sou · GWB388 · 2008-10-14 00:00:00 — Om fara för rikets säkerhet, för flera människoliv eller för egendom av särskild betydelse framkallats genom brottet, döms för grovt sabotage (13 kap. 5 § ). Straffskalan är då fängelse i lägst och högst eller på livstid. I 2 och 3 §§ lagen (2003:148) om straff för terroristbrott anges bl.a. att den som gör sig skyldig till t.ex. grov skadegörelse, sabotage eller grovt sabotage, döms för terroristbrott om gärningen allvarligt kan skada en stat och avsikten med gärningen är att allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat. Påföljden kan bestämmas till fängelse i minst fyra eller högst eller på livstid. Enligt motiven till bestämmelsen avses med 1TP PT Prop. 2006/07:66 s. 50. begreppet allvarligt skada att gärningen ska kunna utgöra en svår påfrestning på samhället. Bestämmelsens tillämpningsområde begränsas inte till sådana gärningar som kan allvarligt skada de grundläggande strukturerna för ett demokratiskt samhälle, såsom grunderna och formerna för statsskicket eller rättsordningen. Även sådana gärningar som kan allvarligt skada ett väsentligt allmän- intresse eller orsaka allvarliga störningar i en stats samhälls- funktioner eller försörjningsmöjligheter, såsom angrepp på viktiga infrastruktursystem som allmänna kommunikationsnät och kommunikationsmedel, omfattas av bestämmelsen.TPF2FPT Ytterligare en straffbestämmelse som bör nämnas i detta sammanhang är 9 kap. 1 § andra stycket som kriminaliserar s.k. datorbedrägeri. Den som genom att lämna oriktig eller ofullständig uppgift, genom att ändra i program eller upptagning eller på annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbehandling eller någon annan liknande automatisk process döms för bedrägeri om gärningen innebär för gärningsmannen och skada för någon annan. Föreskriven påföljd är fängelse i högst . 4.3Säkerhetsskyddslagen (1996:627) Säkerhetsskyddslagen gäller vid verksamhet hos bl.a. staten, kommuner och landsting. I verksamhet där lagen gäller ska det säkerhetsskydd finnas som behövs med hänsyn till verksamhetens art, omfattning och övriga omständigheter. Med säkerhetsskydd avses skydd mot spioneri, sabotage och andra brott som kan hota rikets säkerhet, skydd i andra fall av uppgifter som omfattas av sekretess enligt sekretesslagen (1980:100) och som rör rikets säkerhet, och skydd mot terroristbrott enligt 2 § lagen om straff för terroristbrott, även om brotten inte hotar rikets säkerhet. Av 7 § säkerhetsskyddslagen framgår att säkerhetsskyddet ska förebygga att uppgifter som omfattas av sekretess och som rör rikets säkerhet röjs, ändras eller förstörs (informationssäkerhet), att obehöriga får tillträde till platser där de kan få tillgång till sådana uppgifter eller där verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet bedrivs (tillträdesbegränsning) samt att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i verksamhet som är av betydelse för rikets säkerhet (säkerhetsprövning). 2TP PT Prop. 2002/03:38 s. 86. Enligt 9 § säkerhetsskyddslagen ska vid utformningen av informationssäkerheten behovet av skydd för automatisk informationsbehandling beaktas särskilt. Regeringen får i fråga om förordna om undantag från andra bestämmelser i lagen än sådana som gäller registerkontroll (32 §). I säkerhetsskyddsförordningen (1996:633) framgår följaktligen att flera bestämmelser i säkerhetsskyddslagen inte gäller för . Med stöd av 32 § förordningen (1996:1515) med instruktion för har beslutat om föreskrifter om säkerhetsskyddet inom myndigheten (RKF 1998:16). I dessa föreskrifter regleras samma frågor som i säkerhetsskyddslagen, dvs. informationssäkerhet, tillträdesbegränsningar och säkerhetsprövning. Det finns också särskilda bestämmelser som avser datasäkerhet, bl.a. om hantering av allmänna handlingar i datautrustning och hantering av data- utrustning. I övergår fler och fler länder från system med tryckta författningssamlingar till system med elektronisk publicering av författningar. Det finns inte någon enhetlig syn på den elektroniska versionens betydelse, och vissa länder har valt att behålla skriftliga versioner vid sidan av den elektroniska. Inte alla länder talar om ett elektroniskt kungörande. I stället använder man begrepp som den officiella versionen av en författning. Oavsett hur man väljer att uttrycka sig är det klart att antalet elektroniskt giltiga varianter av författningar ökar. 5.2.1Arbetsgruppen Working Party for Processing Working Party for Processing är en rådsarbetsgrupp inom EU som arbetar med rättsinformationsfrågor. Arbetsgruppen är en av rådets ordinarie arbetsgrupper och har verkat . reviderades och definierades arbetsgruppens mandat. Enligt det mandat som gäller ska arbetsgruppen bl.a. arbeta med frågor som rör i huvudsak två områden. För det första ska arbetsgruppen organisera spridningen av EG-rätten via olika databaser och för det andra utgöra en funktion för utbyte av erfarenheter och tankar i syfte att sprida nationella rättsregler i elektroniska rättsinformationssystem.TPF1FPT Arbetsgruppen har i sin ordinarie verksamhet möten och diskuterar då särskilt utvalda ämnen. I samband med mötena publiceras skriftliga rapporter. Ett ämne som har behandlats av arbetsgruppen är elektroniskt kungörande av 1TP PT Skr. 2003/04:168 s. 12. författningar och de frågor som är förknippade med ett sådant system. Forum of Official Gazettes är ett nätverk som skapades . Deltagarna består av representanter inom vars ansvarsområde publicering/kungörande av författningssamlingar motsvarande SFS faller. Det kan alltså röra sig om både statliga representanter och representanter för privata bolag, beroende på hur utgivningsförfarandet är ordnat. Deltagarna kommer främst från EU:s medlemsländer, men nätverket är öppet även för andra intressenter. Nätverket har en egen webbsida; www.forum-official- gazettes.eu. Syftet med samarbetet är i första hand att utbyta idéer och information om hur kungörande kan ske och diskutera olika tekniska lösningar. sker möten som deltagarländerna turas om att anordna. Många av de frågor som diskuteras inom nätverket sammanfaller med dem som avhandlas i den beskrivna rådsarbetsgruppen och flera av de rapporter som publiceras av arbetsgruppen respektive av nätverket har identiskt innehåll. 5.3Elektronisk publicering av lagstiftning – frågan om tillförlitlighet (autenticitet) I samband med rådsarbetsgruppens möte i , respektive vid nätverkets möte i samma månad, presenterades en rapport om elektronisk publicering av lagstiftning och den därmed sammanhängande frågan om autenticitet.TPF2FPT I rapporten behandlas bl.a. frågor om vilka tekniska verktyg som kan användas för att säkerställa tillförlitligheten hos ett elektroniskt dokument och vilken nivå av tillförlitlighet som i dessa sammanhang kan anses tillräcklig. En stor del av rapporten ägnas åt att definiera olika begrepp samt att jämföra olika länders inställning till vad som utgör en autentisk version av lagen och vilka krav som ställs för att uppnå en sådan version. 2TP PT , Electronic publishing of legislation – towards authenticity, Final Report of the working group. Integritet, autenticitet, tillgänglighet, användbarhet och kontroll När man talar om ett elektroniskt kungörande används ofta begreppen integritet, autenticitet, tillgänglighet, användbarhet och kontroll. Med integritet avses att en uppgift är korrekt och överens- stämmer med uppgiftslämnarens avsikt. Intimt förknippat med integritet är möjligheten att upptäcka och spåra förändringar i en originaltext. Med begreppet autenticitet åsyftas kvaliteten och trovärdigheten hos det elektroniska dokumentet. För att uppnå autenticitet ska i princip full tillförlitlighet kunna åsättas till dokumentets innehåll. Om texten är autentisk kan man utgå från att den är utgiven av ett kompetent och behörigt organ och att den inte har genomgått några förändringar utan är identisk med ursprungstexten. Tillgänglighet står för att informationen ska tillhandahållas användaren i rätt tid och utan avbrott. För att uppnå användbarhet måste mottagaren kunna läsa informationen. Det krävs t.ex. att den som ska läsa en krypterad text har tillgång till en s.k. krypterings- nyckel. Informationen får inte vara möjligt att ändra eller radera, utan uppgiftslämnaren måste ha kontroll över texten. Mer om autenticitet och hur det kan uppnås Med autenticitet avses, som redan framgått, det förhållande att en uppgiftsmottagare kan förlita sig på informationen, att den är pålitlig och äkta. Tillförlitligheten hos ett dokument beror i sin tur på tillförlitligheten hos avsändaren och de mellanhänder som hanterar informationen samt risken för att förvanskningar uppstår på vägen. När det gäller autenticiteten skiljer man därför mellan tillförlitligheten hos det elektroniska dokumentet, tillförlitligheten hos produktionsprocessen och tillförlitligheten i samband med distributionen av det elektroniska dokumentet. Autenticitet kan uppkomma på olika sätt. I vissa fall är det förhållande att dokumentet härrör från ett visst organ tillräckligt för att skapa tillförlitlighet (authentication on the basis of the competence of the authority). I andra fall kan dokumentet uppnå tillförlitlighet genom att vara en produkt av en säker produktions- kedja (s.k. chain of confidence), i vilken t.ex. verifiering genom elektroniska signaturer kan ingå liksom användande av säkra data- servrar med certifikat i samband med utfärdandet av dokumentet. Som ovan nämnts anges inte sällan att en version av en författning – skriftlig eller elektronisk – är den officiella. Med en officiell elektronisk version avses en version av lagen som publiceras i elektronisk form och som är erkänd av de nationella myndig- heterna som ett officiellt elektroniskt dokument. Det elektroniska dokumentets status kan emellertid variera. När det gäller vilken status som kan tillmätas en författning i pappersform respektive den elektroniska versionen av författningen finns i huvudsak tre olika inställningar representerade bland de europeiska länderna. För det första; den traditionella inställningen som innebär att pappersversionen är den enda autentiska och rättsligt giltiga versionen. För det andra; den balanserade inställningen, dvs. att båda versionerna har samma status. Om innehåller skiljer sig åt har pappersversionen företräde som autentisk version. För det tredje; the information society approach, vilken innebär att den elektroniska versionen betraktas som autentisk och den enda giltiga versionen. Vid sidan av den elektroniska versionen kan det förekomma icke-officiella pappers- versioner. 5.4Kungörande i olika länder kungörs alla federala författ- ningar uteslutande i elektronisk form i den federala författnings- samlingen, BGBI, som publiceras på webbsidan . Den elektroniska versionen är den enda officiella och autentiska versionen av en författning. Trots det förekommer det ett antal pappersexemplar i systemet; dels i form av ett underskrifts- exemplar, dels i form av fyra vidimerade papperskopior. Enligt artikel 47 i den österrikiska grundlagen ska en lag undertecknas av presidenten och förbundskanslern för att gälla. På grund av bestämmelsen och med hänvisning till krav i riksdags- ordningen sker en pappersutskrift från det i övrigt elektroniska systemet för att tjäna som underskriftsexemplar. Det finns dock en SOU 2008:88 Internationella förhållanden ambition att även detta moment ska ske elektroniskt. I artikel 49 i grundlagen anges att en författning som huvudregel träder i kraft dagen efter att den kungjorts samt att författnings- texten ska vara allmänt tillgänglig i sin helhet och i sin originalform . Det elektroniska kungörandet sker inom ramen för det österrikiska rättsinformationssystemet, , och den autentiska författningstexten presenteras tillsammans med icke-autentiska elektroniska versioner i olika format. En särskild enhet vid (Bundeskanzleramt, Verfassungsdienst) är ansvarig för såväl rättsinformationssystemet som det elektroniska kungörandesystemet. Det kostar inget att ta del av eller ladda ned en författning. Staten står för finansieringen av systemet. Närmare bestämmelser för hur kungörandet ska ske återfinns i en särskild lag , Kundmachungsreformgesetz 2004. Bl.a. anges där att fyra exemplar av en kungjord författning ska skrivas ut på papper och vidimeras. sker alltså efter kungörandet och genom vidimeringen intygas att kopiorna överensstämmer med den elektroniskt kungjorda versionen. I enlighet med samma föreskrift kopieras författningen till tre cd-skivor. , och parlaments- får därefter var sitt exemplar av papperskopiorna och cd-skivorna. Det beskrivna förfarandet anses motiverat dels av arkiveringsskäl, dels av säkerhetsskäl. Papperskopiorna och back- up kopiorna, liksom underskriftsexemplaret, är emellertid inte autentiska versioner av författningstexten. Som redan påpekats är det den elektroniska versionen på webbsidan som utgör den enda autentiska och rättsligt bindande versionen. När en författning kungörs på webbsidan förses den med en elektronisk signatur. Den elektroniska signaturen är kopplad till en särskilt utsedd person som sköter publiceringen, men betraktas som en myndighetssignatur. När personen sätter signaturen på författningen kontrollerar han att författningen har fått en behörig underskrift och att innehållet i den elektroniska version som ska kungöras stämmer överens med innehållet i underskrifts- exemplaret. Författningarna tas fram och bearbetas i word-format. Underskriftsexemplaret är således en pappersutskrift från en fil i word. Innan författningen kungörs omvandlas formatet emellertid till xml. Presentationen på webbsidan sker sedan i formatet xhtml. Tanken är att presentationen, författningens utseende, ska vara densamma som när kungörandet skedde i tryckt form. Det förhållandet att en författning kungörs i xml-format tillsammans med en elektronisk signatur anses garantera en mycket hög grad av säkerhet. Om det skulle ske ett längre avbrott i det elektroniska systemet anger en särskild bestämmelse, en s.k. force-majeur klausul, i Kundmachungsreformgesetz att kungörandet i stället ska ske i pappersform. Bestämmelsen har aldrig tillämpats. I sker inte bara själva kungörandet elektroniskt utan i stort sett hela den federala lagstiftningsprocessen sker på elektronisk väg (s.k. workflow). Regeringen och parlamentet har skilda workflow-system men dokumentmallarna och typsnitten är desamma. Dokumenten kan således flyttas mellan systemen utan problem. För att komma åt ett dokument i systemen krävs särskild behörighet. Propositioner, författningar och andra dokument som produceras i lagstiftningskedjan skapas i en särskild word-mall. Dokumentet förs sedan över till workflow-systemet där det finns tillgängligt för alla behöriga användare. Vid regeringssammanträdet har samtliga deltagare varsin dator på vilken det finns en elektronisk dagordning med tillhörande elektroniska dokument som genomgås och bekräftas. Efter regeringssammanträdet återstår endast kungörandet och några ändringar i författningstexten ska i princip inte ske. I har man gjort enbart positiva erfarenheter av det elektroniska kungörandesystemet. Det har inte varit behäftat med några längre avbrott och inga incidenter har rapporterats. Såväl de personer som använder workflow-systemet i författningsarbetet inom parlamentet och regeringen, som allmänheten som tar del av de elektroniska författningarna på webbsidan, är positiva till förändringen. I det tidigare gällande systemet trycktes ungefär 6 000 exemplar av författningssamlingen upp för att finnas tillgängliga för allmänheten. I det nuvarande systemet räknar man med att cirka 4 miljoner personer kan ta del av författningstexten på Internet. Reformen har inneburit stora kostnadsbesparingar. För själva kungörandet uppskattar man att kostnaderna har minskat med jämfört med det tidigare systemet. Enbart i parlamentet har övergången till ett workflow-system inneburit besparingar om , vilket motsvarar kostnaden för papper. I publiceras motsvarigheten till SFS i elektronisk form och den elektroniska versionen av en författning anses vara officiellt giltig. Det elektroniska kungörandesystemet trädde i kraft . Reformen genomfördes av främst ekonomiska skäl. Kostnaderna för tryckning och publicering av författningar bedömdes som alltför stora. Pappersversionen av författningarna har till stor del tagits ur bruk. framställs emellertid fem pappersexemplar av en författning, vars innehåll betraktas som autentiskt. I har man gjort bedömningen att det aldrig går att uppnå en tillräckligt hög grad av säkerhet i ett elektroniskt system för att helt kunna skydda sig mot angrepp utifrån eller mot systemavbrott. Av det skälet bevaras innehållet i det elektroniska kungörelsesystemet även på ett medium som inte är tillgängligt via Internet (papper) så att det snabbt kan återskapas t.ex. vid ett avbrott.TPF3FPT Det nuvarande systemet anses förena papprets fördelar som informationsbärare (säkerställande av ursprung, arkivbeständighet etc.) med det elektroniska systemets uppenbara fördelar när det gäller tillgänglighet. Genom pappersexemplaren – som förvaras på olika platser – uppfylls kraven på arkivering och tillgänglighet av det autentiska innehållet i en författning. Det är oklart vilken version, den elektroniska versionen eller pappersversionen, som har företräde framför den andra om de inte 3TP PT Betaenkning nr. 1464, Betaekning om Lovtidende i Elektronisk form, 2005, , s. 31. Om en sådan situation skulle inträffa anses det ytterst vara en fråga för domstolarna.TPF4FPT Den egentliga kungörelsen sker emellertid via Internet. Det enda sättet för allmänheten att få tillgång till en författning är via webbsida och i elektroniskt pdf-format. Det är kostnadsfritt att ta del av och ladda ner en författning. Systemet finansieras av statliga medel. Flera olika lagar reglerar hur en författning ska publiceras i systemet. De viktigaste bestämmelserna på området återfinns i artikel 472-478 i The Programme . En kostnadsfri helpdesk inrättades för att underlätta tillgången till den elektroniska versionen (efter ett domstolsavgörande där det slogs fast att systemet diskriminerade vissa eftersom inte alla har lika tillgång till Internet). är i princip alla domstolar enligt lag skyldiga att framställa en samling av författningar i pappersform som ska hållas tillgänglig för allmänheten. I kungörs en författning både i pappersform och elektroniskt. Båda versionerna har samma rättsliga status och autenticitet. Om det skulle visa sig att innehållet i en text skiljer sig åt mellan de olika versionerna, synes innehållet i pappersversionen ha företräde. Medborgarna har kostnadsfri tillgång till det elektroniska systemet som finansieras av statliga medel. Även tillämpar ett s.k. workflow-system och använder sig av två typer av elektronisk signaturer samt en s.k. säker server (elektronisk serverlegitimation) för att trygga den elektroniska versionens autenticitet. I har lagar (lover) och regeringens förordningar (bekendtgörelser) fram kungjorts i den tryckta publikationen Lovtidende. Författningar och annan rättslig information har även funnits tillgänglig via Internet i det allmänna 4TP PT SOU 2003:119 s. 139. sker kungörandet av författningar uteslutande på elektronisk väg och den elektroniska versionen av en författning är den officiella, autentiska versionen. I den danska grundlagen anges att en lag ska kungöras men inte på vilket sätt det ska ske. Det närmare förfarandet regleras i en särskild lag , Lovtidendeloven. Häri har alltså tidigare angetts att en författning ska kungöras genom att publiceras i den tryckta publikationen Lovtidende. Lovtidende består av tre delar, Lovtidende A, Lovtidende B och Lovtidende C. Lovtidende A innehåller lagar och förordningar och har utkommit med två häften , och fredag. Civilstyrelsen, som lyder under det danska , har haft ansvar för redaktionen och utgivningen av Lovtidende. Alltsedan 1998 har ett elektroniskt produktionssystem, klient, använts i den danska lagstiftningsprocessen. Systemet är gemensamt för , regering och alla de myndigheter som levererar information till rättsinformationssystemet. När en författning arbetas fram upprättas den först i ett elektroniskt ordbehandlingsprogram (som en word-fil) och överförs sedan till klient där den slutliga redigeringen sker. När författningen har förts över till produktionssystemet är den tillgänglig för Civilstyrelsen som sedan ombesörjer tryckning och publicering i Lovtidende samt gör författningen tillgänglig i rättsinformationssystemet. Även om en författning har kungjorts i tryckt form har det alltså funnits ett elektroniskt förfarande som föregått tryckningen och ett elektroniskt dokument som den tryckta versionen har hämtat sitt innehåll ifrån. utges inte längre Lovtidende i tryckt form. I stället kungörs alla författningar i elektronisk form på webbplatsen . Reformen möjliggjordes rättsligt genom en lag om ändring i Lovtidendeloven. regler om förfarandet har meddelats i Bekendtgörelse nr 1395 från om Lovtidende i elektronisk form. I det betänkandeTPF5FPT som låg till grund för reformen angavs att ett elektroniskt kungörelseförfarande kunde förväntas leda till ökad tillgänglighet av författningstexterna, en snabbare och effektivare spridning av rättsreglerna bland medborgarna samt resurs- besparingar för staten. Det konstaterades vidare att systemet med skriftlig publicering var föråldrat och att den informativa funktionen i praktiken hade övertagits av rättsinformations- systemet, trots att innehållet där inte är autentiskt. Justitieministern förestår driften av Lovtidende i elektronisk form. Det är dock Civilstyrelsen som, enligt den ovan nämnda Bekendtgörelsen om Lovtidende i elektronisk form, är utgivare av Lovtidende. Det innebär att Civilstyrelsen ansvarar för administra- tionen av Lovtidende samt har till uppgift att se till att författnings- samlingen blir tillgänglig på lovtidende.dk. Dessutom ska Civilstyrelsen svara för utvecklingen av produktionssystemet samt säkra de publicerade författningarnas autenticitet och integritet. Övergången till elektroniskt kungörande har endast inneburit att sättet för kungörandet har förändrats. I stället för att publicera författningarna i den tryckta författningssamlingen Lovtidende publiceras de nu på en särskild webbsida. Lovtidende har fortfarande samma presentation och innehåll. Produktionsprocessen är i stort sett densamma och alla moment i samband med utfärdandet av en författning, t.ex. att en lag ska stadfästas genom undertecknande, finns kvar och sker på samma sätt som . Några sökmöjligheter, nya register eller liknande har inte tillförts kungörandet utan lovtidende.dk fyller samma funktion som de tidigare författningshäftena gjorde. I samband med reformen skedde dock en viss utveckling av produktionssystemet klient och konverteras alla författningstexter från word till xml (xml). Formatet medger att samma information presenteras på olika sätt, antingen i html på en dataskärm eller som en pdf-fil för utskrift. Det anses också bidra till att höja kvaliteten i systemet. Genom ett särskilt xml-schema, som utgår från hur en författning lagtekniskt sett ska utformas, tvingas alla att göra rätt. Om en författning inte har upprättats på ett korrekt sätt går det inte att komma vidare i 5TP PT Betaenkning nr. 1464, Betaekning om Lovtidende i Elektronisk form, 2005, . I stället erhålls ett felmeddelande och besked om vilken ändring som krävs. Författningstexten finns alltså som en xml-version i produktionssystemet. Versionen kan sedan användas för olika ändamål, dels för att publicera författningen på lovtidende.dk, dels för att tillgängliggöra den i rättsinformationssystemet. Innan en författning förs över till lovtidende.dk konverteras den från xml till pdf. Orsaken till att man har valt att kungöra en författning som pdf-fil är att formatet gör det lättare att styra över presentationen av författningen.