sou · GWB322 · 2008-03-10 00:00:00 — Det är viktigt att understryka att det vid en sådan översyn framför allt handlar om att använda kvalificerad fackkunskap. Det är med andra ord allt annat än självklart att en översyn bör ske genom att en kommitté tillsätts. I ett centralt avseende finns ett direkt samband mellan frågorna om upphandling och vad som har sagts om den föreslagna förvalt- ningsdelegationens uppdrag. Sannolikt är upphandlingsformen den viktigaste komponenten i en e-förvaltningspolitik som inte bara ska vara staten till direkt nytta utan som också kan bidra till närings- livets utveckling. I direktiven till Förvaltningsdelegationen bör detta komma till uttryck. 5.5Arbetet med att utveckla en kompetent förvaltning tar nya vägar Myndigheternas behov av insatser för kompetensutveckling i allmänhet I regeringens direktiv till utredningen tydliggörs att möjligheterna och lämpligheten att konkurrensutsätta olika delar av stabsmyndig- heternas uppdrag bör prövas tämligen förutsättningslöst. Ett område där utredningen funnit relativt få skäl för att staten själv bör bedriva verksamhet rör området statsförvaltningens kompe- tensutveckling och interna utbildningsverksamhet. Förslag till en ny organisation för stabsstödet Utredningen har funnit få skäl till att myndigheternas utbild- ningsbehov generellt sett inte skulle kunna tillgodoses på mark- naden, av universitet och högskolor eller andra utbildningsinsti- tutioner. Utredningen föreslår att myndigheternas behov av utbildningar, generellt sett tillgodoses genom att kompetens på den privata marknaden samt inom universitet och högskolor liksom andra utbildningsinstitutioner tas tillvara. Myndigheterna bör själva i normalfallet kunna ansvara för planering och upphandling av de utbildningar man har behov av. Vidare bör konstellationer av myndigheter kunna samverka kring hur man tillgodoser sina behov på området. Behov av kompetensutveckling inom särskilda områden Trots att utredningen generellt sett inte anser att statliga förvaltningsmyndigheter, vid sidan av universiteten och hög- skolorna, bör ägna sig åt att anordna utbildningar finns det områden där särskilda skäl talar för att statliga myndigheter bör bedriva kompetensutveckling riktad till andra delar av statsförvalt- ningen. Det handlar om utbildningar som är så specifikt inriktade på statsförvaltningen, dess funktioner och behov att det kan vara tveksamt om det finns tillgängliga alternativ till att anordna utbildningarna i statlig regi. På grund av den särskilda kunskap som krävs för att utbilda personal inom den statliga ekonomistyrningen, och med tanke på den nära koppling sådan utbildning har till rådgivande och stöd- jande roll på området, finns det skäl att även fortsättningsvis erbjuder utbildning till övriga myndigheter. Likväl finns det skäl att här erinra om utredningens resonemang om möjligheterna att bidra till att skapa marknadslösningar inom områden där sådana inte finns tillgängliga i tillräcklig omfatt- ning. Verva har vidare, som ovan sagts, i uppdrag att tillhandahålla utbildningar i huvudsak inom områdena administration, ekonomi, den statliga budgetprocessen med mera, EU-utbildningar av gene- rellt intresse för statsförvaltningen och sektorsövergripande utbild- ningar samt att bestämma omfattning och inriktning på ovan nämnda utbildningsverksamhet i samråd med (Förvaltningsavdelningen). Vidare har man att administrera och Förslag till en ny organisation för stabsstödet informera om nordisk och europeisk utbytestjänstgöring där det bland annat ingår att anordna uttagningsprov till tjänstgöring vid den europeiska unionens institutioner med mera Utredningen anser att dessa verksamheter bör bedrivas även fortsättningsvis men att de bör kunna utföras av en utbildnings- institution som har en bredare verksamhet på området än vad en stabsmyndighet bör ha. På så sätt kan synergieffekter uppnås och utbildningarna utvecklas i ett större pedagogiskt sammanhang till nytta för såväl kvalitet som resurshushållning. Det finns dock inga skäl att, som , två statliga myndigheter, och Verva, tillhandahåller liknande utbildningar inom ekonomistyrnings- och budgetområdet. Vervas utbildningsverksamhet inom området avvecklas i samband med att myndigheten avvecklas. Ansvaret för att anordna utbildningar inom ekonomistyrnings- och budgetområdet bör i fortsättningen enbart ligga hos . Utredningen föreslår vidare att ansvaret för att tillgodose samt andra intresserade myndigheters behov av utbildning inom statligt specifika kompetensområden som EU- kunskap, statstjänstemannarollens utveckling samt statlig chefs- utveckling med mera, i den mån inte utbildningsbehovet kan till- godoses på marknaden, förs över från Verva till Försvarshögskolan. Förslag till ändring av myndighetens instruktion lämnas. Vidare föreslås att uppgiften att administrera och informera om nordisk och europeisk utbytestjänstgöring samt anordna uttag- ningsprov till tjänstgöring vid europeiska unionens institutioner med mera förs till (Förvaltningsavdelningen). Uppdraget, vilket Verva haft, att anordna ovan diskute- rade utbildningar samt vissa administrativa och informativa upp- gifter har finansierats via verkets ramanslag. Dock har särskilda villkor ställts angående hur de som ska täcka verkets kostnader för utbildningar för deltagare från får disponeras. Liksom tidigare bör en specificerad summa, om , avsättas för detta ändamål. Denna bör, enligt utredningens mening, ställas till disposition för att sedan fördelas efter dialog mellan (Förvaltningsavdel- ningen), och Försvarshögskolan. Detta bör kunna medverka till att utveckla roll som beställare i systemet. Förslag till en ny organisation för stabsstödet Stöd till kompetensförsörjning och verksamhetsutveckling i statsförvaltningen Verva har enligt sin instruktion att stödja och utveckla arbetet med den strategiska kompetensförsörjningen och verksamhetsutveck- lingen i statsförvaltningen. Enligt utredningens mening finns det litet som talar för att en stabsmyndighet ska prioritera inom och ansvara för policyutveckling inom ett område som så tydligt är en del av regeringens förvaltningspolitiska arbete. Arbetet bör istället ses som en naturlig del av regeringens arbete med att formulera och driva politik. Ansvaret för att prioritera mellan olika förvaltnings- politiska insatser bör därför ligga direkt hos regeringen. Utredningen föreslår att regeringens ansvar för policyutveckling renodlas när det gäller olika riktade, och tidsbegränsade, insatser inom strategisk kompetensförsörjning, kvalitetsarbete och verk- samhetsutveckling gentemot myndigheterna. För detta arbete bör avsättas resurser om . Verva har ett tydligt uppdrag att stödja och utveckla arbetet med strategisk kompetensförsörjning som går utöver att anordna utbildningar. låg detta uppdrag på , . Det ligger alldeles uppenbart i regeringens intresse att myndigheterna är så effektiva och håller så hög kvalitet som är möjligt i sitt arbete med strategisk kompetensförsörjning. är det, som i andra funktioner som tidigare nämnts, svårt för en sidoordnad myndighet att ta till sig rollen att vara ett slags strategisk medaktör. Funktioner som här kan aktualiseras är att löpande tillhandahålla stöd för utvecklingen av arbetet med kompetensförsörjningen (till exempel kring ledarskap, rekrytering, och etik) eller att formulera projektinitiativ (jämför karriärutveck- ling för kvinnor). Regeringens ansvar är att bestämma den politiska inriktningen och prioriteringen. Ansvaret för den konkreta kompetensförsörj- ningen ligger på myndigheterna. Regeringen, eller som erfaren- heten visar någon annan myndighet, kan inte ta över detta ansvar. Däremot är det alldeles uppenbart att en av de viktigaste upp- gifterna för myndighetsledningarna är att fullt ut ta ansvaret för rekrytering, kompetensutveckling och allt det som hänger samman med den långsiktiga kompetensförsörjningen. Regeringens roll i sammanhanget är att med kraft understryka detta i den myndighetsdialog som sannolikt kommer att spela en avsevärt mycket viktigare roll . Förslag till en ny organisation för stabsstödet kriterium vid rekrytering av statliga chefer bör också vara förmågan att arbeta strategiskt med rekryterings- och personalutvecklings- frågor. Uppföljning och analys av kompetensförsörjningen Som ovan sagts föreslår utredningen att Statskontoret får i uppdrag att följa och analysera kompetensförsörjningen i statsförvaltningen. Uppdraget bör således även finansieras inom ramen för det sub- stantiella tillskott om till Statskontorets ramanslag som utredningen ovan föreslagit. De informationstjänster som Verva ansvarat för har, som ovan nämnts, även behandlats av utredningen. Portalen har förvaltats, och förvaltas alltjämt, av Verva. Enligt utredningens bedömning är de funktioner som erbjuds knappast av den nivå som en del andra på marknaden förkommande tjänster erbjuder. Utredningen föreslår att denna informationstjänst ses över inte minst utifrån perspektivet kring vad som bör vara ett statligt åtagande. Fram till dess att regeringen avgjort framtida öde förvaltas tjänsten lämpligen av (). Angående portalen vilken innehållit elektronisk samhällsinformation och offentliga e-tjänster har Verva haft regeringens uppdrag att förvalta denna. har Verva inte längre detta uppdrag, och uppgiften har inte heller lämnats över till någon annan organisation. Verva har därför beslutat att stänga portalen . 5.6Regeringskansliets verksamhet renodlas ytterligare och Kammarkollegiet får nya uppgifter främsta uppgift är att biträda regeringen med underlag i dess roll att styra riket. För att kunna vara ett effektivt kanslistöd till den verkställande makten krävs att Förslag till en ny organisation för stabsstödet fokuserar sina insatser till områden som är strategiskt viktiga för regeringens arbete. Denna utredning har inte i uppdrag att se över arbetsformer men anser sig ändå kunna peka på ett antal funktioner vilka föreslås överföras från till en lämplig stabsmyndighet. Syftet är att frigöra resurser inom som möjliggör en koncentration på myndig- hetens huvuduppgifter utan att detta medför negativa effekter för kvalitet och resurseffektivitet. Enligt utredningens uppfattning finns det mycket som talar för att den nuvarande ordningen där är inrymt i bör ändras. Att delegationen är knuten till går emot den strävan som annars finns att avlasta förvaltningsärenden. Regeringen och dess kansli ska, som tidigare nämnts, koncentrera sin verksamhet till sådant som har betydelse för styrandet av riket. Delegationens verksamhet är av sådan art att den normalt bör hanteras av en förvaltningsmyndighet. Utredningen föreslår att Arvsfondsdelegationen organisatoriskt placeras hos Kammarkollegiet, vilket har stor erfarenhet av hand- läggning av olika typer av förvaltningsärenden. Förslaget innebär att delegationen ska fortsätta att ha ställning som en egen myndighet under regeringen, men att Kammarkollegiet fungerar som värdmyndighet. Utredningen konstaterar, bland annat sett mot bakgrund av tidigare granskningar vilka beskrivits i kapitel 4, att det finns skäl som talar för en förändrad hantering av de bidrag vilka handläggs av . En stabsmyndighet, förslagsvis Kammarkollegiet, bör tilldelas vissa uppgifter. Det är dock viktigt att klargöra vilka delar av bidragshanteringen som ska hanteras av Kammarkollegiet och vad som bör ligga kvar på . Exempel på uppgifter som skulle kunna utföras av Kammarkollegiet är Förslag till en ny organisation för stabsstödet att kontrollera om ansökningarna uppfyller administrativa och formella krav, att kontrollera och pröva den sökande i sig, att hantera rekvisitioner och administrera utbetalningar, att kontrollera delar av återrapporteringen, till exempel den ekonomiska informationen, samt att sköta hantering av återkrav. Även utbetalning av medlemsavgifter till internationella organisa- tioner och författningsreglerade bidrag skulle till viss del kunna hanteras av Kammarkollegiet. Andra uppgifter bör ligga kvar på , som till exempel att göra en prövning utifrån ändamålet med bidraget. Mot bakgrund av det ovan sagda föreslår utredningen att delar av handläggning av bidragsärenden överförs till Kammarkollegiet. I enlighet med vad som sägs nedan bör dock den exakta utformningen av den nya administrativa ordningen för bidragshantering utredas närmare. Ekonomisk redovisning av statliga företag Värdet för de statligt ägda företagen utgör av totala balansomslutning. Det medför att värde- ringen av de statligt ägda företagen skymmer kärnverksamheten. årsredovisning speglar inte på ett tydligt och transparent sätt den verksamhet som myndigheten faktiskt bedriver. Den information som presenteras om myndighetens verksamhet, till exempel nyckeltal, blir därför inte rättvisande. Ytterligare en komplikation är att den tekniska värderingen av aktierna i årsredovisning kan uppfattas som ett politiskt ställningstagande. Kammarkollegiet har erfarenhet av att ge ekonomiadministrativt stöd och besitter sakkunskap på området. Kammarkollegiet hante- rar verksamheter som påverkar myndighetens egen ekonomiska redovisning, till exempel försäkringsverksamheten för staten. Detta gör sammantaget att Kammarkollegiet, enligt utred- ningens bedömning, är en lämpligare utförare av uppgiften att sköta den ekonomiska redovisningen av statliga företag. Förslag till en ny organisation för stabsstödet Utredningen föreslår därför att den ekonomiska redovisningen av de statliga företagen ska utföras av Kammarkollegiet. På så vis undviks de negativa effekter som uppstår då de statliga företagens värde redovisas i årsredovisning och delårs- rapport. Nybildande av myndigheter med mera Att lägga ned eller att bilda en ny myndighet är en grannlaga uppgift där såväl som de särskilda utredarnas handläggning har en avgörande betydelse. För närva- rande är de administrativa uppgifterna spridda på ett stort antal händer. Utredningen föreslår att Kammarkollegiets redan etablerade service på området rutinmässigt bör utnyttjas i samband med nybildande och avveckling av myndigheter. Det bör anges i riktlinjer att så ska ske. Vidare bör det framgå av direktiven till den särskilde utredare som svarar för avvecklingen av en myndighet eller bildandet av en ny myndighet att Kammar- kollegiet ska anlitas för att ge administrativt stöd. Utredningen presenterar förslag till ändringar i Kammarkollegiets instruktion som tydliggör att myndigheten får nya uppgifter. Sam- tidigt föreslår utredningen att och Kammar- kollegiet ges i uppdrag att gemensamt utreda hur en överföring av de ovan nämnda uppgifterna ska genomföras. I uppdraget ska ligga att mer i detalj ange vilka arbetsuppgifter som Kammarkollegiet ska utföra. 5.7En samlokalisering av stabsmyndigheterna bör övervägas Utredningen ska enligt sina direktiv utreda möjligheterna att sam- lokalisera stabsmyndigheterna. Under sitt arbete har inte utred- ningen haft möjlighet att i detalj undersöka olika alternativ för en sådan samlokalisering. Förslag till en ny organisation för stabsstödet Det förefaller dock uppenbart att starka skäl talar för att stabsmyndigheterna samlokaliseras med de möjligheter som finns till såväl myndighetssamverkan avseende stödfunktioner som till skapandet av arenor för erfarenhetsutbyte och samverkan. Fram- förallt gäller detta och Statskontoret. Utredningen föreslår att och Stats- kontoret samlokaliseras men att detta sker som är anpassad till de förbindelser som finns i gällande hyreskontrakt. 5.8Områden där utredningen inte funnit anledning att föreslå några förändringar i uppdrag eller organisation Utredningen har, som ovan sagts, analyserat ett antal områden vilka stabsmyndigheterna ansvarar för. Inom flera av dessa har utredningen inte funnit anledning att föreslå några förändringar i uppdrag eller organisation. Av de elva områden som utredningen särskilt analyserat, vilket diskuteras i kapitel 4, föreslår utredningen att verksamheten inom följande fem områden bedrivs på likartad sätt och i liknande former också : arbete inom prognoser och informa- tion om statlig ekonomi, arbete inom området ekonomistyr- ning, Kammarkollegiets arbete inom området administrativt stöd, inklusive fordringsbevakning, till små och medelstora myndig- heter, Kammarkollegiets arbete inom det statliga försäkringssystemet, samt Kammarkollegiets arbete inom den statliga kapitalförvaltningen. 6 Konsekvenser av förslagen I 14 – 16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) finns bestämmel- ser om kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar till följd av förslag från utredningar. Om en utredning lämnar förslag som påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas, liksom samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt. När det gäller kost- nadsökningar eller intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting ska utredningen föreslå en finansiering. Vidare ska utredningen redovisa konsekvenser av förslag som har betydelse för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brotts- förebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrens- förmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdhet mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningens förslag, som har redovisats i kapitel 5, leder inte till några effekter på statsbudgeten. Några kostnadsökningar eller intäktsminskningar för det allmänna uppstår således inte. Inte heller i övrigt bedömer utredningen att de förslag som presenteras i betänkandet får några konsekvenser av det slag som nämns i kommittéförordningen. Enligt direktiven ska utredningen redovisa ekonomiska och organisatoriska konsekvenser samt personalkonsekvenser av de förslag som läggs fram. Utredningen har föreslagit att Verket för förvaltningsutveckling (Verva) avvecklas. Vissa av myndighetens uppgifter förs över till någon annan myndighet. Till exempel förs upphandlingsverk- samheten inom IKT-området från Verva till Ekonomistyrnings- verket. Andra delar av Vervas verksamhet avvecklas utan att någon annan huvudman tar över verksamheten. ningen att Statskontoret ges nya uppgifter och även tillförs ytterligare medel. Slutligen förs vissa uppgifter, bland annat kansli- stödet åt Arvsfondsdelegationen, som handhas av över till Kammarkollegiet. En omfördelning av resurser blir aktuell i de fall verksamheter byter huvudman. Utredningen föreslår att de medel som står till förfogande för verksamheterna i dagens organisation förs över till den mottagande myndigheten. I samband med verksamhetsöver- gångarna erbjuds personalen att följa med till den nya arbets- givaren.1 Dock kan personal komma att bli uppsagd till följd av arbetsbrist när delar av Vervas verksamhet avvecklas. kommer Statskontoret att behöva rekrytera personal, som inte finns inom någon av stabsmyndigheterna, när myndigheten ges nya uppgifter och tillförs ytterligare medel. 1 Se 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden Förslaget behandlas i kapitel 5. Paragrafen upphävs och en bestämmelse med liknande innehåll införs i förordningen (2004:484) om Allmänna arvsfonden. Det finns inte skäl att i lag reglera frågan om kansliets placering. Tvärtom finns det klara nackdelar med en sådan lösning, bland annat minskar den flexibiliteten på så sätt att organisatoriska förändringar försvåras. är det personal i ett särskilt kansli inom som handlägger stödärenden åt och är föredra- gande i Arvsfondsdelegationen. Detta kansli ska istället vara pla- cerat inom Kammarkollegiet. De nu framlagda författningsförslagen leder till vissa följdändringar i förordningar utöver de förslag som har lämnats av utredningen. 1997/98:FiU2, Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finans- förvaltning. 2000/01:KU8, och den statliga revisionen. 2001/02:KU5, Anslag som regeringen disponerar och fördelar. Riksdagsskrivelse 1997/98:120. Riksdagsskrivelse 2000/01:116 119. Riksdagsskrivelse 2001/02:40. 1997/98:1, Budgetpropositionen . 1997/98:136, Statlig förvaltning i medborgarnas tjänst. 2002/03:136, Allmänna arvsfonden och arvsfondsdelegationens organisation m.m. 2004/05:1, Budgetpropositionen . 2006/07:1, Budgetpropositionen . 2007/08:1, Budgetpropositionen . SOU 1991:40 41, Marknadsanpassade service- och stabsfunktioner. SOU 1997:57, I medborgarnas tjänst. SOU 1997:80, Reformerad stabsorganisation. SOU 2004:19, /04. SOU 2004:23, Från verksförordning till myndighetsförordning. SOU 2004:65, En statsförvaltning i utveckling och förnyelse. SOU 2005:32, Regeringens stabsmyndigheter. SOU 2007:10, Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. SOU 2007:47, Den osynliga infrastrukturen – om förbättrad sam- ordning av offentlig IT-standardisering. SOU 2007:75, Att styra staten – regeringens styrning av sin för- valtning. SOU 2007:107, Opinionsbildande verksamhet och små myndigheter. NOU 2003:19, Makt og demokrati. Slutrapport fra Makt- og demo- kratiutredningen. Dir. 2004:166, Regeringens stabsstöd. Dir. 019-2470-06/07, för uppföljning av riks- revisionsreformen. Dir. 2006:36, Förbättrad samordning av utvecklingen av standarder och grundfunktioner inom IT-området. Dir. 2006:30, Utvärdering av resultatstyrning. Dir. 2006:123, Översyn av den statliga förvaltningens uppgifter och organisation. Dir. 2007:68, Myndighetssamverkan vid lokala servicekontor. Dir. 2007:163, Tilläggsdirektiv till utredningen av lokal service i samverkan (Fi 2007:06). , Gemensamma lösningar för effektivare administration – rapport till regeringen (ESV 2007:33). , Handlingsplan för eFörvaltning – nya grunder för IT-baserad verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning (Fi 2008/491/OFA/SF). , Myndigheter och marknader – tydligare gräns mellan offentligt och privat (rapportserie 2004:4). Osimo, och m.fl., 2007, e-Government research in the EU: overview report. revisorer, (1999/2000:RR9). revisorer, som regeringen disponerar och fördelar (2000/01:RR14). , Bidrag som regeringen och fördelar (2006:32). och Partners, 2006, Granskning av ekonomiska förändringar med anledning av översynen av stabsmyndigheterna – slutrapport. Statskontoret, Statlig tillsyn och effektivitetsgranskning av annan statlig verksamhet – en övergripande kartläggning och några fördjupade exempel (2007/136-5). Statskontoret, Myndigheternas ledning och organisation. Kartlägg- ning och analys av Myndighetssverige (2004:9). Statskontoret, Statliga myndigheter 2007 (2007/99-5). , och , , 2007, författning, . , , 2003, Stat på villovägar – Resultatstyrningens framväxt i ett historiskt-institutionellt perspektiv, . , 2002, Kommunala framtider – en lång- tidsutredning om behov och resurser . Verket för förvaltningsutveckling, Hur är läget? uppfölj- ning av myndigheternas arbete med e-förvaltning (2008:1). Verket för förvaltningsutveckling, Skrivelse med anledning av ute- bliven ersättningsfinansiering av äldreanslaget D:003 (Fi2007/8988). , Framtidens e-förvaltning, Scenarier 2016 (. , och , , 2007, grundlagar och andra stats- och förvaltningsrättsliga författningar, En särskild utredare får i uppgift att göra en översyn av Ekonomi- styrningsverket (ESV), Kammarkollegiet, Statskontoret och Verket för förvaltningsutveckling (Verva) i syfte att effektivisera stabs- organisationen och dess verksamhet. I uppdraget ligger att pröva det offentliga åtagandet och konkurrensutsatt verksamhet vid dessa myndigheter, klargöra ansvarsförhållanden mellan myndigheterna och tydliggöra stabsmyndigheternas roll i det fortsatta arbetet med att utveckla den statliga förvaltningen. Utredaren skall lämna förslag till de organisations- respektive författningsändringar som utredaren bedömer vara nödvändiga. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag till regeringen .