sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — svarar för vinschning i fjällmiljö. Vinschning utmed branta bergväggar är en av de mest krävande uppgifterna som helikoptrarna utför. I ska den bayerska bergsvakten tillsammans med partners i och etablera ett avancerat kompetens- centrum för bergräddning med helikopter. Samarbetet syftar till att öka säkerheten i bergräddningen genom att ta fram gemensamma standarder och utbildningskoncept. Vid centret kommer det att finnas en stor inglasad hall med helikoptrar hängande i vajrar i taket. Från helikoptrarna ska man kunna öva vinschning mot klätter- väggar. Tyska Bundespolizei genomför regelbundet kurser i bergs- flygning som också är öppna för deltagare från andra länder. I ställs krav på att personer som ägnar sig åt aktiviteter i bergen har en särskild försäkring för att man avgiftsfritt ska få undsättning med ambulanshelikopter. Om en person saknar en sådan försäkring får denne själv betala kostnaderna för räddning med ambulanshelikopter. Vissa av ambulanshelikoptrarna i södra är utrustade med vinsch för att kunna användas i berg- räddning. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall 9.7Framtida behov och förutsättningar Enligt studie Framtidens risker och säkerhets- arbete finns det indikationer på att människor genomför allt mer riskfyllda aktiviteter vid turism, både i och utomlands. Detta skulle kunna leda till att fler människor går vilse i samband med olika former av äventyrsturism. Vidare kan fler personer behöva undsättas i fjällmiljö. Det kan medföra ett ökat behov av att använda flygande resurser för fjällräddning och efterforskning av försvunna personer. kan obemannade flygande system komma att användas för eftersök. Sådana enheter kan t.ex. uppträda under dåliga väderförhållanden utan att utsätta personal för risker. genomfördes en studie av polismyndigheten i län då man undersökte hur Försvarsmaktens resurser skulle kunna användas av polisen. Bland annat studerades möjlighet att använda obemannade flygande system från Livregementets husarer (K3) i , som har ansvaret för obemannade flygande system inom Försvarsmakten. Enligt Luftfartsstyrelsens bedömning kommer det att dröja innan obemannade flygande system kan tillåtas upp- träda i luftrum där det finns andra flygande enheter. 9.8.1Översyn av polisens räddningstjänst kan inledningsvis konstatera att polisens nuvarande organisation, med 21 självständiga polismyndigheter inte bidrar till att skapa en enhetlig kvalitet inom polisens rädd- ningstjänst. har erfarit att det finns ambi- tions- och kvalitetsskillnader mellan de olika polismyndigheterna när det gäller räddningstjänst. Vidare är de centrala funktionerna för utveckling av räddningstjänsten inom polisen svaga. kan vidare konstatera att det utöver vad som står i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och förord- ningen (2003:789) om skydd mot olyckor, samt förordningen (1989:773) med instruktion för inte tycks före- komma någon styrning av polisens räddningstjänst från stats- makternas sida. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall nämns t.ex. ingenting om räddningstjänst. Till skillnad från sjö- räddningen ställer regeringen inte upp några mål för polisens räddningstjänst. bedömning är att räddningstjänsten inom polisen är en organisatoriskt relativt lågt prioriterad verksamhetTPF3FPT, jämfört med andra verksamheter. saknar t.ex. mätbara mål. Vissa polismyndigheter saknar program för sin räddningstjänst, trots att det av förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor framgår att varje statlig myndighet med räddnings- tjänstansvar ska ha ett sådant program. Vissa av de exempel som tagit del av när det gäller användningen av flygande resurser inom polisens rädd- ningstjänst indikerar att det kan finnas brister när det gäller struk- turen för hur räddningstjänsten ska bedrivas. Helikopterutred- ningen har vidare erfarit att användningen av flygande resurser i stor utsträckning är beroende av den aktuelle räddningsledarens kunskap om resurserna. Mot bakgrund av dessa förhållanden föreslår Helikopterutred- ningen att regeringen ska initiera en extern översyn av den statliga räddningstjänst som polisen ansvarar för. Översynen bör omfatta den polisiära räddningstjänstens mål, styrning, tillsyn, resurser, organisation och effektivitet. Översynen kan ske inom ramen för den utredning av ledningen av statlig räddningstjänst, samt stöd till som föreslår under kapitel 13. Översynen skulle också kunna ske inom ramen för den av regeringen aviserade översynen av lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. 9.8.2Ökad användning av externa flygande resurser anser att Polisflyget är en resurs som är väl lämpad att användas vid eftersök. Det finns dock situationer när andra flygande resurser finns närmare till hands, eller har bättre förutsättningar att lösa en uppgift. Vidare kan större arealer sökas av om flera resurser sätts in inom olika sökområden. En mer systematisk användning av andra tillgängliga resurser kan också frigöra kapacitet inom Polisflyget som istället kan användas för brottsbekämpande verksamhet. Ytterligare ett skäl till att polisen ska ha väl fungerande rutiner för att använda externa 3TP PT Med detta menas alltså inte att inkomna larm som rör räddningstjänst ges låg prioritet. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall flygande resurser är att endast en basering inom Polisflyget har beredskap dygnet runt. har återkommande mött uppfattningen att polisen drar sig för att använda externa flygande resurser vid räddningstjänstuppdrag. Detta kan bero på flera saker, däribland: brist på kunskap om externa flygande resurser avsaknad av effektiva samverkansrutiner att de externa flygande resurserna inte är utbildade för uppgiften har såväl inom som utanför polisen mött uppfattningen att ekonomiska faktorer i viss utsträckning styr valet av resurser vid räddningstjänstuppdrag inom polisen. Helikopter- utredningen har också mött uppfattningen att så inte är fallet. slutsats är dock att ekonomiska faktorer allt för får styra valet av resurs vid räddningstjänst inom polisen. anser därför att ett system behöver skapas som underlättar att närmast tillgängliga och sammantaget mest lämpade resurs användas. För att uppnå detta bör det bli kostnadsneutralt för den lokale räddningsledaren om denne väljer att använda en polishelikopter eller en extern flygande resurs. En teknik för att åstadkomma detta är att ett centralt konto inrättas hos för all användning av externa flygan- de resurser vid räddningstjänst. får därmed bekosta användningen av externa flygande resurser, på samma sätt som man bekostar användningen av Polisflyget. inträffar cirka 200 fjällräddningsfall, där det i cirka hälften av fallen används helikopter. Vidare inträffar cirka 200 fall av efterforskning av försvunna personer. Helikoptrar används då i av fallen, men användningsfrekvensen är enligt ökande. Polisflyget lägger på rädd- ningstjänst. ingår utöver fjällräddning och efter- forskning av försvunna personer även stöd till rädd- ningstjänst, flygräddning och sjöräddning. Man kan vidare anta att en del av flygtiden går åt till framflygning till insatsområdet. finns det t.ex. ingen polishelikopter söder om , varför det t.ex. tar långt tid att flyga till ett eftersök i . Det är svårt att bedöma vilken kostnadsförskjutning som kan komma att uppstå mellan polismyndigheterna och Rikspolisstyrel- Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall sen till följd av att man inrättar ett centralt konto för externa flygande resurser. finns ingen samlad statistik över polis- myndigheternas användning av externa flygande resurser. ARCC har dock statistik över användning, som visar att polisen endast nyttjande resursen . Om polisen skulle använda eftersök till ett timpris om skulle fakturera . I sammanhanget bör man beakta att timpriset för att använda en polishelikopter är . Då ingår drivmedel och tekniskt underhåll. För blir den ekonomiska skillnaden mellan att använda en eller en därmed begränsad. Timpriset för användningen av ambulanshelikoptrar är i regel avsevärt högre än för . har inte heller lika mycket ledig kapacitet som . föreslår att centralt ska svara för finansieringen av polismyndigheternas användning av flygande resurser vid fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall. 9.8.3Samverkansavtal med Frivilliga flygkåren (FFK) egen utvärdering av pilotprojektet med Fri- villiga flygkåren (FFK) visar att FFK kan bli en kompetent resurs för eftersök, givet att viss utveckling av verksamheten sker och att piloterna ges kontinuerlig övning i eftersök enligt MSO-metoden. bedömer att FFK kan utgöra ett bra komplement till andra flygande resurser vid eftersök. FFK har beredskapssatta flyginsatsgrupper över nästan hela landet. Vidare är resurserna billiga att använda. Det är också angeläget att samhället använder de frivilliga förstärkningsresurser som utbildats så att de bibehåller sin förmåga. föreslår att tecknar ett nytt samverkansavtal med FFK om användning av FFK vid eftersök. Avtalet bör bl.a. reglera utbildnings- och övningskrav för FFK:s piloter. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall 9.8.4Ramavtal med kommersiella helikopteroperatörer anser att polisens användning av kommer- siella helikopteroperatörer bör ske på ett mer formaliserat och strukturerat sätt. Det är viktigt att polisen vid eftersök använder resurser som är utbildade för uppgiften. Vidare bör det finnas ramavtal när man köper tjänster med en viss regelbundenhet. föreslår att ska låta upphandla ett ramavtal med kommersiella helikopteroperatörer som kan användas för i första hand fjällräddningsuppdrag, men även för efterforskning av försvunna personer i andra fall. Upp- handlingen bör skötas av , inom ramen för den statlig inköpssamordning av helikoptertjänster som Heli- kopterutredningen föreslår under kapitel 11. Helikopterutred- ningen anser vidare att de flygföretag som omfattas av ramavtalet ska genomgå en anpassad MSO-utbildning. Helikoptrarna bör också utrustas med GPS-transpondrar som ska kunna följas av bl.a. SOS Alarm, polisens länskommunikationscentraler och JRCC. Kostnaderna för upphandling av ramavtal, MSO-utbildning, m.m. bör betalas av inom ordinarie budget. anser att i större utsträckning bör användas för fjällräddning och efterforskning av försvunna personer. Detta förutsätter att SAR-besättningarna genomgår en anpassad MSO-utbildning, samt ges möjlighet att öva eftersök över land, samt flygning i fjällmiljö. När det gäller övningstid för flygning i fjällmiljö är det något som måste upprätthålla för sina uppgifter inom flygräddningen. Om man däremot ska kunna vinscha vid en brant fjällsluttning kräver det en hel del särskild övning, som inte ryms inom ordinarie uppdrag. Heli- kopterutredningen anser att ska ersätta Sjöfarts- verket för de kostnader som uppstår till följd av att SAR-helikopt- rarna ska kunna användas för fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i annat fall. Vidare ska ersätta för uppkomna kostnader för flygtid. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall och bör också överväga om ska utrustas med värmekamera för att öka förmågan vid eftersök. föreslår under kapitel 8 att regeringen ska ge och i uppdrag att upprätta ett samverkansavtal för polisens samlade användning av SAR- helikoptrarna, samt avseende samarbetet mellan Polisflyget och . anser att exemplen från personalen vid ambulanshelikoptern i visar på att dessa resurser inte alltid används på ett systematiskt sätt av polisen. Det är dock inte säkert att den situation som beskrivits i är representativ för övriga polismyndigheter som bedriver fjällräddning. föreslår att ska upp- rätta samverkansavtal med de landsting som har ambulansheli- kopter som kan användas vid eftersök. Avtalen bör reglera vilka uppgifter ambulanshelikoptrarna ska kunna användas till inom fjällräddning och efterforskning av försvunna personer. Avtalen bör även reglera krav på utbildning och samövning. De aktuella ambulanshelikoptrarnas piloter bör genomgå en anpassad MSO- utbildning. Under kapitel 4 föreslår att ett nationellt bolag för luftburen ambulanssjukvård (NBLA) ska bildas. NBLA skulle sannolikt underlätta samverkan mellan och landstingen när det gäller fjällräddning och efterforskning av försvunna personer. Försvarsmakten kommer att ha en begränsad tillgång till helikoptrar. Vidare kommer huvuddelen av helikoptrarna inte att vara beredskapssatta, vilket begränsar deras tillgänglighet. Den i som har beredskap under militär övningstid bör dock användas när behov finns. Det förutsätter dock att helikoptern med viss regelbundenhet deltar i övningsverksamhet med polisen. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall bör framöver överväga att inleda ett närmare samarbete med Försvarsmakten om helikoptrars deltagande i eftersök. Det kan då bli aktuellt att Försvarsmaktens piloter får genomgå MSO-utbildningen. används polishelikoptern i för vinschning i samband med fjällräddning. Vid besök i framkom att det inte förkommer något strukturerat erfaren- hetsutbyte mellan Polisflyget och Försvarsmaktens helikopters- kvadron i avseende vinschning i fjällmiljö. Det förekommer heller inte något strukturerat erfarenhetsutbyte mellan Polisflyget och avseende vinschning. Helikopterutred- ningen anser att detta är en brist. anser att om en civil med FRÄD-uppgiftTPF4FPT etableras i bör det prövas om den kan överta uppgiften att vinscha i fjällmiljö från Polisflyget, då SAR- helikoptern ändå måste ha förmågan för att kunna utföra FRÄD. Såväl tillgänglighetsskäl som effektivitetsskäl skulle tala för detta. En med bemanning dygnet runt har bättre tillgänglighet än polishelikoptern i , som inte har säkerställd beredskap . Mot bakgrund av att vinschning genomförs så sällan är det vidare ekonomiskt effektivare att verksamheten koncentreras till ett helikoptersystem. Den övningstid som skulle frigöras hos Polisflyget skulle därmed kunna användas för andra uppgifter. anser att det är angeläget att det finns ett nära samarbete med om fjällräddning med helikopter, såväl när det gäller operativa insatser som utbildnings- och övningsverk- samhet och erfarenhetsutbyte. föreslår att regeringen ska ta ett nationellt initiativ till ett strukturerat samarbete med när det gäller flygande resurser inom fjällräddning. 4TP PT FRÄD = Flygräddning för militära behov. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall anser vidare att det är viktigt att det finns väl fungerande rutiner vid efterforskning av försvunna per- soner i gränsområdena mot och . föreslår att och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska verka för att utveckla det gränsöverskridande samarbetet med och vid efterforskning av försvunna personer i andra fall. kan konstatera att man i länderna i alp- områdena har omfattande erfarenheter av flygning och räddnings- insatser i bergsmiljö. Även om det finns skillnader mellan de skan- dinaviska fjällen och torde det finnas viktiga erfarenheter att ta del av hos t.ex. Bundespolizei och bayerska bergsvakten. Av särskilt intresse borde det för bergräddning som bayerska bergsvakten håller på att bygga upp i samverkan med organisationer i grannländerna. anser att och bör överväga att inrätta sam- arbeten med nämnda organisationer för att öka kunskapsutveck- lingen när det gäller fjällräddning med flygande resurser. 9.8.10Behov av utbildning och information om flygande resurser bedömer att det finns ett utbildningsbehov om flygande resurser hos personal vid polismyndigheterna som på olika sätt arbetar med räddningstjänst. föreslår under avsnitt 13 att kunskap om flygande enheter ska integreras i utbildningsplanerna för larm- operatörer hos SOS Alarm och polisen. Under avsnitt 7 föreslår att regeringen ska ge MSB i uppdrag att tillsammans med , Riks- polisstyrelsen och SOS Alarm genomföra en informations- och utbildningssatsning riktad till brandbefäl och larmoperatörer. Vidare bör även sjukvårdsledare, polisinsatschefer och vakthavande befäl vid polisens länskommunikationscentraler omfattas av denna utbildning. Satsningen bör samordnas med det informations- och utbildningsarbete som föreslås avseende skogsbrandsbekämpning. Fjällräddning och efterforskning av försvunna personer i andra fall , 2006, Rapport 2006:02 – Olycka med linbana i , BD län, . , 2006, Samverkansprojekt mellan Rikspolisstyrel- sen och Frivilliga flygkåren, diarienummer POL-234-0749/05. , 2008, Framtidens risker och säkerhetsarbete. 2008, Fjällräddningens framtid – Hur skall fjäll- 10Räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. 10.1Räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen Länsstyrelserna ansvarar enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor för räddningstjänsten när särskilda åtgärder krävs för att skydda allmänheten vid utsläpp eller överhängande fara för utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning. Beredskaps- organisationen för kärntekniska olyckor består även av andra aktörer, som kommuner, landsting, centrala myndigheter och kärn- kraftverken, som alla har sina bestämda uppgifter. vid större utsläpp av radioaktiva ämnen från kärnteknisk anläggning leds från ledningscentral. Organisationen kan variera mellan länen, men som regel finns en räddningsledare som är utsedd av och en expertgrupp bestående av såväl interna som externa experter. Det finns också en stabschef och en stab med ledningsavdelning, sambandsavdelning, informationsavdelning och andra servicefunktioner. Vid lednings- avdelningen finns vanligtvis en lägesfunktion, en indikeringsfunk- tion, en meteorologifunktion, en utrymningsfunktion, en sane- ringsfunktion och en teknisk funktion. Till sin hjälp har räddningsledaren det myndighetsgemensamma rådet som samlas på () i . består av , Livsmedels- verket, , , m.fl. Rådet ger rekommendationer om mätning, skyddsåtgärder etc. Verksamheten på fältet består av indikering/rapportering, sane- ring, information, avspärrning, trafikreglering, utrymning och omhändertagande av utrymmande. beslutar om åtgärder och leder arbetet, men tar hjälp av de lokala beredskapsorganisationerna för genomförandet. vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. Mätningarna för att kartlägga nedfall utförs av de kommunala räddningstjänsterna vid förutbestämda referenspunkter och kom- pletteras med resultat från landets nationella mätresurser. Rädd- ningstjänsten svarar även för livräddning och brandbekämpning på kärnkraftverket. Polisen genomför utrymning och sköter avspärr- ning och bevakning av utrymt område. vid radiologiska händelser som inte är kopplade till kärntekniska anläggningar, t.ex. terroristattacker med så kallade smutsiga bomber, är primärt ett ansvar för räddnings- tjänst. Vid hanteringen av smutsiga bomber har även polisen en viktig roll. En smutsig bomb är en konventionell bomb som sprider radio- aktiva ämnen. Sprängverkan är densamma som för vanliga bomber. Därtill kommer strålningen från de radioaktiva ämnena som är farlig för människor och andra levande organismer. Smutsiga bomber är mindre farliga än t.ex. nukleära, biologiska och kemiska stridsmedel. En detonation av en smutsig bomb skulle sannolikt ges stor uppmärksamhet i media och förorsaka mycket rädsla och oro hos befolkningen. Det radioaktiva nedfallet kan också göra näraliggande områden oanvändbara och kräva omfat- tande sanering. Andra radiologiska händelser som kan medföra behov av indike- ring och sanering är t.ex. en olycka med en lastbil som transpor- terar radioaktiva medicinska preparat. Även sådana situationer faller inom ansvaret för . 10.2Behov av flygande resurser för indikering () är den centrala myndighet som samordnar behovet av flygande resurser för indikering av radio- aktiva ämnen. Det gäller både vid händelser som är relaterade till kärntekniska anläggningar och vid t.ex. terroristattacker med smutsiga bomber. Tanken är att SSM centralt ska hålla i alla avtal som gäller användningen av flygande resurser för indikering av radioaktiva ämnen. vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. Flygplan är en bra resurs för att kartera områden där det förekommit radioaktivt nedfall. Helikoptrar är användbara när man behöver söka efter en specifik strålkälla. Enligt SSM är strålningsriskerna för flygpersonalen relativt små vid indikering med flyg. I luftfartygen har man med sig strålnings- mätare. Om dessa ger utslag kan man öka flyghöjden. Vid indikering med flyg medföljer i regel en mätexpert från SSM eller från något av de laboratorier som myndigheten knutit till sig. SSM anordnar större indikeringsövningar med flyg ungefär . Vidare anordnas mindre övningar för att bibehålla kom- petensen hos de olika myndigheter och organisationer som sysslar med flygindikering. 10.2.1Sveriges geologiska undersökning (SGU) geologiska undersökning (SGU) använder särskilda flyg- plan för geofysiska mätningar. Parametrar som mäts är det jord- magnetiska fältet, markens naturliga gammastrålning och elektro- magnetiska fält från sändare på marken. Informationen från mätningarna används bland annat för: underlag för planering av vägar, järnvägar och annan infra- struktur kartläggning av cesium-137 från SGU:s flyggeofysiska verksamhet ingår även i beredskapen mot kärntekniska olyckor på uppdrag av SSM och man deltar konti- nuerligt i större och mindre beredskapsövningar. Samarbetet mel- lan SSM och SGU regleras i ett avtal. SGU har avtal med Wermlandsflyg som har två tvåmotoriga propellerflygplan som är förberedda för mätning av radioaktivitet. Flygplanen är av modellerna Twin Commander 500S och Piper PA-31-350. Ytterliggare fyra flygplan anpassas nu för att kunna ta SGU:s mätutrustning. Utrustningen väger uppemot och finns i två exemplar. Avtalet med Wermlandsflyg är på 1+1+1+1+1 år. Avtalet förlängs alltså . Det finns ingen fastställd anspänningstid på flygplanen. vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. I samband med arbetet med Luftfartsstyrelsens rapport helikopterstöd vid insatser under svåra påfrestningar identi- fierades behovet att kunna indikera radioaktiva ämnen med heli- kopter. har SSM anskaffat särskild indikeringsutrust- ning som vid behov ska kunna monteras på polishelikoptrarna. Ett arbete pågår nu med att montera flyggodkända fästen för utrust- ningen på helikoptrarna. är främst tänkta att användas för indikering vid en terroristattack, men de kan även användas vid radioaktiva utsläpp. Vid en terroristattack finns dock en risk att polisens helikoptrar blir ianspråktagna för andra uppgifter. Enligt SSM kan detta föranleda ett behov av att kunna prioritera resurser. genomförde dåvarande en för- söksverksamhet med indikering med en militär helikopter. Syste- met testades under övningen Barents Rescue 2001 i . På grund av de stora förändringarna i Försvarsmaktens helikopter- organisation förlängdes inte verksamheten. Försvarsmakten har ingen egen radiologisk indikerings- förmåga med helikopter. Indikering med J-32 Lansen började försvaret genomföra stratosfärprovtag- ning av radioaktiva partiklar med hjälp av särskilda kapslar monte- rade på jaktflygplanet . Verksamheten bedrevs framför- allt under atmosfäriska provsprängningar 1980. Provtagning genomfördes även efter kärnkraftsolyckan i Tjernobyl . Några flygplan finns bevarade i funktions- dugligt skick för vetaranflygändamål vid F7 i . Flygplanen är förvisso gamla, men bedöms kunna användas framöver. 2005 genomfördes olika studier för att se om J-32 Lansen fortfarande gick att använda för indikering. vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. resulterat i en överenskommelse mellan , som innebär att tre flygplan vidmakthålls för att kunna genomföra stratosfärprovtagning. Två av flygplanen har utrustats för instrumentlandning, för att möjliggöra insatser under svårare väderförhållanden. Syftet med verksamheten är att ska ha tillgång till en tidig varningsfunktion om det inträffar nukleära händelser i atmosfären. Få länder har tillgång till ett motsvarande system. 10.2.4Frivilliga flygkåren (FFK)