sou · GWB354 · 2008-05-16 00:00:00 — Det kan också tänkas andra undantagsfall där någon kan vara berättigad till arbetslöshetsersättning enligt utan att ha nått upp till den nivå på arbetsinkomster som gör att skyldigheten att börja betala arbetslöshetsförsäkringsavgift inträder. Jag anser att det är rimligt att avgiftsskyldighet genast inträder för den som faktiskt har fått en förmån från arbetslöshetsförsäk- ringen och därmed, genom uppfyllandet av arbetsvillkoret, visat att han eller hon har etablerat sig på arbetsmarknaden. Jag föreslår därför att avgiftsskyldighet genast inträder för det avgiftsåret för den som för någon del av avgiftsåret fått arbetslöshetsersättning enligt . För den personen blir det alltså inte fråga om något avgiftsfritt inträdesår. Skulle personen även avlida under avgiftsåret bör dock inte avgiftsskyldighet inträda. Av vad som anförs i avsnitt 10X .2X framgår det att den som är avgiftsskyldig enbart på grund av att han eller hon fått arbetslös- hetsersättning under avgiftsåret bara betalar halv arbetslöshetsför- säkringsavgift, motsvarande de under vilka personen måste ha förvärvsarbetat för att uppfylla arbetsvillkoret. Vilka ska betala avgift? Av vad som sägs i avsnitt 9X .4X följer att avgiftsskyldigheten upphör från och med det år en person fyller eller när en person annars mera varaktigt kan anses ha lämnat arbetsmarknaden. Om en person varit avgiftsskyldig, men avgiftsskyldigheten har upphört av annan anledning än att personen fyllt , bör avgiftsskyldigheten för den personen återinträda när han eller hon på nytt uppfyller kriterierna för att vara avgiftsskyldig. Även i det fallet bör (åter)inträdesåret vara avgiftsfritt. Mitt förslag: Avgiftsskyldigheten upphör från och med det år den avgiftsskyldige fyller eller inte under de fem närmast föregående åren uppfyllt kriterierna för avgiftsskyldighetens inträde, dvs. inte kunnat bli berättigad till skattereduktion enligt bestämmelserna om jobbskatteavdrag eller inte haft arbetsin- komster över viss nivå samt inte heller fått arbetslöshetsersätt- ning. Som tidigare nämnts är en utgångspunkt för mina överväganden att den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen bör vara utformad så att situationen för den som inte är medlem i en arbetslöshetskas- sa så långt det är möjligt och rimligt liknar situationen för den som i samband med att han eller hon började förvärvsarbeta gick med i en arbetslöshetskassa och som är med i en arbetslös- hetskassa, eftersom detta är det av statsmakterna i första hand förordade förfaringssättet. Den som är medlem i en arbetslöshets- kassa är skyldig att betala en medlemsavgift så länge han eller hon är medlem, dvs. medlemsavgift betalas även för tid då medlemmen inte kan drabbas av arbetslöshet, t.ex. på grund av sjukdom, eller annars inte uppfyller de villkor som gäller för att få inkomstrelate- rad ersättning från försäkringen vid arbetslöshet. Man kan vara medlem i en arbetslöshetskassa bara till (36 § lagen [1997:239] om arbetslöshetskassor, LAK), och man kan få arbets- löshetsersättning bara före den månad då man Vilka ska betala avgift? fyller (22 § sista stycket ). Bestämmelserna om s.k. överhoppningsbar tid innebär vidare att den som kvarstår som medlem – och därmed är skyldig att betala sin medlemsavgift – även när han eller hon av olika anledningar inte förvärvsarbetar har rätt att basera sin inkomstrelaterade ersättning vid arbetslöshet på de förhållanden som rådde då han eller hon senast förvärvsarbetade. Redan det nu sagda innebär enligt min mening att avgiftsskyl- digheten i den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen inte bör upphöra bara därför att en person under ett avgiftsår inte haft några arbetsinkomster. Har en person väl etablerat sig på arbetsmarknaden så att av- giftsskyldighet inträtt, bör det enligt min mening krävas ganska mycket för att den avgiftsskyldigheten ska upphöra helt så att det på nytt ska krävas att kriterierna för avgiftsskyldighet uppfylls. Jag anser att avgiftsskyldigheten för en person bör upphöra helt först när personen kan anses ha mera varaktigt lämnat arbetsmarknaden, vilket kan bedömas först . Det finns däremot skäl att vara något mindre restriktiv när det gäller att göra (tillfälliga) undantag från avgiftsskyldigheten för ett visst avgiftsår. Frågan om sådana undantag behandlas i avsnitt 9X .5.X Där berörs även möjlighe- ten att efter ansökan av den avgiftsskyldige och en granskning av omständigheterna i det enskilda fallet besluta om undantag för ett visst avgiftsår i de fall det finns synnerliga skäl (avsnitt 9X .5.6)X . Avgiftsskyldigheten bör enligt min mening också upphöra om det annars står klart att personen kan uppfylla de uppställda förutsättningarna för att vid arbetslöshet få inkomstrela- terad arbetslöshetsersättning, vilket är fallet (bara) beträffande den som fyllt eller avlidit . Frågan om undantag från avgiftsskyldighet för den som avlidit under ett avgiftsår behandlas i avsnitt 9X .5.X Medlemskapet i en arbetslöshetskassa upphör utan uppsägning den dag medlemmen fyller (36 § LAK), och rätten till dagpenning från arbetslöshetsförsäkringen upphör före den månad då den arbetslöse fyller (22 § sista stycket ). Därför bör avgiftsskyldigheten helt upphöra det år den avgiftsskyl- dige fyller . Jag föreslår alltså bestämmelser som innebär att Vilka ska betala avgift? den som fyllt under avgiftsåret eller tidigare inte ska vara avgiftsskyldig. I avsnitt 10X .3.4X berörs frågan om avdrag från arbetslöshetsför- säkringsavgiften från och med den kalendermånad den avgiftsskyl- dige fyller . 9.4.3Den som inte under de fem närmast föregående åren uppfyllt kriterierna för avgiftsskyldighetens inträde Det kan av naturliga skäl först bedömas om någon, som en gång etablerat sig på arbetsmarknaden, mera varaktigt kan anses ha lämnat arbetsmarknaden,. Jag anser att den som under ett visst antal år i följd inte uppfyllt de uppställda kriterierna för avgiftsskyldighetens inträde, dvs. inte haft arbetsinkomster över viss nivå (alternativt inte kunnat bli berättigad till skattereduktion enligt bestämmelserna om jobbskatteavdrag, se avsnitt 9X .3.2)X och inte heller fått arbetslöshetsersättning, får anses ha mera varaktigt lämnat arbetsmarknaden. De bestämmelser om s.k. överhoppningsbar tid som finns i arbetslöshetsförsäkringen (se avsnitt X3.2.4)X innebär att en person får vid arbetslöshet basera sin rätt enligt försäkringen (avseende arbetsvillkoret och dagpenningens storlek) på förhållandena då han eller hon förvärvsarbetade trots att han eller hon av olika angivna anledningar (avseende allt ifrån fängelsevistelse till vård av barn) inte förvärvsarbetat bara medlemsavgifter betalats under den tiden. Den s.k. överhoppningsbara tiden har begränsats från sju till utom i ett undantagsfall, eftersom det ansetts viktigt att anknytningen till arbetsmarknaden inte ligger alltför långt tillbaka i tiden.TPF81FPT När begränsningen till infördes ansågs det att i borde kunna rymmas bl.a. en gymnasieut- bildning med åtföljande högskoleutbildning, en längre högskoleut- bildning eller en längre tids rehabilitering efter sjukdom.TPF82FPT Bestämmelser om s.k. överhoppningsbar tid innebär således att den som inte förvärvsarbetat ändå vid arbetslöshet kan få inkomstrelaterad ersättning baserad på det förvärvsarbete han eller hon hade. Jag anser därför att tidsgränsen för avgiftsskyldighetens upphörande inte gärna kan bestämmas till än . Å andra sidan finns det enligt min mening 81TP PT Prop. 2006/07:15 s. 21. 82TP PT Prop. 1999/2000:139 s. 65 f. Vilka ska betala avgift? inte heller anledning att bestämma utan den som inte haft arbetsinkomster upp till en sådan nivå att avgiftsskyldighet skulle ha inträtt som får anses ha mera varaktigt lämnat arbetsmarknaden. Jag föreslår därför att avgifts- skyldigheten ska upphöra för den som inte under de fem närmast föregående åren uppfyllt kriterierna för avgiftsskyldighetens inträde, dvs. haft arbetsinkomster över viss nivå eller haft rätt till arbetslöshetsersättning. 9.5Undantag från avgiftsskyldigheten för ett avgiftsår Mitt förslag: Undantag från skyldigheten att betala arbetslös- hetsförsäkringsavgift för ett avgiftsår ska gälla för den som 1.för hela avgiftsåret fått mer än halv sjukersättning eller hel eller tre fjärdedels aktivitetsersättning eller vid avgiftsårets utgång haft mer än halv sjukersättning eller hel eller tre fjärde- dels aktivitetsersättning som betalats enligt beslut som gäller tills vidare eller den längsta tid som är möjlig, 2.under avgiftsåret fått pension som avses i 10 kap. 5 § in- komstskattelagen (1999:1229) och som uppgått till minst 260 gånger den högsta dagpenningen (), 3.under avgiftsåret inte haft sådana intäkter att summan av överskotten i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet överstigit 1,5 prisbasbelopp (), eller 4.avlidit under avgiftsåret. Den som för någon del av avgiftsåret fått arbetslöshetser- sättning är dock ändå skyldig att betala arbetslöshetsförsäk- ringsavgift. Vad som sagts gäller emellertid inte den som avlidit under avgiftsåret. Om det finns synnerliga skäl, får uppbördsmyndigheten på ansökan av den som är avgiftsskyldig besluta att det inte finns skyldighet att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift för ett visst avgiftsår. Vilka ska betala avgift? För en person som omfattas av avgiftsskyldighet enligt de i avsnitt 9X .3X och 9X .4X angivna förutsättningarna kan det för ett avgiftsår finnas omständigheter som gör att det, trots att avgiftsskyldigheten formellt sett inte upphört, ändå framstår som mindre lämpligt att personen ska betala arbetslöshetsförsäkringsavgift för just det avgiftsåret. Det gäller t.ex. när det kan antas att en avgiftsskyldig ett visst avgiftsår faktiskt inte har förmåga att betala arbetslöshets- försäkringsavgift. I vissa situationer bör det därför finnas en möjlighet att slippa betala arbetslöshetsförsäkringsavgift för ett avgiftsår. För att avgöra om en person är avgiftsskyldig eller inte för ett visst avgiftsår tänker jag mig således att avgiftsskyldigheten först prövas mot de i avsnitt 9X .3X och X9.4X angivna förutsättningarna och att det, om det då konstateras att personen omfattas av avgiftsskyldighet, därefter görs en prövning mot de undantag som behandlas nedan. Är något av undantagen uppfyllt, är personen inte skyldig att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift för det aktuella avgiftsåret under förutsättning att han eller hon inte heller fått arbetslöshetsersättning för någon del av avgiftsåret. Undantaget från avgiftsskyldighet kommer alltid att avse enbart ett enskilt avgiftsår. Som angetts i avsnitt 5X X är en utgångspunkt för mina övervägan- den, härledd från utredningsdirektiven, att den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen bör utformas så att den inte kan antas föranleda medlemmarna i arbetslöshetskassorna att avsluta medlemskapet och gå över från den medlemsbaserade till den kompletterande arbetslöshetsförsäkringen. Andra utgångspunkter är att den föreslagna ordningen på det stora hela ska upplevas som rättvis och att den ska vara så enkel och kostnadseffektiv som möjligt. Kriterierna för undantagen bör t.ex. i praktiken kunna hanteras på ett smidigt och i princip helt automatiserat sätt utan att nya deklarations- eller uppgiftsskyldigheter införs för många instanser, t.ex. för arbetsgivare eller andra utbetalare eller för de avgiftsskyldiga. Vid bedömningen av vilka undantag som bör finnas från avgiftsskyldigheten måste en avvägning göras mellan dessa, ibland delvis motstridiga, utgångspunkter. En omständighet som måste beaktas är vidare att varje undantag från avgiftsskyldigheten som införs medför en ökad risk för att arbetslöshetskassorna förlorar medlemmar. För en person som omfattas av något undantag från avgiftsskyldigheten lär det ju nämligen komma att i Vilka ska betala avgift? rent ekonomiskt hänseende löna sig att utträda ur arbetslöshetskas- san och därmed inte behöva betala vare sig medlemsavgift eller arbetslöshetsförsäkringsavgift så länge förhållandena är oförändra- de. Att en avgiftsskyldig under ett avgiftsår inte förvärvsarbetat och inte haft några arbetsinkomster är i och för sig inte ett tillräckligt skäl för undantag från avgiftsskyldigheten för . Bestämmel- serna om s.k. överhoppningsbar tid medför nämligen för det mesta att den avgiftsskyldige ändå varit försäkrad mot arbetslöshet under det året och vid arbetslöshet kunnat få ersättning grundad på tidigare utfört förvärvsarbete. Då är det rimligt att huvudregeln är att arbetslöshetsförsäkringsavgift får betalas också för avgiftsår då den avgiftsskyldige inte förvärvsarbetat. Bortsett från fall där den avgiftsskyldige kan antas sakna förmå- ga att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift för ett visst avgiftsår anser jag att det är rimligt med undantag i två fall. Den som är eller har bedömts vara mera varaktigt arbetsoförmögen bör för det första inte behöva betala arbetslöshetsförsäkringsavgift. För det andra bör den som genom förtida pension kan försörja sig själv på ett sådant sätt att det kan antas att han eller hon vid arbetslöshet inte skulle kunna få någon dagpenning alls inte behöva betala arbetslöshetsförsäkringsavgift. Det bör dessutom uttryckligen slås fast att det för den som avlidit inte behöver betalas arbetslöshetsförsäkringsav- gift. Den som på grund av fusk uteslutits ur en arbetslöshetskassa (37 § första stycket 2 LAK) har inte rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen av från uteslutningen (10 § första stycket 4 ). Som ett alternativ till uteslutning kan, vid särskilda skäl, den fuskande medlemmen i stället frånkännas rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen på samma sätt som en fuskande icke medlem kan frånkännas sådan rätt (66 § ). Bestämmelserna avser sådant fusk där någon medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilsele- dande uppgift om något förhållande av betydelse inom arbetslös- hetsförsäkringen. Jag anser att det inte är rimligt att den som på det sättet missbrukat arbetslöshetsförsäkringen ska slippa betala arbetslöshetsförsäkringsavgift bara därför att han eller hon ertappats och uteslutits eller frånkänts ersättning och således tillfälligt inte kan få någon förmån från arbetslöshetsförsäkringen. Vilka ska betala avgift? 9.5.2Den som är arbetsoförmögen Enligt nuvarande reglering i 7 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän försäkring har en försäkradTPF83FPT vars arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan rätt till sjukersättning eller aktivi- tetsersättning, om vissa i lagen närmare angivna förutsättningar är uppfyllda. Som huvudregel krävs det för rätt till sådana ersättningar att arbetsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel och att nedsättningen kan antas bestå under minst ett år.TPF84FPT Sjukersättning kan tidigast beviljas från och med den månad då den försäkrade fyller och längst till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . Aktivitetsersättning kan tidigast beviljas det år då den försäkrade fyller och längst till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . Sjukersättning beviljas antingen tills vidare eller för en begränsad tid. Sjukersättning tills vidare kräver att arbetsförmågan anses varaktigt nedsatt. Aktivitetsersättning beviljas alltid , som inte får vara längre än . Sjukersättning och aktivitetser- sättning beviljas som hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels förmån, beroende på i vilken omfattning den försäkrades arbets- förmåga är nedsatt. För rätt till hel sjukersättning eller hel aktivi- tetsersättning krävs det att den försäkrades arbetsförmåga är helt eller i det närmaste helt nedsatt. Är arbetsförmågan inte nedsatt i sådan grad, men med minst tre fjärdedelar, beviljas tre fjärdedels ersättning. Är den försäkrades arbetsförmåga nedsatt i mindre grad men med minst hälften, beviljas halv ersättning. I övriga fall beviljas en fjärdedels ersättning. Vid bedömningen av i vad mån arbetsför- mågan är nedsatt ska enligt 7 kap. 3 § lagen om allmän försäkring beaktas den försäkrades förmåga att försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Bedömningen ska göras i förhållande till ett heltidsar- bete. Om det finns särskilda skäl, får den försäkrades ålder, bosättningsförhållanden, utbildning, tidigare verksamhet och andra liknande omständigheter beaktas. 83TP PT Bestämmelser om vem som omfattas av socialförsäkringen finns i socialförsäkringslagen (1999:799). 84TP PT Ett undantag från denna huvudregel finns i 7 kap. 1 § andra stycket lagen om allmän försäkring. Enligt denna bestämmelse kan en försäkrad, som på grund av funktionshinder fått en förlängd skolgång, beviljas aktivitetsersättning skolgång på högst gymnasial nivå pågår, oavsett om arbetsförmågan är nedsatt eller inte. Vilka ska betala avgift? Enligt övergångsbestämmelser har en försäkrad som fick två tredjedels förtidspension före fortsatt rätt till sjukersättning med den nivån så länge förhållandena är oförändra- de, dvs. till dess en omprövning av ersättningen blir aktuell.TPF85FPT hade bara 495 personer två tredjedels sjukersätt- ning, och antalet personer med sådan ersättning minskar stadigt med . För att en sökande ska kunna få arbetslöshetsersättning krävs det bl.a. att han eller hon är oförhindrad att åta sig arbete för en arbetsgivares räkning minst varje arbetsdag och i genom- snitt (9 § 1 ). Den som är så arbetsoförmö- gen att han eller hon får mer än halv sjuk- eller aktivitetsersättning, dvs. är arbetsoförmögen under åtminstone två tredjedelar av heltid, kan inte uppfylla det villkoret och har därför vid arbetslöshet inte rätt till någon arbetslöshetsersättning alls. Den som får två tredjedels eller tre fjärdedels sjukersättning eller tre fjärdedels aktivitetsersättning bör alltså i nu berört avseende jämställas med den som är så arbetsoförmögen att han eller hon får hel sådan ersättning, dvs. helt eller i det närmaste helt saknar arbetsförmåga. Den som beviljats sjukersättning tills vidare har bedömts ha sin arbetsförmåga varaktigt nedsatt. Detsamma får anses gälla den som beviljats aktivitetsersättning för den längsta tid som är tillåten, dvs. eller tiden till dess sjukersättning i stället kan beviljas. Det är enligt min mening rimligt att den som är så varaktigt arbets- oförmögen att han eller hon under avgiftsåret börjat få hel eller tre fjärdedels sjuk- eller aktivitetsersättning enligt beslut som avser den längsta tid som är möjlig inte ska behöva betala arbetslöshets- försäkringsavgift för det året eller för de följande avgiftsår då sådan ersättning betalats . Det nu sagda gäller under förut- sättning att den avgiftsskyldige inte för någon del av avgiftsåret faktiskt fått arbetslöshetsersättning. För att någon som är avgiftsskyldig över huvud taget ska bevil- jas sjuk- eller aktivitetsersättning krävs det att oförmågan att arbeta kan antas bestå under . Även den som fått sjuk- eller aktivitetsersättning enligt beslut som avser än den längsta möjliga torde ofta vara arbetsoförmögen . Jag anser därför att det är rimligt att den som är så arbetsoför- mögen att han eller hon faktiskt fått mer än halv sjukersättning eller hel eller tre fjärdedels aktivitetsersättning inte 85TP PT Prop. 1992/93:31 s. 65 och 83 samt SFS 1992:702. Vilka ska betala avgift? ska behöva betala arbetslöshetsförsäkringsavgift även om ersätt- ningen betalats enligt beslut som avser än den längsta möjliga. Jag föreslår således undantag från avgiftsskyldigheten för dels den som för hela avgiftsåret fått mer än halv sjukersättning eller hel eller tre fjärdedels aktivitetsersättning, dels den som vid avgiftsårets utgång haft mer än halv sjukersättning, som inte är tidsbegränsad, eller hel eller tre fjärdedels aktivitetsersättning, som betalats enligt beslut som avser eller tiden till dess den avgifts- skyldige kan få sjukersättning. 2007/08:136 har det föreslagits att sjukersättning bara ska kunna beviljas tills vidare, och alltså inte för begränsad tid, och kräva att arbetsförmågan kan anses stadigvarande nedsatt så att ytterligare medicinsk eller arbetslivsinriktad rehabilitering inte bedöms kunna leda till att den försäkrade återfår någon arbetsför- måga. Med att arbetsförmågan är stadigvarande nedsatt avses att nedsättningen bedöms bestå för all överskådlig framtid.TPF86FPT Vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska inte längre beaktas den försäkrades ålder, bosättningsförhållanden, utbildning, tidigare verksamhet, och andra liknande omständigheter. I proposi- tionen föreslås det också att det införs en s.k. tidsbestämd rehabili- teringskedja bl.a. för att skapa ett mer effektivt stöd till den enskilde. Vidare föreslås det bl.a. att det införs en gräns för sjukpenning eller en föreslagen ny ersättningsform, förlängd sjukpenning, kan betalas. Gränsen föreslås ligga vid sammanlagt med möjlighet till förlängning i undantagsfall. Avsikten synes vara att den försäkrade därefter ska kunna beviljas sjukersättning tills vidare eller föras över till Arbetsförmedlingen. berörda ändringar föreslås träda i kraft . Det bör nämnas att det också görs en översyn av aktivitetsersättningen (dir. 2007:183). Min bedömning är att mitt förslag bör kunna stå kvar i sak oförändrat även om förslagen i propositionen genomförs. Syftet med förslagen verkar ju vara att det genom en effektiv rehabiliter- ingskedja snabbt ska klarläggas om den som får sjukpenning eller förlängd sjukpenning kan rehabiliteras och komma tillbaka till arbetsmarknaden eller bör, såsom mer eller mindre beständigt arbetsoförmögen, få sjuk- eller aktivitetsersättning. 86TP PT Prop. 2007/08:136 s. 103. Vilka ska betala avgift? 9.5.3Den som kan försörja sig på förtida pension Av 25 § , jämförd med 4 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring, framgår det att den högsta dagpenningen enligt den inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen är . För sökande som har tillerkänts allmän ålderspension eller annan pension som lämnas på grund av förvärvsarbete gäller enligt 32 § och 5 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring att dagpenningen ska minskas med 1/260 av årspensionen. Pen- sionsavdrag görs även om sökanden frivilligt avstår från att lyfta den pension som han eller hon tillerkänts.TPF87FPT Bestämmelserna om pensionsavdrag innebär att en person vars årspension uppgår till eller mer inte kan vara berättigad till någon dagpenning alls från arbetslöshetsförsäkringen, eftersom avdraget från dagpenningen i sådana fall blir (176 800/260 = 680). Enligt min mening är det rimligt att en person som under ett visst avgiftsår fått så hög pension att han eller hon dels kunnat helt försörja sig på den, dels därför inte kunnat få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen inte heller är skyldig att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift . En person som fått pension i denna storleksordning bör därför vara befriad från avgiftsskyldighet för det aktuella avgiftsåret. Ett problem i sammanhanget är att inte eller någon annan myndighet har kännedom om vilka inkomster som avser pension i exakt den betydelse som avses inom arbetslöshetsförsäk- ringen. Däremot har information om de belopp som betalats ut i pension enligt den skatterättsliga defini- tionen av detta begrepp till en person under ett kalenderår. Jag anser att det inte är rimligt att införa en utvidgad uppgiftsskyldig- het, med åtföljande administrativt besvär och kostnader, bara för att administrera detta undantag från avgiftsskyldigheten som inte torde beröra så många. Det kan därför för det första inte bli aktuellt att låta undantaget omfatta avgiftsskyldiga som tillerkänts, men avstått från att lyfta, en beviljad pension. får nämligen inte uppgift om annat än utbetalade ersättningar, och det finns ingen enskild myndighet eller instans som har kännedom om vilka avgiftsskyldi- ga som avstått från att lyfta en beviljad pension. 87TP PT Prop. 1987/88:114 s. 29.