakten och genom massmedias rapporte- ring. Såväl företrädare för Försvarsmakten som företrädare för NBG – Veteranpolitiska erfarenheter regering och riksdag har pekat på förbandets betydelse för den fortsatta omställningen av försvaret. ledande roll i strids- gruppen har krävt stora resurser och mycket tid före under och efter beredskapsperioden. Före och under beredskapen har utredningen träffat soldater ingående i NBG i exempelvis , , , och . Sammanträffande med ledningen för förbandet skedde i . besöktes förbandet under övning i fält. Utredningen har också inhämtat skriftligt underlag från Försvarsmakten efter att bered- skapen avslutats. Såväl förbandsbesök som skriftligt underlag ligger till grund för identifierade problemställningar och utredningens överväganden. I sitt delbetänkande angav utredningen vilka åtgärder som Försvarsmakten borde företa före det att förbandets beredskap påbörjades. Brister identifierades beträffande informationen till soldaterna om försäkringsvillkor och materiella begränsningar, i synnerhet bristen på helikoptrar anpassade för medicinsk evakue- ring. Utredningen pekade på behovet av att Försvarsmakten påbörjade sammanställning av uppgifter om den fredsfrämjande verksamheten till stöd både för myndighetens och samhällets uppföljning och utveckling av det veteranpolitiska området. Slutli- gen angavs att NBG borde tillföras en missionspsykolog, något som myndigheten själv föreslagit borde prövas. Några exakta siffror över antalet sökande har inte kunnat erhållas från Försvarsmakten bland annat med motiveringen att rekryte- ringen skett genom de ordinarie förbanden och förändringar i NBG-strukturen skett under resans gång. Antalet tjänster att bemanna ökade dock efterhand som stridsgruppen växte fram. Över tiden uppges av tjänsterna ha varit beman- nade. På frågan om vilka tjänster som var svåra att bemanna och hur detta löstes nämns personal inom logistik, civil-militär samverkan, sjukvård och underrättelsetjänst. Också mekaniker, förare bland NBG – Veteranpolitiska erfarenheter annat för bandvagn, tolkar, datorunderstödspersonal och andra specialister har varit svårrekryterade. Enheterna och deras ordinarie förband vittnar om olika metoder för att lyckas. Många enheter fick tillgripa personliga kontakter. Flera hade önskat ett bättre samarbete med Försvarsmaktens personalavdelning och andra centrala funktionsföreträdare. Angående rekryterings- och urvalsmetoder har olika metoder använts beroende på olika funktioner m.m. I några fall har rekryterats från värnpliktens tredje termin (t.ex. mili- tärpolisen). Vissa enheter har genomfört såväl personliga intervjuer som fysiska och psykiska tester vilket bedömts som mycket värdefullt. Några förband omtalar att befäl ansvariga för uttagning genomgått den särskilda utbildningen Rekrytering och urval anordnad av Försvarshögskolan. Ett större antal förband har också uttryckt tveksamhet till en anställningsprocess endast på basis av ansökningar och telefon- intervjuer. Att rekrytera ca 160 personer över telefon upplevs inte som tillfyllest. Vilken annan myndighet eller företag skulle välja en sådan lösning? Åtgärdsförslag varierar från lokala men förstärkta rekryteringskontor till att finna mera centrala lösningar. Flera förband vittnar om svårigheter att rekrytera kvinnor. Utredningen har undersökt personalomsättningen och de vanli- gaste orsakerna till avgångar under de olika skedena. Under utbild- ningsperioden har ett fåtal avgångar skett. En sammanvägning av svaren från förbanden visar det över tiden handlat om cirka 10 pro- cent. De vanligaste orsakerna uppges vara sociala eller familjesociala skäl, antagning till högre studier eller ny anställning. Det finns en tendens att yngre personal ofta har antagits till studier eller fått nytt arbete, medan det är främst något äldre som anfört sociala skäl. Andra orsaker som nämns är för låg lön eller att man erhållit anställning i utlandsstyrkan i de pågående insatserna. Avgångar har också motiverats av att materielen varit för dålig eller att tjänsten inte motsvarat förväntningarna. På frågan om vilka villkor som gällt för personalen under utbild- ning och vilka Försvarsmaktens erfarenheter och lärdomar av detta NBG – Veteranpolitiska erfarenheter varit har myndigheten svarat följande: Tidsbegränsad anställning har tillämpats av som längst . Befattningslön (dvs. tänkt ersättning utomlands) har utgått med ett avdrag om , dock lägst . Soldaterna har haft en fri hemresa . Under beredskapen har dessutom tillkommit ett tillägg om . Av Försvarsmaktens svar framgår att en del förband ansett anställningstiden vara för kort för att gjord investering i utbild- ningen kunnat nyttjas. Synpunkter finns på hur gällande arbetstids- avtal försvårat en realistisk utbildning. Få soldater uppges ha varit sjuka eller skadade, åtminstone inte . Endast ett par enheter har haft upp till tre perso- ner långtidssjukskrivna under utbildnings- och beredskaps- perioderna. Rehabiliteringsinsatserna anges ha fungerat väl. En olycka med dödlig utgång inträffade under skarpskjutningsövning. Utredningen har också velat undersöka om det funnits brister i utrustning eller utbildning som bedöms ha påverkat förbands- chefens ansvar i arbetsmiljöhänseende. Trots brister och förse- ningar i utrustning anges saknas uppgifter om att detta konkret påverkat arbetsmiljön. Psykosociala arbetsmiljöbrister i form av anda, förtroende och motivation framskymtar i en del svar. Det har dock framförts att skyddsombudsverksamheten varit bristfällig, eftersom enskilda, anställda soldater t.ex. jämfört med yrkesoffice- rare har en lägre facklig anslutningsgrad. Personalens reaktioner när det inte blev någon insats har enligt förbanden i många fall varit negativa. Det har uppenbarligen hand- lat både om besvikelse och frustration. I kombination med förtida uppsägningar av personalen har dessa reaktioner förstärkts.TPF1FPT Sam- mantaget ledde detta till en ökad andel avgångar under den senare delen av beredskapsperioden. De flesta förbandsenheterna har beviljat ledigheter och förtida uppsägningar. I de flesta fall har man undvikit att rekrytera ny personal då det i praktiken varit kvar av beredskapen. 1TP PT Så sent som var Försvarsmaktens avsikt att personalen skulle vara anställd t.o.m. . Efter en helomvändning sades personalen upp till att avsluta sin anställning i och med beredskapens upphörande . Detta p.g.a. arbetsbrist. NBG – Veteranpolitiska erfarenheter Försvarsmakten anger också att man inför den kommande strids- gruppen, () 2011 avser att ändra personalförsörj- ningsmodell. Införandet planeras påbörjas . Modellen syftar till längre anställningar vid nummersatta insatsförband. Dessa för- band ska därefter bland annat användas för att ingå BG 2011. Eventuella effekter av att NBG-personalen inte var anställd i utlandsstyrkan har också bedömts av Försvarsmaktens olika för- band. Arbetstidsavtal och arbetstidsuttag har enligt uppgift skiljt sig från utlandsstyrkans, vilket framförts som begränsande. Utredningen är medveten om att Försvarsmaktens eget utvärde- ringsarbete av NBG fortfarande pågår. Att göra alltför långtgående överväganden eller slutsatser skulle därför kunna vara vanskligt. erfar utredningen att Försvarsmakten välkomnar en belysning av veteransoldatrelaterade aspekter i ett vidare perspektiv avseende NBG, trots att någon insats inte blev aktuell. På det stora hela kan konstateras att vad de olika enheterna presenterat skriftli- gen överensstämmer med vad utredningen erfarit under den sammanfallande utredningstiden. Trots att insats uteblev bekräftar NBG att veteransoldataspekter också finns att beakta före inter- nationella militära insatser. Att resurser finns för rekrytering och att denna leder rätt från början är väsentligt för en framtida framgång. Som utredningen utvecklat i kapitel 8 om rekrytering, insatsfrekvens m.m. bör ett personligt möte mellan ett för uppgiften utbildat befäl och den sökande vara det naturliga. Olika tester liksom provanställning kan också övervägas. Därmed torde risken för avgångar och personal- omsättning i senare skeden minska. NBG – Veteranpolitiska erfarenheter Just personalomsättningar har uppmärksammats avseende NBG:s utbildningsperiod. Om än inte så stora kan de delvis hänföras till felrekryteringar. Andra skäl uppges ha varit brister i förväntan på Försvarsmakten; personalens attityd liksom brister i material och utrustning. Precis som i utlandsstyrkan är förväntan och krav hos anställda soldater i beredskapsförband högre jämfört med värn- pliktiga. Utredningen delar uppfattningen att det är viktigt att Försvars- makten, i alla nivåer, inser att soldaterna är anställda på samma vill- kor som yrkesofficerarna och att de ska behandlas därefter. Dess- utom måste informationen angående de villkor krav som anställ- ningen innebär ges tidigt, helst före inryckning. Exempelvis bör information om hemresor, arbetstid och förläggning ges. Denna information måste komma , helst redan under rekryterings- fasen. En annan viktig erfarenhet är att det går att utbilda soldater som är arbetstidsplanerade, det kräver dock mer planering och nytän- kande. Vid exempelvis samövning mellan olika enheter som ingår i förbandet är det önskvärt att samma avtal ligger till grund. Därför välkomnar utredningen ambitioner att bringa ordning i avtalsbeståndet. Det faktum att soldater utbildades och stod i beredskap på många olika håll, inom och utom landet, och de få gemensamma övnings- tillfällena måste ha återverkat på sammanhållning och förmåga till samverkan inom förbandet. Sådana brister vid en insats kan påverka både säkerhet och så kallad förbandsanda. Enligt Försvarsmakten blev besvikelsen över de förtida uppsäg- ningarna också stor. För personer som kanske tagit tjänstledigt från annat arbete måste detta ha lett till både praktiska, sociala och ibland ekonomiska problem. Situationen kan därför ha lett till att dessa soldaters förtroende för Försvarsmakten som arbetsgivare tagit skada. Försvarsmakten kunde erbjuda en del soldater fortsatt tjänstgö- ring i andra pågående insatser eller vid förband i grundorganisatio- nen. Andra fick dock sluta tidigare än vad både myndigheten och NBG – Veteranpolitiska erfarenheter den enskilde från början planerat. För att inte utbildningen och beredskapen ska framstå som mer eller mindre bortkastad för den enskilda soldaterna bör Försvarsmakten nu följa upp dessa soldater. De bör erbjudas möjligheter till tjänstgöring framöver inom ramen för pågående internationella insatser eller i framtida beredskaps- förband. Detta kan återskapa förtroendet för Försvarsmakten som arbetsgivare och vara ett sätt för myndigheten att tillva- rata den utbildningssatsning som gjorts. Orsaken till de förtida uppsägningarna har varit myndighetens akuta, ekonomiska problem före och . Utredningen bedömer att förtida uppsägningar, liksom sen infor- mation därom, påverkar framtida rekryteringsmöjligheter negativt. Soldaterna inom NBG 2008 blev inte veteransoldater. Förbandet kom inte att sättas in i fredsfrämjande uppgifter utomlands. Utred- ningens överväganden får därför begränsas till utbildning, bered- skapshållning och konsekvenserna av en tänkt insats. NBG 2008 var en angelägenhet för hela Försvarsmaktens orga- nisation. Nästan alla enheter i grundorganisationen hade att rekry- tera till och sätta upp förbandsenheter. Följden blev att det föränd- ringstryck som uppsättandet av förbandet var avsett att skapa kom nästan hela Försvarsmakten till godo. Det ligger inte inom ramen för denna utredning att värdera framgången i denna övergripande försvarspolitiska avsikt. Konstateras kan dock att av den sammanlagda utbildnings- och beredskapstiden var det få gånger som förbandet som helhet fick möjlighet att öva. De helikoptrar som skulle användas för medicinsk evakuering av skadade soldater vid insats blev aldrig klara att tas i bruk under för- bandets beredskap och är, i skrivande stund, ännu inte levererade till Försvarsmakten. Myndigheten tillgrep alternativa lösningar, men nådde inte den nivå på förmåga till medicinsk evakuering som var planerad. Vid en insats hade detta återverkat negativt på säker- heten för soldaterna i NBG. För många officerare har utbildningen av ung värnpliktig personal varit den huvudsakliga arbetsuppgiften . Förbanden i grundorganisationen vittnar om svårigheter att på rätt nivå bemöta äldre anställda soldater. För utredningen framstår det NBG – Veteranpolitiska erfarenheter som om så kallade kulturkrockar inte varit ovanliga under utbildning och beredskap. Det kan också antas att detta haft betydelse för arbetsklimatet vid flera delar av förbandet. Ett ändrat personalförsörjningssystem inom hela Försvarsmakten kommer naturligtvis att ge myndigheten bättre förutsättningar att bemöta och arbeta med anställda soldater. Dock bör man vid rekryteringen av officerare till liknande förband beakta denna utmaning. Utredningen vill dock erinra om att en förändring av personalförsörjningssystemet i många avseenden är en fråga för arbetsmarknadens parter. Försvarsmakten råder inte ensam över frågan. Underlaget från Försvarsmakten pekar tydligt på att många soldater blivit besvikna till följd av att förbandet inte blev insatt utomlands. En sådan besvikelse kan bara minskas av att förbands- ledning, försvarsledning och politiska företrädare är tydliga i sin information. Även detta bör beaktas även inför framtida bered- skapsperioder. Att soldaterna i förbandets olika enheter blev besvikna när de under beredskapen blev varse att det sannolikt inte skulle bli någon insats kan förstås. Än mer förståelig är besvikelsen och frustratio- nen i samband med de sent beslutade och snabbt förändrade anställningsförhållandena. Det framstår klart att ett samlat grepp kring NBG är önskvärt. Utredningen är övertygad om att Försvarsmakten vill undanröja upplevda problem som oklara ansvarsförhållanden i allmänhet och de som gäller ansvaret för personalen i synnerhet. 18 En svensk veteranadministration -En särskild enhet för veteranfrågor bör inrättas i Försvars- maktens högkvarter. -Enheten bör ha ett övergripande och sammanhållande ansvar för veteransoldatfrågor. -Enheten bör arbeta strategiskt med styrning av omhänder- tagandeverksamheten, t.ex. planeringsfrågor, kvalitetssäkring och uppföljning av veteransoldatverksamheten internt och externt med samarbetande organisationer. -Enheten bör svara för den Familjepolicy som föreslås inrättas för internationella militära insatser. -Enheten bör ansvara för att statistik avseende veteran- och utlandsverksamheten förs löpande. Regeringen anger i direktiven att utredningen ska lämna förslag till en sammanhållen och trovärdig nationell veteranpolitik och genomföra uppdraget med utgångspunkt i en helhetssyn från rekrytering via utbildning och förberedelser inför insatsen, stöd och åtgärder under insatsen till omhändertagande, stöd och eventuell rehabilitering efter insatsen. Utredningen har tidigare i delbetänkandet berört frågan om en svensk veteranadministration som en viktig del av en sammanhållen framtida veteranpolitik. Utredningen konstaterade då bland annat att Försvarsmaktens organisation och funktioner för omhändertag- ande är spridda, såväl organisatoriskt som geografiskt. konstaterade att organisationen måste i alla delar kunna utöva en effektiv styrning och fullgöra ett ändamålsenligt ansvars- tagande. måste den kunna tillgodose de berördas perspektiv; den enskilde soldaten, de anhöriga, de som inom mynd- igheten arbetar med omhändertagandet och de samverkande org- anisationerna. Utredningen gjorde bedömningen att den efter- strävade styrningen och uppföljningen av verksamhetsområdet kan lida av att kompetenser fördelats mellan olika enheter. Ansvariga tjänstemän inom myndigheten måste ges förutsättningar till effek- tiv samverkan och utveckling. Utredningen gjorde bedömningen att för veteransoldater i behov av myndighetens stöd blir det sannolikt enklare att få flera av sina frågeställningar och sitt stöd samlat på ett ställe som detta ska vägas mot andra värden som personkännedom, kom- petens och närhet. Utredningen konstaterade också i delbetänkandet att hemvärnet och reservofficerare har egna funktionsföreträdare inom myndig- heten. I delbetänkandet angavs att utredningen avsåg att åter- komma till frågan om en särskild veteranadministration på förvalt- ningsnivå. Utredningen konstaterade också i detta sammanhang att fråga uppkommit om det finns anledning att överväga frågan om särskild reglering som ger en veteransoldat rätt till juridiskt ombud i frågor som rör den enskilde i egenskap av veteransoldat. Utredningen noterade att den som drabbats av skada eller sjukdom upplever sig ofta vara i ett mycket utsatt läge. Ofta är kvalificerade rättsliga avvägningar nödvändiga. Kontakter med myndigheter och att vaka över sin rätt kan då framstå som tungt eller ibland omöjligt för den enskilde veteransoldaten. Möjligheterna att anlita ett juridiskt ombud vid sådana avvägningar är begränsade. Utredningen angav att i det fortsatta utredningsarbetet kommer frågan om det finns behov av stöd på detta område att bli föremål för utredning och analys. 18.2Var behandlas veteransoldatfrågorna ? I delbetänkandet har utredningen kartlagt var frågor om personal ingående i Försvarsmaktens utlandsstyrka och veteransoldaterna handläggs.TPF1FPT /08 har inte endast geografiska 1TP PT Delbetänkandet, s. 30–32. utan också organisatoriska förändringar skett. Någon avgörande skillnad för hanteringen av frågor som rör veteransoldater har förändringarna inte medfört. Personalansvaret för internationellt insatta soldater vilar ytterst på myndighetens chef för insats. I praktiken delegeras mycket av ansvaret till cheferna för de taktiska staberna. Insatsstabens personalavdelning (J 1 med bland annat Prehab) har dock huvudansvaret för personalverksamheten. Frågor med anknytning till omhändertagandet av personalen hanteras också på annat håll inom myndigheten. I Försvarsmaktens högkvarter har personalstaben ansvar för övergripande personal- frågor av betydelse för soldater före, under och efter insats. Frågor som rör hur myndigheten visar sin erkänsla för gjorda insatser handhas bland annat av dess protokollavdelning. Även olika kom- petenscentra och förband i grundorganisationen medverkar till det samlade omhändertagandet. Viktiga aktörer i omhändertagandet återfinns även utanför myndigheten, t.ex. , sjukvårdshuvudmännen och primärkommuner. Men även enskilda organisationer såsom Freds- baskrarna, lokala kamratföreningar, , Kungafonden med flera lämnar viktiga bidrag.