sou · GWB3112 · 2008-12-11 00:00:00 — Den internationella utvecklingen visar att kraven ökar på teore- tisk kompetens för lärare inom yrkesutbildningen. Detta gäller bl.a. i (se avsnitt 4.2) där möjlighet ges att studera s.k. Hovedfag. (s. 105). Samtida forskare (, 1996) menar på att studier av olika typer av arbetsplatser antyder att följande krav kommer att ställas på anställdas kompetens: Fördjupad förståelse som baseras på teoretiska kunskaper, Förmåga att bygga upp operativa bilder, eller mentala model- ler av verksamheten, Ökad förmåga att upptäcka, identifiera och diagnostisera problem, Ökad förmåga till planering, problemlösning och beslutfattande baserat på analytiskt logiskt tänkande och utpräglade kunskaper om de problem som ska lösas, Ökad språklig förmåga. (s. 9). Läraruppdraget och lärarrollen speglas av hur skolans uppdrag genom mål och riktlinjer är formulerade i de styrdokument som styr skolans verksamhet. Varje större strukturell förändring i gym- nasieskolan efterföljs ofta av en översyn av lärarutbildningen för att anpassas till nya krav på förändrad lärarroll. Även pedagogiska nyheter och förändrad syn på kunskap och lärande förändrar skolans och lärarens arbete kontinuerligt. I samband med införandet av programgymnasiet under första halvan av 90- talet skedde stora förändringar som påverkade skolans och lärarens arbete. Läroplanen för de frivilliga skolfor- merna (Lpf- 94) ligger som grund för skolans uppdrag och har en annan syn på kunskap och lärande än den som beskrevs i Lgy- 70, den läroplan som gällde för gymnasieskolan mellan 1970 och . Arbetet för läraren förändrades också genom att styrsystemet förändrades ifrån ett mer regelstyrt system, där sup- plement till läroplanen i stor utsträckning angav hur undervis- Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt ningen skulle utformas för de olika linjerna och grenarna. Det nya målstyrda systemet i kombination med att det skett en ansvarsfördelning mellan stat och skolhuvudman (som då oftast var en kommun) gjorde att uppdraget för såväl skolhuvud- män, skolledning och enskilda lärare förändrades radikalt. I stora drag går ansvarfördelningen ut på att staten anger mål och riktlinjer för verksamheten medan skolhuvudmannen/skolor själv får förfoga över hur man inom givna ramar vill organisera sin verksamhet och genomföra sitt uppdrag. De tidigare supplementen som relativt tydligt angav dels vad undervisningen skulle innehålla men också till viss del angav hur det skulle ske byttes nu ut mot kursplaner som enbart anger kunskapsmål för eleven. Det blir upp till lärarna att tolka mål och tillsammans med eleverna välja stoff och undervisningsformer för att nå målen. Till detta krävs helt andra kunskaper än i det tidigare systemet vad gäller didaktisk kompetens. Inför realiseringen av programgymnasiet lades en proposition (Prop. 1991/92:75) om lärarutbildning där den nya styrningsprin- cipen är en utgångspunkt för att införa en ny lärarutbildning. Det beskrivs i propositionen att: Förändringarna (av gymnasieskolan) kommer att få konsekvenser för lärarna och därmed också för lärarutbildningarna. (s. 7). Den förändrade synen på kunskap och lärande, som ligger som grund för den rådande läroplanen, visar sig också i de resonemang som förs i propositionen. Det finns ett alltmer fokus på att varken innehåll eller form i undervisningen är given utan det är lärarens ämneskunskaper i samklang med lärarens förståelse av elevens lärande som blir utgångspunkten för lärararbetet. Det innebär ett större krav på bredare innehållslig repertoar såväl som bredare repertoar gällande olika sätt att organisera lärandet för eleverna. Den tidigare viktiga metodiska kunskapen och lärarnas arbetssätt har alltmer förflyttats till att sätta elevernas lärande i fokus. Att förstå hur eleverna förstår och att förstå hur man kan utveckla denna förståelse blir en central uppgift för läraren. Behovet av spe- cialpedagogisk kunskap hos varje lärare har också ökat . I läraruppdraget ingår att samverka med andra lärarkategorier och arbetslivet. Det ingår också att förbereda ungdomar för en ökad mobilitet mellan länder och att ha stor kunskap om andra kulturer. Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt Det framgår också att det nuvarande sättet att styra skolan, med deltagande målstyrning, ställer krav på att lärarna är väl insatta i hur skolan styrs och vad styrdokument som skollag, läroplan etc. anger för ramar. Utvärdering och kvalitetsarbete är ytterligare ett kun- skapsområde som har en framträdande roll i det mål- och resultat- styrda systemet och som påverkar lärarens uppdrag och därmed också blir en viktig kunskap att besitta som lärare. 5.3Bibehålla yrkes- och ämneskompetens Det är viktigt att ha tillräcklig yrkes- och ämneskompetens vid antagning till lärarutbildningen, men det är lika viktigt att den verksamme läraren kan utveckla sitt yrkes- och ämneskunnande i relation till de förändringar som sker i yrkes- och arbetsliv. Vi vet att många yrken förändras snabbt vilket också ställer krav på för- ändringar i kunskap och kompetens hos både den enskilde som i organisationen. I mina möten med branscher och skolor har det framkommit lite olika syn på hur det ser ut med yrkeslärarnas kompetens. De flesta uttrycker sig dock positivt när det gäller yrkeslärarnas förmåga att hålla sig uppdaterade med vad som hän- der inom sina respektive yrken. Men det finns också uttryck för att lärare inte är uppdaterade och använder föråldrad teknik i under- visningen. Jag har förstått att förändringstakten inom olika yrken varierar avsevärt och att vissa yrkeslärargrupper behöver mer tid för att hålla sig uppdaterad i olika förändringar än andra. Det finns exem- pel på samarbete mellan skolor och branscher som upprätthåller en god kompetens hos yrkeslärarna. Alla lärare behöver fortbildning för att följa utvecklingen inom sitt undervisningsämne. Olika ämnen har olika snabb förändringstakt. Detta gäller också mellan olika yrkesämnen då branscher förändras i olika takt . För att bibehålla aktualitet i yrkesutbildningen blir det särskilt viktigt att denna grupp får möjligheter till kontinuerlig fortbildning inom det yrkesområde de utbildar elever för. ansvarar arbetsgivaren för att kompetensutveckling anordnas för personal som har ansvar för undervisning. Det är viktigt att skolhuvudmannen tar sitt ansvar och ser till att lärare i yrkesämnen hålls väl uppdaterade i de förändringar som sker i yrkeslivet och som påverkar val och han- tering av innehåll i undervisningen. För att yrkesutbildningen i gymnasieskolan ska uppnå sitt syfte och sina mål är lärarens kom- Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt Lärarens kompetens kan delas in i två aspekter som tillsammans bildar en helhet, dels ämnesspecifik kunskap, dels pedagogisk kompetens. Båda aspekterna är viktiga för att hålla kva- litet i undervisningen. 5.4Nuvarande behörighets- och examenskrav Den lärarutbildning som utbildar till lärare i yrkesämnen infördes i samband med översyn av hela lärarutbildningen. har det också skett en anpassning till Bologna- processen vilket bl.a. innebär en förändring av poängberäkning och en indelning i grund- respektive avancerad nivå. Enligt högskole- förordningen kan en lärarexamen avläggas på grund- eller avancerad nivå beroende på poängomfattning, krav på fördjupning i ett ämne eller inom ett ämnesområde och krav på omfattning av studier på avancerad nivå. Lärarexamen uppnås efter fullgjorda kursfordringar om dels 180 eller 210 högskolepoäng (grundnivå), dels 240, 270, 300 eller 330 högskolepoäng (avancerad nivå). För en lärarexamen på avan- cerad nivå krävs att utbildningen omfattar minst 60 högskolepoäng på avancerad nivå. I annat fall avläggs examen på grundnivå. För undervisning i yrkesämnen i gymnasieskolan krävs sammanlagt 180 högskolepoäng. I stället för inriktning och specialisering krävs omfattande yrkeserfarenhet och en relevant högskoleutbildning om 90 högskolepoäng eller motsvarande utbildning. I högskoleförordningen anges inga preciseringar på vad omfattande yrkeserfarenhet innebär. I propositionen En förnyad lärarutbildning (1999/2000:135) anses att det ankommer på hög- skolan att värdera yrkeserfarenheterna men anger att yrkeserfarenheten ska vara kvalificerad och relevant. Det anges också att yrkeserfarenhetens längd kan variera beroende på yrkessektor. I praktiken kräver lärosätena för behörighet mellan tre och för att det ska räknas som omfattande yrkeserfarenhet. Det finns tre huvudsakliga sätt att bedriva lärarutbildning mot examen i yrkesämnen. Alla utgår ifrån att individen har grund- läggande högskolebehörighet samt erforderlig yrkeserfarenhet som grund. Den ena innebär att individen har en relevant högskoleut- bildning om 90 högskolepoäng eller motsvarande utbildning vid ansökan till lärarutbildningen. Alternativt får individen validerat sina kunskaper, får tillgodoräknat dessa till 90 högskolepoäng och Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt SOU 2008:112 därefter läser det allmänna utbildningsområdet omfattande 90 högskolepoäng. Den andra varianten innebär att individen får validerat och tillgodoräknat ett antal högskolepoäng, exempelvis 60 högskolepoäng, kompletterar med kurser för att erhålla reste- rande poäng och läser det allmänna utbildningsområdet parallellt. Den tredje varianten innebär en sammanhållande utbildning om 180 högskolepoäng där den studerande får både ämneskunskaper motsvarande 90 högskolepoäng och det allmänna utbildningsområ- det omfattande 90 högskolepoäng i en och samma sammanhållna utbildning. Den sistnämnda ges i , och . De som har för avsikt att bli lärare inom exempelvis Natur– bruks- Omvårdnads- samt Barn och fritidsprogrammet har ofta en för lärarutbildningen relevant högskoleutbildning i och med att deras tidigare yrke är en professionsutbildning på högskolenivå. 5.4.1Krav på examen för att anställas som lärare utan tidsbegränsning Enligt skollagens 2 kap. 4 § är grundprincipen för anställning utan tidsbegränsning att personen har en lärarutbildning. Det finns undantag från grundprincipen att personer med anställning utan tidsbegränsning måste ha lärarexamen. Det fram- går dock klart att intentionen är, att så långt möjligt, anställa lärare med examen för att bedriva undervisning i de ämnen som läraren har utbildning för. Både forskning och utredningar pekar på lärar- kompetensens betydelse för kvaliteten i skolan. En adekvat lärarut- bildning är en viktig del för lärarens kompetens och möjligheten för god undervisningskvalitet för eleverna. Enligt utredningens direktiv är det nästan hälften av dem som inte har lärarexamen som har tillsvidareanställning. 5.4.2Organisering av kunskap och behörighet i yrkesämnen De traditionella teoretiska ämnena har en relativt stabil ämnesbe- nämning , Matematik är matematik, Svenska är svenska etc. Dessa har också en naturlig koppling till ett kunskapsområde inom högskola och universitet. Yrkesämnen däremot har visat på föränderlighet när det gäller hur kunskapens organiseras i ämnen och kurser. I Lgy- 70 utgjordes yrkesämnena av hela årskurser med Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt namn som ofta täckte in det objekt eller process man arbetade med, exempelvis fordonsteknik, bygg- och anläggningsteknik eller vård- kunskap. I årskurs två gjordes en indelning i olika grenar där objektet eller processen preciserades ytterligare, exempelvis gren bilmekaniker, gren byggnadsträteknik eller gren hälso- och sjuk- vård etc. Läraren fick då en behörighet att undervisa i en specifik gren samt behörighet att undervisa i årskurs 1 inom den linje som grenen ingick i. I samband med införandet av programgymnasiet avskaffades årskurserna och ersattes av en kursutformning där varje kurs var kopplad till ett specifikt ämne. fanns det bara en kurs i ett ämne. Det innebar att de tidigare årskurserna styckades upp i delar som organiserades på olika sätt i kurser och ämnen. I samband med översynen av gymnasieskolans kursplaner kom en del kunskapsområden att utgå och i en del fall tillkom nya. kan man se att det i vissa fall skedde omstrukturering i de kun- skapsområden som utgjorde ämnen. Att kurser och ämnen i yrkes- utbildningen kommer och försvinner är en naturlig del av att dessa ska följa den yrkesverklighet som existerar parallellt med yrkesut- bildningen. I yrkeslivet förändras såväl objekt som processer och detta kommer då att återspeglas på vilka kunskapsområden som ingår i en yrkesutbildning. Det sker även förändringar inom kunskapsområden som svenska och matematik, men eftersom dessa ämnen har en stabil yttre struktur så sker förändringen inom ämnet, det ersätts inte med ett nytt ämne, möjligen med en ny eller förändrad kurs. Det blir således enklare att avgöra behörighet i ämnen som matematik, svenska etc. eftersom dessa har en tydligare inramning. Svårare blir det när det gäller yrkesämnen, speciellt om de förändras genom att kunskaper organiseras om och sätts in i kombination med andra kunskapsområden . I dagens lärarutbildning får studenten ett examensbevis efter godkänd lärarutbildning. För lärare i yrkesämnen anges det att examensbeviset avser program eller inriktning. Detta skiljer sig mellan olika lärosäten. I de fall då examensbeviset anger hela pro- grammet blir det upp till arbetsgivaren att bestämma vilka ämnen som läraren får undervisa i. Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt 5.5Särskilda utbildningssatsningar för att öka antalet verksamma lärare med pedagogisk högskoleexamen Det har genomförts särskilda satsningar för verk- samma lärare utan pedagogisk högskoleexamen. Särskild lärarut- bildning () för yrkeslärare startade och pågår fram till . Syftet med satsningen är att på kort sikt fylla behovet av behöriga lärare i yrkesämnen i gymnasieskolan eller motsvarande. Det finns en särskild förordning som reglerar dels vilka som är behöriga att söka utbildningen, dels att den samman- lagda omfattningen av utbildningen för en student får avse högst 90 högskolepoäng. Satsningen gäller totalt 1 000 platser och alla platser beräknar man att nyttja. Det finns ett stort antal lärare (cirka 3 000) som sökt utbildningen. Lärosätena har inte kunnat anta 2 000 lärare på grund av att de inte uppfyllt kraven för tillträde till utbildningen. En viktig del i satsningen har varit möj- ligheten till arbete och studier parallellt. till och med våren pågår en ny utbildningssatsning som vänder sig till dem som saknar lärarexamen Vidareutbildning av lärare (). Denna utbildning vänder sig även till lärare inom andra ämnen än yrkesämnen. Utbildningen ges vid åtta lärosäten. Den har samma syfte som (), att öka andelen behöriga lärare i skolan. Satsningen styrs av en särskild förordning, Förordning om högskoleutbildning för vida- reutbildning av lärare som saknar lärarexamen (SFS 2007:224). För- ordningen reglerar bland annat behörigheten till utbildningen. Grundprincipen för är att den sökande är anställd som lärare på en skola och att det ska vara möjligt att uppnå lärarexamen inom ramen för högst 60 högskolepoäng. Det sker validering av kunskaper och kompetenser som kan leda fram till att 30 högskolepoäng tillgodoräknas inom det allmänna utbildnings- området. Satsningen förutsätter att den sökande uppfyller kraven på omfattande yrkeserfarenhet och en relevant högskoleutbildning om 90 högskolepoäng eller motsvarande utbildning. För närva- rande är totalt cirka 750 studenter registrerade i denna utbildnings- satsning varav cirka 175 studenter med inriktning mot yrkesämnen. Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt 5.6Skärpta krav för att anställas utan tidsbegränsning Enligt förslag om lärarlegitimation i utredningen och skärpta behörighetsregler (SOU 2008:52) ska yrkesverksamma lärare kunna erhålla lärarlegitimation. Lärar- legitimation ska vara en förutsättning för att få undervisa i skolan. Alla lärare som varit yrkesverksamma under ska i normalfallet beviljas legitimation. För de grupper som inte har lärarexamen ges ingen legitimation utan utredaren föreslår en övergångsperiod . får de behålla behörigheten att undervisa och ska erbjudas möj- ligheter till studier för att avlägga relevant lärarexamen. I utred- ningens författningsförslag tas möjligheten till tillsvidareanställning bort för lärare utan lärarexamen. ges det fortfarande möjlighet att icke behörig lärare kan få bedriva undervisning, men då under högst i sänder. Det föreslås förändring i lagtexten från nuvarande särskilda skäl till synnerliga skäl för att lärare utan legitimation bedriver undervisning i skolan. Detta får ses som en ytterligare förstärkning av intentionen att lärare ska ha lärarut- bildning med inriktning mot de ämnen de undervisar i. 5.7Behörighet till utbildning på forskarnivå Vid ett flertal tillfällen har det framkommit att forskningen på det yrkesdidaktiska området är eftersatt och att det är viktigt med nyrekrytering till forskarutbildningen med tillskott från kategorin yrkeslärare. Forskningsbehovet handlar både om att öka kunska- perna kring yrkesutbildning generellt men också att professionali- sera lärarutbildningen genom att använda aktuella forskningsresul- tat om yrkesutbildning. För att antas till forskarutbildning krävs enligt 7 kap. i högsko- leförordningen: 35 § För att bli antagen till utbildning på forskarnivå krävs att sökanden 1.har grundläggande behörighet och den särskilda behörighet som fakultetsnämnden kan ha förskrivit, och 2.bedöms ha sådan förmåga i övrigt som behövs för att tillgodo- göra sig utbildningen. Förordning (2006:1053). Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt Som grundläggande behörighet på forskarnivå gäller enligt samma kapitel i högskoleförordningen: 39 § Grundläggande behörighet till utbildning på forskarnivå har den som har avlagt en examen på avancerad nivå, fullgjort kursfordringar om minst 240 högskolepoäng, varav minst 60 högskolepoäng på avancerad nivå, eller 3.på något annat sätt inom eller utom landet förvärvat i huvudsak motsvarande kunskaper. får för enskild sökande medge undantag från kravet på grundläggande behörighet, om det finns särskilda skäl. Förordning (2006:1053). erhåller en individ som examineras som lärare i yrkesämnen 180 högskolepoäng på grundnivå. För att bli behörig att söka till forskarutbildningen krävs således kompletterande studier omfat- tande 60 högskolepoäng på avancerad nivå. Det finns lärosäten som har kurser omfattande 60 högskolepoäng på avancerad nivå inom ramen för allmänt utbildningsområde. Det innebär att det fortfarande krävs ytterligare 60 högskolepoäng men dessa behöver inte vara på avancerad nivå. Genom den föreslagna förändrade examensbeskrivningen där lärarexamen omfattar 90 högskolepoäng måste en individ som får validerat sin kunskap, men inte tillgodoräknat till högskolepoäng, studera motsvarande 150 högskolepoäng för att bli behörig till forskarutbildningen. Av dessa måste minst 60 högskolepoäng vara på avancerad nivå. Den nya examensordningen i kombination med en validering som inte leder till ett tillgodoräknande till högskole- poäng skapar en tidsmässigt längre väg till forskarstudier med cirka . Det finns utbildningar som leder fram till behörighet till utbildning på forskarnivå men vägen dit kan se olika ut. Det är möjligt att nyttja de kurser som tagits fram för att möta dagens krav på 90 högskolepoäng i rele- vanta högskolestudier för att meritera sig. Även andra fristående kurser inom högskolan kan vara en möjlig väg. För merparten av denna grupp blir vägen till forskarstudier sannolikt längre än för de som går dagens lärarutbildning och som fått tillgodoräknat hög- skolepoäng för kunskaper som utvecklats informellt genom arbete. För ett flertal av de individer som erhåller lärarexamen inom mot- svarande dagens Barn- och fritidsprogram, Omvårdnadsprogram Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt och Naturbruksprogram kommer ingen förändring att ske mot dagens möjligheter eftersom dessa ofta har en högskoleutbildning i sina tidigare yrken. 5.8Behörighetskrav för lärare i yrkesämnen i våra nordiska grannländer Våra tre nordiska grannar, , och har i prin- cip samma utgångspunkter för krav att undervisa i den gymnasiala yrkesutbildningen som . Principen bygger på tre områden, teoretiska studier utöver egen grundläggande gymnasialutbildning, arbetslivserfarenhet inom yrkesområdet samt en pedagogisk utbildning. Det kan skilja i krav på omfattning när det gäller efter- gymnasiala utbildningar men i realiteten omfattar de minst 1,5 års heltidsstudier oberoende av land. Kravet på yrkeserfarenhet omfattar två till , beroende av land och vilket typ av under- visningsämne det gäller. Den pedagogiska utbildningens omfatt- ning varierar också mellan länderna. I omfattar den pedagogiska utbildningen endast . Trots likheter i utgångs– punkter så ser man att tyngdpunkten ligger olika i de fyra länderna. I bilagan till utredningen – en reformerad gymnasieskola (SOU 2008:27) görs en genomgång av lärares utbild– ning i våra tre nordiska granländer, , och . Nedan återges kraven i de delar som berör lärarutbildning i yrkesämnen. Enligt den danska lov om uddannelsen till ställs följande krav på lärare i dansk yrkesutbildning: 1.Grundläggande yrkesutbildning eller annan relevant yrkes– utbildning inom området. Utbildningen ska i relevant omfatt- ning ha kompletterats med fortsatt, eftergymnasial utbildning, 2.Relevant och aktuell yrkeserfarenhet under om undervisningen omfattar direkt yrkesinriktat stoff; om det gäller annan undervisning, 3.Paedagogikum, den yrkespedagogisk utbildningen. Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt förordningar anger detaljerade krav på ämneskompetens och paedagogikums mål, innehåll och genomfö- rande. Inom finsk yrkesutbildning är den behörig som: 1.har avlagt lämplig högre högskoleexamen eller lämplig yrkes– högskoleexamen eller en lämplig högsta examen inom en bransch som motsvarar undervisningsuppgiften, 2.har slutfört minst 60 studiepoängs eller minst 35 studieveckors yrkespedagogiska studier för lärare samt 3.har arbetserfarenhet inom en bransch som motsva- rar uppgiften och, i vissa fall, har behörighetsbrev eller certifikat som krävs för att utöva yrket. Den som ska tillsättas som lärare i en norsk vidaregående skola ska uppfylla följande krav för att vara behörig att undervisa yrkesäm- nen: 1.yrkesämnesutbildning med minst 60 poäng i undervisningsämne, eller 2.universitets- eller högskoleutbildning om minst 180 poäng inklusive pedagogisk utbildning med minst 60 poäng i ämne som är relevant för undervisningen, eller 3.ämneslärarexamen med minst 60 poäng i undervisningsämnet/ motsvarande, eller 4.yrkesexamen yrkesutbildning och yrkesarbete inom relevant yrkesområde. 130–131. Det är svårt att dra några enkla slutsatser utifrån de olikheter som förekommer mellan de nordiska länderna gällande behörighetskrav till lärarutbildning för att undervisa i den gymnasiala yrkesutbild- ningen. Det är komplicerat därför att systemen lever i olika kon- texter. Exempelvis har ett flertal länder en separat eftergymnasial utbildningsväg för yrkesutbildning som existerar parallellt med Yrkesutbildningens och yrkeslärarutbildningens historiska framväxt traditionella högskolor och universitet. Även våra motsvarande gymnasiala yrkesutbildningar skiljer sig åt, exempelvis har en lång tradition med lärlingsutbildning vilket påverkar deras syn på pedagogik och pedagogisk utbildning till lärare i yrkesutbildning. har en tradition med institutionalisering av yrkeslärande vilket påverkar synen på hur en lärarutbildning bör utformas. har också arbetat med att integ- rera yrkesämnen med allmänna ämnen i gymnasieskolan. Även sådana ambitioner påverkar hur man ser på lärares kompetens och därmed också lärarutbildningens uppdrag. 6Utredning om behörighet och lärarlegitimation