sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — S.k. enfaktorteorier (endast en faktor för- klarar våld) underkänns av de forskare inom området som jag har varit i kontakt med. Det är därför inte förvånande att AAS roll för våld tonas ned när man studerar detta med ett brett angreppssätt. Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? kan man se AAS som en av de riskfaktorer som går att påverka, vilket kan vara svårt med många andra förmodade riskfaktorer, t.ex. person- lighetsstörning. AAS och annan kriminalitet I en nyligen framlagd doktorsavhandling från vår forskargrupp notera- des att det finns en stark koppling mellan AAS-användande och vapenbrott. Med vapenbrott avsågs endast sådana med skjutvapen. Brott mot knivlagen räknades således inte. Detta i förening med att en stor andel av de som skjutits i s.k. kriminella uppgörelser under 2000- talet i och och att av internerna vid Österåkeranstalten i en av våra studier hade AAS-erfarenhet talar starkt för att AAS ofta används av kriminella. Detta framkommer även av det Socialmedicinska häktesprojektet som i sin senaste rapport visat att (70 personer) av de som intervjuades hade använt AAS i . I hade (128 personer) av de häktade som ingick i studien erfarenhet av AAS (tid- punkt för bruk ej angiven) ). Dessa studier innefattar långt ifrån alla som passerar häktena, men indikerar ändå starkt att AAS används av många kriminella. Vi fick fram att det vanligaste motivet för att använda AAS på Österåkeranstalten var den anabola effekten, d.v.s. att bli starkt, mus- kulös eller bättre i någon annan sport. Ingen angav förberedelse inför planerat brott som motiv. Detta motiv uppgavs dock av två individer i en liknande studie som gjordes på . Vi har inte undersökt det underliggande psykologiska motiven till att vilja vara stor och stark, men har spekulerat i att AAS passar bra in i den kriminella livsstilen. Kanske kan en muskulös kropp ses som ett av de narcissistiska attribut som tycks vara förknippade med vissa kriminella subgrupper. Andra attribut av detta slag kan vara en viss typ av bilar, en viss klädstil, eller en viss typ av smycken/klockor. Till detta kom- mer eventuellt även en viss typ av dominant social attityd som sanno- likt underlättas av AAS effekter på psyket (uppgift från en f.d. krimi- nell AAS-användare). Att AAS används strategiskt, d.v.s. för att reducera empati och öka mod under en kriminell handling förefaller således inte vara sär- deles vanligt, men ändå förekomma. Detta motiv skulle kunna vara kopplat till de tidiga psykiska effekterna av AAS, nämligen ett hypo- mant tillstånd präglat av ökad energi, ökat självförtroende/omnipotens och ökad aggressivitet. Dessa effekter är visade i tre av de fyra dubbel- blind-kontrollerade studier som gjorts och kan således betraktas som bevisade. Med tanke på AAS rykte som våldsdrog kan en viss förvän- tansseffekt inte uteslutas. Att ingen av internerna på angav strategiskt motiv var förvånande. Dock skall det beaktas att bortfallet var och att många AAS-missbrukare är påtagligt misstänksamma. Enligt ett inlägg på ett chatforum på Internet bojkottades studien av vissa interner. Alltså kan det ha varit så att de mer hårdföra AAS-missbrukarna SOU 2008:120 Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? ingick i bortfallsgruppen. Våra resultat kan således kanske underskatta motivet strategiskt bruk. har även svarat på vissa frågor som Narkotikaut- redningen ställt beträffande dopningsmedels farlighet i förhållande till narkotika, se avsnitt 19.1.4 ovan. Mot bakgrund av vad och även anfört, har utredningen i nämnt avsnitt dragit slutsatsen att dopningsmedel i många avseen- den företer likheter och samband med narkotiska preparat men att även tydliga skillnader i förhållande till narkotika föreligger. har i sitt sakkunnigutlåtande gjort en samman- ställning av de slutsatser som kan dras. Han har därvid angett föl- jande. Observationer och teoretiska överväganden anger att långvarigt användande av AAS medför testikelskrumpning med nedsatt fertilitet, att AAS-användande medför ökad risk för svår acne, frontalt hårav- fall och gynekomasti. Det finns vetenskapliga belägg och/eller massiv erfarenhet som starkt talar för att AAS medför en ofördelaktig blodfettsprofil hos majoriteten av användarna, att AAS hos vissa personer leder till ett hypomaniliknande tillstånd med ökat självförtroende, ökad energi, ökad libido och minskat sömnbehov. Det finns vetenskapliga belägg som talar för att långvarigt AAS-användande i hög dos medför ökad risk för sjuk- lig hjärtförstoring, att AAS-användande i sig leder till aggressivitet och depression för vissa personer, att AAS-relaterad aggression i förening med andra riskfaktorer kan leda till våld mot andra, att AAS-relaterad depressivitet i förening med andra riskfaktorer kan leda till självmord, att det finns en koppling mellan AAS och kriminell livsstil. Observationer talar för att omfattningen av AAS-användandet är minst lika stor som för narkotika, åtminstone hos yngre personer. Observationer och teoretiska överväganden kan tala för att långvarig AAS-användande kan leda till hjärtkärlsjukdom eller stroke, blodproppsbildning och prostataförstoring, Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? att AAS-användande i vissa fall fungerar som inkörsport till miss- bruk av andra droger. Observationer kan möjligen tala för att AAS medför ökad risk för levercancer eller lymfom. slutord i sakkunnigutlåtandet är följande. Att något fenomen inte är vetenskapligt visat är inte liktydigt med att det inte existerar. Det kan lika gärna handla om att det är svårt att närma sig frågställningen med gängse metodik (var god se inledande metoddiskussion) eller att det inte är tillräckligt studerat. Frånvaro av starkt vetenskapligt stöd skall således inte övertolkas som att något är motbevisat. Vidare erinras om att denna rapport visserligen tangerar men saknar djuplodande analys av konsekvenserna av det illegala AAS- användandet ur ett samhällsperspektiv. Bedömning: Missbruk av dopningsmedel är ett omfattande och stort problem. På samma sätt som i fråga om narkotika finns på Internet ett omfattande utbud av dopningspreparat och en omfattande diskussion av preparaten. Sannolikt köps en stor del av dopningsmedlen via Internet. Enligt uppgift från polis och åklagare är lönsamheten vid olovlig hantering av dopningsprepa- rat ofta väl i nivå med motsvarande hantering av narkotika. Dopningspreparat kombineras ofta med narkotika, t.ex. amfetamin eller kokain. Även alkohol och dopningspreparat uppges ofta kombineras. Dopningsmedel kan vara en inkörsport till annat missbruk. Narkotika används ofta mellan perioder av dopningsmissbruk (s.k. kurande) men används även som åter- ställare eller för att förstärka effekten av dopningspreparatet. En genomgående uppfattning är att en person som tar en miss- bruksdos av dopningspreparat inte kan veta vilka effekter med- let har i olika avseenden beträffande honom själv, om det t.ex. leder till djup depression eller aggressivitet. Missbruk av dopningspreparat kan leda till mycket allvarliga fysiska och psykiska skador. Vissa av dessa skador kan vara irre- parabla. Rehabilitering av dopningsmissbrukare är en långvarig process där möjligheten till återgång till ett normalt socialt liv är relativt liten. I stor utsträckning hänger detta samman med att dopningsmissbruk ofta förenas med annan missbruksproblema- tik. Det finns vetenskapligt utförda studier som klart bestyrker SOU 2008:120 Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? att anabola androgena steroider känsliggör hjärnan för alkohol och narkotiska preparat, vilket i många fall leder till ett uttalat drogberoende. Att dopningsmissbruk ofta leder till ökad aggressivitet och fientlighet samt även kan leda till ökad våldsbenägenhet råder det enighet om, liksom att ett antal mycket grova våldsbrott begåtts av personer som varit påverkade av dopningsmedel. En svårighet vid bedömningen av i vad mån dopningspåverkan för- anlett våldsbrottet är som sagts att dopningsmissbruk ofta förenas med annat missbruk. Det är väl känt att dopningsmissbruk förekommer i krimi- nella kretsar. De skador – sociala, fysiska och psykiska – som dopnings- missbruk kan leda till för den missbrukande eller andra, har stora likheter med motsvarande skador vid narkotikamissbruk. Missbruket av dopningsmedel är vidare betydande. Det finns därför goda skäl att se allvarligt på sådant missbruk. En straff- skärpning för dopningsbrottens del bör komma i fråga, eftersom den nuvarande dopningslagstiftningen enligt utredningens mening inte i tillräcklig grad beaktat dopningsmedlens farlighet och skadeverkningar. Förslag: Straffskalan i fråga om normalgraden av dopningsbrott och grovt dopningsbrott fastställs så att den sammanfaller eller närmar sig den för motsvarande narkotikabrott. I analogi med vad som sagts om påföljderna för dop- ningsbrott justeras påföljderna för smuggling av dopningsmedel. Dopningslagens tillämpningsområde i fråga om 1 § d) ändras på så sätt att regleringen gäller kemiska substanser som ökar produktion eller frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon. Utöver ovan angiven ändring ändras lagtexten i 1 § dop- ningslagen redaktionellt, för att innehållet i lagrummet ska bli mer lättillgängligt. Bedömning: De problem som dopningsmissbruk leder till kommer att vara ett bestående samhällsproblem. Det är därför av stor vikt att resurserna för forskning så långt möjligt är sådana att de motsvarar behovet. Detta anses från många håll inte vara fallet . Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? Utredningen har utöver de redan nämnda (och ) under utredningsarbetet sammanträffat med bl.a. , professor och verksamhetschef vid avdelningen för klinisk farmakologi vid . är även chef för . Under den nämnda avdelningen för klinisk farmakologi lyder bl.a. Dopinglaboratoriet. Chefskemist och enhetschef vid är , som utredningen sammanträffat med ett flertal gånger. Utred- ningen har även sammanträffat med socionomen och doktoranden , vid läns landsting, samt f.d. kriminalinspektören vid och redaktören för , . Utredningen har tagit del av ett omfattande material från de nu nämnda, bl.a. en artikel i the Lancet3 skriven av professor emeritus , och . Vidare har utred- ningen tagit del av boken , mod och morske män4 som behandlar anabola androgena steroider ur olika perspektiv och är skriven av socionomen och doktoranden tillsam- mans med . Härutöver har utredningen haft ett antal sammanträffanden med polis, åklagare, tulltjänstemän och sociala myndigheter. Utredningen har varit närvarande vid sam- manträden i Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopnings- lagen och i Centrala samverkansgruppen för dopningsfrågor samt har vid besök hos fått information om arbetet där bl.a. av kriminalinspektören . Den bild som den samlade informationen gett är att det är fråga om ett omfattande och stort problem. Som angetts i avsnitt 2.4 har gjort en försiktig beräkning av antalet personer som har någorlunda aktuell erfarenhet av anabola androgena steroider. Han har vid denna beräkning kommit fram till att det kan röra sig om 8 000–40 000 personer. har utifrån en tolkning av olika data kommit fram till att vi har minst ca 10 000 mer eller mindre frekventa användare av anabola androgena steroider. I avsnitt 2.4 har vidare angetts att antalet personer i som missbrukat anabola steroider, i Lancet-artikeln skriven av , och 3Artikeln med rubriken doping agents, particularly anabolic steroids, in sports and society, var införd i . 4Boken , mod och morske män, Anabola androgena steroider – medicinskt, rättslig och socialt, utgiven . SOU 2008:120 Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? , beräknas till mellan 50 000 och 100 0005. I avsnitt 2.4 redovi- sas även viss statistik från kotikaupplysning i fråga om yngre personers erfarenhet av anabola steroider. I fråga om dopningsmissbrukets omfattning vill utredningen även framhålla följande. Dopingjouren besvarar omkring 1 600 samtal per telefon och 700 frågor genom jourens hemsida. Den helt övervägande delen av frågorna gäller biverkningar av missbruk. I stor utsträckning är det flickvänner eller föräldrar som är bekymrade över pojkvänner eller söner. Om Dopingjouren haft större kapacitet skulle ytterligare förfrågningar ha kunnat besvaras. Antalet besökare på Dopingjourens hemsida är cirka 70 000 . Det kan här också nämnas att mest besökta hemsida enligt uppgift är den som behandlar doping. På samma sätt som i fråga om narkotika finns på Internet ett omfattande utbud av dopningspreparat och en omfattande diskus- sion av preparaten. Sannolikt köps en stor del av dopningsmedlen via Internet. Enligt uppgift från polis och åklagare är lönsamheten vid olovlig hantering av dopningspreparat ofta väl i nivå med mot- svarande hantering av narkotika. Det hävdas emellertid ibland att dopningsbrott inte prioriteras p.g.a. gällande straffskala i fråga om sådana brott. Enligt uppgift från polis kan försäljningspriset för dopningspre- paraten vara i vart fall mellan 15–40 gånger högre än inköpspriset. Från bl.a. har uppgetts att en stor del av de dopningspreparat som beslagtagits inte är fabrikstillverkade utan tycks vara framställda genom s.k. underground-produktion. Därmed uppkommer särskilda risker framför allt beträffande injektionspreparat, bl.a. på grund av bristande hygien vid framställningen. En uppfattning som delas av alla hörda är att dopningspreparat ofta kombineras med narkotika, t.ex. amfetamin eller kokain. Även alkohol och dopningspreparat uppges ofta kombineras. Dopnings- medel kan vara en inkörsport till annat missbruk. Narkotika används ofta mellan perioder av dopningsmissbruk (s.k. kurande) men används även som återställare eller för att förstärka effekten av dopningspreparatet. En genomgående uppfattning är att en person som tar en missbruksdos av dopningspreparat inte kan veta vilka 5 Hur författarna till Lancet-artikeln kommit fram till dessa siffror framgår av avsnitt 2.4. Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? effekter medlet har i olika avseenden beträffande honom själv, om det t.ex. leder till djup depression eller aggressivitet. Att dopningspreparaten kan leda till mycket allvarliga fysiska och psykiska skador är uppenbart, vilket framgår inte minst av och yttranden. Vissa av dessa skador kan vara irreparabla. Att rehabilitering av dopningsmissbrukare är en långvarig process där möjligheten till återgång till ett normalt socialt liv är relativt liten framgår bl.a. av uppgifter från . I stor utsträckning hänger detta samman med att dop- ningsmissbruk, som sagts, ofta förenas med annan miss- bruksproblematik. Det bör i detta sammanhang erinras om vad anfört ovan, nämligen att det finns vetenskapligt utförda studier som klart bestyrker att anabola androgena steroider känsliggör hjärnan för alkohol och narkotiska preparat, vilket i många fall leder till ett uttalat drogberoende. Att dopningsmissbruk ofta leder till ökad aggressivitet och fientlighet samt även kan leda till ökad våldsbenägenhet råder det enighet om, liksom att ett antal mycket grova våldsbrott begåtts av personer som varit påverkade av dopningsmedel. En svårighet vid bedömningen av i vad mån dopningspåverkan föranlett våldsbrottet är som sagts att dopningsmissbruk ofta förenas med annat missbruk. Uppenbart är dock att anhöriga ofta tar kontakt med sjukvården, sociala myndigheter och inte minst Dopingjouren därför att de är rädda och oroliga för dopningsmissbrukarens aggressivitet. Det är även väl känt att dopningsmissbruk förekom- mer i kriminella kretsar. De skador – sociala, fysiska och psykiska – som dopningsmiss- bruk kan leda till för den missbrukande eller andra, har stora lik- heter med motsvarande skador vid narkotikamissbruk. Missbruket av dopningsmedel är vidare, som framgått, betydande. Det finns därför goda skäl att se allvarligt på sådant missbruk. En straff- skärpning för dopningsbrottens del bör komma i fråga, eftersom den nuvarande dopningslagstiftningen enligt utredningens mening inte i tillräcklig grad beaktat dopningsmedlens farlighet och skade- verkningar. I detta sammanhang bör bl.a. beaktas det samband och de lik- heter dopningsmissbruk i många avseenden har med missbruk av narkotika, dopningsmissbrukets omfattning och skadeverkningar för såväl missbrukaren som anhöriga och samhället samt den omfattande och lönsamma kriminalitet som profiterar på missbru- ket. Med hänsyn till detta och till vad som i övrigt sagts i detta SOU 2008:120 Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? kapitel och i kapitel 19, bör straffskalan i fråga om normalgraden av dopningsbrott och grovt dopningsbrott fastställas så att den sam- manfaller eller närmar sig den för motsvarande narkotikabrott. För dopningsbrott av normalgraden bör fängelse i högst komma ifråga. Straffmaximum är fängelse i högst . Detta kan jämföras med straffskalan i fråga om narkotikabrott av normalgra- den, som är fängelse i högst . Vid grovt dopningsbrott bör straffskalan justeras till fängelse lägst ett och högst . Vid bedömningen av grovt brott bör – förutom de omständigheter som gäller vid sådant brott – särskilt beaktas dopningsmedlets far- lighet. Den föreslagna straffskalan kan jämföras med den skala som gäller , nämligen fängelse i lägst och högst . I detta sammanhang kan även nämnas att straffskalan för grovt narkotikabrott är fängelse i lägst två och högst . Det finns enligt utredningens mening inte skäl att ändra straff- skalan i fråga om ringa dopningsbrott. Den bör vara densamma som , dvs. böter eller fängelse . Straffskalan överensstämmer med vad som gäller vid ringa narkotikabrott. I analogi med vad som sagts om påföljderna för dopnings- brott enligt lagen om förbud mot vissa dopningsmedel, bör påfölj- derna för smuggling av dopningsmedel också justeras. För att åstadkomma detta bör i lagen (2000:1225) om straff för smuggling en särskild reglering i fråga om smuggling av dopningsmedel infö- ras. Denna reglering bör gälla istället för den generella reglering av smugglingsbrott, som smuggling av dopningsmedel omfattas av. Enligt utredningens mening motiveras en särreglering av försla- get att höja straffmaximum för dopningsbrott till fängelse . Utredningen anser nämligen att det höga straffvärde som kommer att gälla för dopningsbrott även bör få påverkan på bedömningen av smugglingsbrott i fråga om dopningsmedel. Vid bedömningen av om en gärning ska bedömas som grov smuggling av dopningsmedel bör samma omständigheter som i fråga om grovt narkotikasmugg- lingsbrott beaktas. Utöver det nu anförda bör dessutom dop- ningsmedlets farlighet beaktas. Förändringen av straffskalan för grovt dopningsbrott och dop- ningsbrott av normalgraden gör att lydelsen i 36 kap. 1 b § brotts- balken om förverkande av utbyte vid brottslig verksamhet behöver justeras. Det finns skäl att påpeka att bedömningen av dopningsmedel skiftar mellan olika länder, vilket sannolikt avspeglar skiftande kunskaper och erfarenheter av ämnena. Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? förhållandena inom EU-länderna visar att innehav av dopningsme- del är förbjudet inom ungefär hälften av staterna medan det i den helt övervägande delen av länderna är straffbart att överlåta eller t.ex. importera eller exportera dopningsmedel. Påföljderna skiftar mellan bötesbelopp motsvarande preparatens värde och . I allvarligare fall ådöms fängelse som kan skifta mellan några månader och . Även en kombination mellan böter och fängelse förekommer. I är anabola steroider upptagna i förteckningen över förbjudna droger (Controlled Sub- stances Act). Drogerna i förteckningen delas in i fem listor, där lista ett är den som innehåller de farligaste ämnena. Anabola steroi- der återfinns i lista tre. Straffskalan i lista tre är fängelse i högst och vid återfall högst . 1 § dopningslagen, som definierar lagens tillämpningsområde, har följande lydelse. 1 § Denna lag gäller a)syntetiska anabola steroider, b)testosteron och dess derivat, c)tillväxthormon, d)kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon. När det gäller straffskalans tillämpning vill utredningen peka på följande. Vid de kontakter som utredningen haft med personer som har kunskaper om dopning och dopningsmedel, har det framhållits att det, utifrån vetenskapens ståndpunkt , är de syntetiska ana- bola steroiderna och testosteron och dess derivat som har det högsta straffvärdet, dvs. de substanser som omfattas av 1 § a) och b) dopningslagen. Det har uppgetts att tillväxthormon, som regle- ras i 1 § c), inte är muskeluppbyggande och inte heller ger psykiska biverkningar på samma sätt som de substanser som regleras i 1 § a) och b). De substanser som omfattas av 1 § d) dopningslagen, dvs. kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse av testos- teron och dess derivat eller av tillväxthormon, anses utifrån ett far- lighetsresonemang inte heller ha lika högt straffvärde som de dop- ningsmedel som regleras i 1 § a) och b). Mot bakgrund av det ovan anförda anser utredningen att straffskalans övre del i första hand bör bli aktuell vid dopningsbrott där syntetiska anabola steroider och testosteron och dess derivat hanterats. Från läkarhåll har påpekats att det vore värdefullt om anabola androgena steroider togs upp på listan över narkotiska preparat. SOU 2008:120 Beaktar gällande lagstiftning i tillräcklig grad farligheten hos dopningsmedel, m.m.? Skälen för förslaget anges vara dels att man i påpekar medlens beroendeframkallande potential, dels att de senaste körkortsföreskrifterna jämställer anabola androgena steroider med narkotika. Frågan anges som viktig med tanke på t.ex. unga kvinnor som missbrukar medlen med förödande framtida konsekvenser, som lagen (1988:870) om vård av miss- brukare i vissa fall (LVM) inte – till skillnad mot vid missbruk av narkotika – kan användas, trots att övriga kriterier föreligger. Utredningen anser att det är olyckligt att skillnad görs vid tillämp- ning av LVM, men anser att det med beaktande av utredarens direktiv skulle föra för långt att föreslå ändringar i LVM. Skälen att inte narkotikaförklara dopningsmedel har utredningen redan redo- visat. En översyn av dopningslagen bör, utöver det nu ovan anförda, även göras i vissa andra avseenden. Utredningen vill i denna del anföra följande. Som tidigare nämnts använder dopningslagen en generisk defi- nition för att definiera de substanser som ska anses omfattas av lagen. Det är därmed allmän domstol som slutligt har att ta ställ- ning till vilka substanser som omfattas av lagen. Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen – som har bildats för att upprätta en förteckning över substanser som anses utgöra dop- ningsmedel enligt dopningslagen som ska utgöra ett hjälpmedel vid tillämpningen av lagen – har i kontakter med Narkotikautred- ningen pekat på vissa tillämpningsproblem beträffande detta lagrum. Det har framhållits att 1 § d) är svårtillämpad eftersom det där anges att kemiska substanser som ökar produktion och (utred- ningens kurs.) frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon omfattas av lagen. Det har från expertgruppen framhållits att regleringen istället borde gälla kemiska substanser som ökar produktion eller (utredningens kurs.) frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon, eftersom det är väldigt få substanser som både ökar produktion och frigörelse av närmare angivna ämnen. Det har påpekats att det är till- räckligt, för att en substans ska omfattas av lagen, att den antingen ökar produktionen eller frigörelsen av de uppräknade ämnena.