sou · GVB376 · 2008-01-01 00:00:00 — Om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkter- na för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska enligt 14 kommittéförordningen (1998:1474) en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, ska en finansiering föreslås. Våra förslag innebär att kostnaderna för att fullgöra lagrings- skyldigheten ska fördelas mellan det allmänna och leverantörerna. Fördelningen innebär att leverantörerna ska stå för kostnaderna som är förenade med lagringsskyldigheten medan det allmänna ska betala en ersättning till leverantörerna när uppgifter lämnas ut i en- skilda ärenden. Ersättningens storlek ska fastställas av PTS efter samråd med , , Rikspo- lisstyrelsen och samt med leverantörerna. I avsnitt 13 och 14 har vi redogjort för våra överväganden be- träffande de kostnader som leverantörerna ska stå för och lagrings- skyldighetens inverkan på konkurrensen. Det som ska övervä- gas är vilka kostnader våra förslag medför för de brottsbekämpande myndigheterna och andra myndigheter som berörs av våra förslag och förslagens konsekvenser i övrigt. Våra förslag innebär inte någon förändring av de bestämmelser som reglerar förutsättningarna för att de brottsbekämpande myn- digheterna ska få tillgång till trafikuppgifter, dvs. reglerna om hem- lig teleövervakning enligt och utlämnande av uppgifter enligt lagen om elektronisk kommunikation. fattar domstol beslut om hemlig teleövervakning i omkring 1 000 fall och polisen begär ut uppgifter med stöd av lagen om elektro- nisk kommunikation i omkring 8 000 fall. Tillgång till trafikuppgif- ter är av avgörande betydelse i utredningar om allvarlig brottslig- het. Eftersom våra förslag innebär att trafikuppgifterna kommer att vara tillgängliga vid begäran, skulle det kunna förväntas att de leder till en mycket stor ökning av fall där de brottsbekämpande myn- digheterna begär ut uppgifter och får betala för det. Hur många fall det blir torde dock huvudsakligen inte bero på att trafikuppgifterna blir tillgängliga utan snarare på en rad andra faktorer som har med resursanvändningen totalt sett hos de brottsbekämpande myndig- heterna att göra. Vår bedömning är att de brottsbekämpande myn- digheterna kommer att begära ut trafikuppgifter i något ökad ut- sträckning i förhållande till vad som gäller . Det innebär att domstolarna, och kommer att få marginellt ökade kostnader för att handlägga ären- dena. Polisen handlägger ärenden både enligt och lagen om elektronisk kommunikation och kommer att få de förhål- landevis största kostnadsökningarna. Det rör sig framför allt om ersättningar för utlämnande av trafikuppgifter och kostnader för införskaffande av viss utrustning samt informations- och utbild- ningsinsatser. Även kommer att få kostnader för mot- svarande åtgärder. I bedömningen av rättsväsendets kostnader måste också vägas in att våra förslag innebär möjligheter till ganska stora effektivitets- vinster för rättsväsendet och att allvarliga brott kan utredas och lagföras snabbare. Det kan i och för sig leda till att kostnaderna ökar inom vissa sektorer av rättsväsendet. Om t.ex. polisen blir ef- fektivare kan det leda till en ökad arbetsbörda med krav på ökade resurser för åklagare och domstolar. Men totalt sett torde rättsvä- sendets olika insatser vid utredning och lagföring av allvarlig brottslighet effektiviseras. Vi bedömer att våra förslag om lagringsskyldigheten i sig inte kommer att medföra så många tillkommande ärenden att det på grund av detta finns behov av några resursförstärkningar för rättsväsendet. Vi har bedömt kostnaden för ersättning till leveran- törerna vid utlämnande till . Det överensstäm- mer väl med de uppgifter vi har fått om nivån på ersättning som betalas till leverantörerna . Vi utgår från att den nivån kommer att tillämpas även i fortsättningen. Enligt vår bedömning blir rätts- väsendets kostnader för systemet inte högre än de effektivitetsvins- ter som blir möjliga genom våra förslag. Vi bedömer därmed att våra förslag inte medför behov av att tillföra rättsväsendet ytterliga- re resurser. På ett område ser vi att det finns behov av att tillföra resurser. PTS har tillsyn enligt lagen om elektronisk kommunikation. I det uppdrag PTS har ingår alltså att ha tillsyn över hur leve- rantörerna sparar, utplånar och avidentifierar trafikuppgifter enligt 6 kap. PTS har dock inte bedrivit en särskilt omfat- tande verksamhet på det området. PTS kommer enligt vår bedöm- ning att behöva lägga ner resurser på att åstadkomma en effektiv tillsyn över leverantörernas lagring av trafikuppgifter och för att lägga fast en ordning för ersättningar vid utlämnande av trafikupp- gifter. PTS behöver bl.a. utfärda säkerhetsföreskrifter och före- skrifter om ersättning, medge undantag från lagringsskyldigheten i enskilda fall och i övrigt bygga upp tillsynsverksamheten så att den på ett effektivt sätt kan bidra till att de brottsbekämpande myndig- heterna får så stor nytta i sin verksamhet som möjligt av lagrade trafikuppgifter och så att skyddet för den personliga integriteten upprätthålls. En stor del av de åtgärder som PTS behöver vidta om- fattas redan av myndighetens ansvar enligt lagen om elektronisk Vad som tillkommer genom våra förslag är upp- gifterna att meddela föreskrifter, medge undantag från lagrings- skyldigheten och ha tillsyn över leverantörernas lagring av trafik- uppgifter. PTS har bedömt att verksamheten behöver tillföras i ge- nomsnitt – 2010 och därefter . Kostnaden för PTS hela verksamhet finansieras till av avgif- ter som tas ut av bl.a. leverantörer. Det blir en fråga för PTS att bedöma om de tillkommande kostnader som våra förslag medför kan bäras inom ramen för de avgifter som myndigheten tar ut (se 8 kap. 17 § LEK). Vi bedömer att det inte uppkommer något behov av resursför- stärkning för Datainspektionen med anledning av våra förslag. Förslagens betydelse för brottsbekämpningen har redovisats på flera ställen i betänkandet. Sammantaget innebär våra förslag ökade kostnader för leverantörerna och effektivitetsvinster för brottsbe- kämpningen. Vi bedömer att de långsiktiga samhällsekonomiska effekterna av våra förslag uppväger den belastning som förslagen åtminstone initialt innebär för leverantörerna. Förslag: Förslagen i betänkandet ska träda i kraft . Några övergångsbestämmelser ska inte finnas. I direktivet om lagring av trafikuppgifter åläggs medlemsstaterna att genomföra bestämmelserna i nationell rätt senast den 15 sep- tember 2007. När det gäller Internetåtkomst, e-post och Internet- telefoni finns dock en möjlighet att skjuta upp genomförandet av direktivet till och med . Den möjligheten har Sve- rige utnyttjat. Direktivet om lagring av trafikuppgifter beslutades . kommer ett flertal länder i att ha genomfört hela eller delar av direktivet i nationell rätt. Det är rim- ligt att de leverantörer som blir lagringsskyldiga enligt vårt förslag får på sig för att anpassa verksamheten. har leve- rantörerna redan nu möjlighet att dra nytta av de erfarenheter som finns hos leverantörer i andra länder och av den teknik för lagring som har utvecklats. Vi anser därför att förslagen i betänkandet bör kunna träda i kraft . Några övergångsbestämmel- ser till de föreslagna författningsändringarna behövs inte. 17.1Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 5 kap. 1 § Sekretess gäller för uppgift som hänför sig till 1.förundersökning i brottmål, 2.angelägenhet, som avser användning av tvångsmedel i sådant mål eller i annan verksamhet för att förebygga brott, 3.verksamhet som rör utredning i frågor om näringsförbud eller förbud att lämna juridiskt eller ekonomiskt biträde, 4.åklagarmyndighets, polismyndighets, , eller verksamhet i övrigt för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott, 5.Finansinspektionens verksamhet som rör övervakning enligt la- gen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med fi- nansiella instrument, eller 6.Post- och verksamhet för prövning av frågor om undantag enligt 6 kap. 6 c § andra stycket lagen (2003:389) om elek- tronisk kommunikation, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. För uppgift som --- brottsbekämpande verksamhet. Sekretess enligt första --- misstanke om brott. Utan hinder av --- motsvarande äldre bestämmelser. Sekretess gäller inte --- högst . Sekretess med hänsyn främst till intresset att förebygga och beivra brott regleras i 5 kap. sekretesslagen. I 5 kap. 1 § den lagen finns regler till skydd för det allmännas brottsförebyggande och brotts- beivrande verksamhet. Uppgifter som hänför sig till den verksam- heten kan också skyddas genom bestämmelserna i 2 kap. sekre- tesslagen om sekretess med hänsyn till bl.a. rikets säkerhet. I den nu aktuella paragrafens första stycke har en sjätte punkt lagts till. Frågan behandlas i avsnitt 7.2.3. Sekretess ska gälla för uppgift som hänför sig till PTS verksamhet för prövning av frågor om undantag från lagringsskyldigheten enligt den föreslagna 6 kap. 6 c § andra stycket LEK, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamhe- ten skadas om uppgiften röjs. Enligt den angivna bestämmelsen i lagen om elektronisk kommunikation får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela undantag i enskilda fall. I förslaget till förordning om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande syften (se avsnitt 17.3) bestäms att PTS får meddela undantagen efter samråd med och . Om sådana begränsningar i lagringsskyldighe- ten blir offentliga skulle det kunna resultera i att PTS verksamhet för att på ett riktigt sätt avgränsa kretsen lagringsskyldiga leveran- törer och brottsbekämpningen motverkas eller den framtida verk- samheten skadas. Bestämmelsen i 5 kap. 1 § sekretesslagen är ut- formad så att sekretessen gäller oavsett hos vilken myndighet upp- giften finns. Sekretess kommer också att gälla om uppgiften finns hos förvaltningsdomstol efter exempelvis ett överklagande av PTS beslut. Enligt 12 kap. 4 § sekretesslagen kan domstolen förordna att sekretessen ska bestå även om uppgifterna har tagits in i dom- stolens beslut. 17.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation 6 kap. 3 § Den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig elektronisk kommuni- kationstjänst ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att behand- lade uppgifter skyddas. Den som tillhandahåller ett allmänt kommu- nikationsnät ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att upprätt- hålla detta skydd i nätet. Åtgärderna ska vara ägnade att säkerställa en säkerhetsnivå som, med beaktande av tillgänglig teknik och kostna- derna för att genomföra åtgärderna, är anpassad till risken för integri- tetsintrång. Lagringsskyldiga enligt 6 a § ska dessutom vidta särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa ett tillräckligt skydd vid behandlingen av lagrade trafikuppgifter. Paragrafen reglerar skyldigheten för leverantörer att vidta åtgärder för att säkerställa att behandlade uppgifter skyddas mot integritets- intrång. Andra stycket i bestämmelsen är nytt och uttrycker de särskilda krav som gäller för skyddet av trafikuppgifter som lagras för brottsbekämpande syften. De lagringsskyldiga leverantörerna har skyldighet att vidta särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder för ett tillräckligt skydd vid behandlingen av lagrade trafikuppgif- ter. Det innebär att leverantörerna ska säkerställa att uppgifterna i lagret har en hög kvalitet och ett tillräckligt skydd mot integritets- intrång. Leverantörerna måste med andra ord enligt 6 kap. 6 a § LEK lagra rätt uppgifter och enligt den nu aktuella bestämmelsen skydda uppgifterna mot sådana integritetsintrång som kan upp- komma genom exempelvis uppsåtlig eller oaktsam otillåten an- vändning, spridning, förstöring eller förvanskning av uppgifterna. Frågan behandlas i avsnitt 8. Till skillnad mot bestämmelsen i första stycket innehåller andra stycket ingen möjlighet att bestämma säkerhetsnivån genom en avvägning mellan teknik, kostnader och risken för integritetsin- trång. Tekniska och organisatoriska åtgärder måste vidtas av leve- rantörerna som säkerställer en tillräckligt hög nivå på skyddet. Skillnaden i den säkerhetsnivå som leverantörerna ska ha jämfört med deras skyldigheter enligt första stycket uttrycks genom ut- trycket särskilda åtgärder som säkerställer ett tillräckligt skydd, i stället för uttrycket lämpliga åtgärder, som används i första stycket. Enligt den föreslagna 6 kap. 6 c § LEK meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrifter om säker- heten (se vidare avsnitt 17.3 rörande förordningen om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande syften). Föreskrifter kan ges om att trafikuppgifterna ska vara enkelt sökbara och lo- giskt skilda från övrig verksamhet och om att leverantörerna ska säkerställa att endast särskilt behörig personal har tillgång till tra- fikuppgifterna. Behandling av trafikuppgifter m.m. 6 kap. 5 § Trafikuppgifter som avser användare som är fysiska personer eller av- ser abonnenter och som lagras eller behandlas på annat sätt av den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 §, ska utplånas eller avidentifieras när de inte längre behövs för att över- föra ett elektroniskt meddelande, om de inte sparas för sådan behand- ling som anges i 6, 6 a eller 13 §. I bestämmelsen finns huvudregeln om behandling av trafikuppgif- ter. Den innebär att när en sådan uppgift inte längre behövs för att överföra ett elektroniskt meddelande måste den utplånas eller av- identifieras. Som framgår får uppgifterna sparas för viss behandling (se 6 kap. 6 och 13 §§ LEK), t.ex. abonnentfakturering. Paragrafen har kompletterats med en hänvisning till den föreslagna 6 kap. 6 a § LEK om lagringsskyldighet för brottsbekämpande syften som ock- så innebär ett undantag från huvudregeln. Enligt den föreslagna 6 kap. 6 b § LEK ska trafikuppgifter som lagras för brottsbekämpan- de syften utplånas vid utgången av lagringstiden. I detta fall räcker det således inte med att uppgiften avidentifieras. Begreppet trafikuppgifter definieras i 6 kap. 1 § LEK som upp- gift som behandlas i syfte att befordra ett elektroniskt meddelande via ett elektroniskt kommunikationsnät eller för att fakturera detta meddelande. Den definitionen är för snäv för att träffa samtliga de uppgifter som lagringsskyldigheten enligt den föreslagna 6 kap. 6 a § LEK omfattar, t.ex. uppgifter om tjänster, om Internetanslut- ning, om slutpunkter och om typ av kapacitet för överföring. Ru- briken närmast före den nu aktuella bestämmelsen har därför för- ändrats så att m.m. lagts till efter trafikuppgifter. 6 kap. 6 a § Den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § och som genererar eller behandlar uppgifter som avses i 20 § första stycket 1 och 3 ska lagra uppgifterna för brottsbekämpande syften. Lagrade uppgifter får behandlas endast 1.för att lämnas ut enligt 22 § första stycket 2 och 3 eller 27 kap. 19 § , eller 2.enligt 30 § första stycket personuppgiftslagen (1998:204). Paragrafen är ny. I första stycket regleras vilka leverantörer som ska vara skyldiga att lagra uppgifter. Frågan behandlas i avsnitt 7.2. Lagringsskyldig- heten ansluter till anmälningsplikten enligt bestämmelsen i 2 kap. 1 § LEK. Det innebär således att den som bedriver en anmälnings- pliktig verksamhet enligt 2 kap. 1 § LEK är skyldig att lagra sådana uppgifter som anges i 6 kap. 20 § första stycket 1 och 3 LEK för brottsbekämpande syften. Lagringsskyldigheten gäller leverantörer av allmänna kommunikationsnät av sådant slag som vanligen till- handahålls mot ersättning och av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. En tolkningsfråga blir om den som leve- rerar en e-posttjänst eller Internettelefonitjänst utan att leverera nät och som i och för sig torde vara lagringsskyldig, fak- tiskt omfattas av anmälningsplikten i 2 kap. 1 § LEK. PTS har, utan att ta ställning i frågan i något enskilt ärende, redovisat den upp- fattningen att tjänsteleverantören, för att vara anmälningspliktig, på ett fysiskt eller rättsligt sätt (genom innehav eller avtal) måste råda över någon del av överföringen. Om överföringen av signaler sker över ett kommunikationsnät och/eller via en kommunikations- tjänst som är helt fristående från tjänsteleverantören, är denne en- ligt PTS inte anmälningspliktig om det är så att leveran- tören inte har rättslig möjlighet att påverka några förhållanden i överföringen, som till exempel överföringskapacitet eller kvalitet. Som en följd av den uppfattning PTS har redovisat torde det stora flertalet av de leverantörer som tillhandahåller e-posttjänster och Internettelefonitjänster utan att leverera nät vara anmäl- ningspliktiga och därmed skyldiga att lagra trafikuppgifter. I första stycket anges också vilka uppgifter som ska lagras. Så- dana uppgifter som anges i 6 kap. 20 § 1 och 3 ska lagras. Dessa be- stämmelser reglerar fler typer av uppgifter än dem som ska lagras för brottsbekämpande syften. Vilka uppgifter som specifikt ska lagras enligt första stycket framgår av den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 6 c § LEK som hänvisar till den föreslagna förordningen om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande syften (se avsnitt 17.3). Av första stycket framgår vidare att en förutsättning för lag- ringsskyldigheten är att den enskilde leverantören genererar eller behandlar uppgiften. Leverantören har alltså inte någon skyldighet att skaffa sig alla de uppgifter lagringsskyldigheten omfattar. Med uttrycket behandla avses samma slags åtgärder som framgår av 3 § PUL, nämligen varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om uppgifterna, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex. insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, återvinning, inhämtande, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. Det innebär i princip att om uppgifterna finns hos leverantören, även om det bara rör sig om en ytterst , ska de lagras. I andra stycket regleras för vilka ändamål uppgifter som har lag- rats enligt första stycket får behandlas. Uppgifterna får behandlas endast i tre situationer, för att lämnas ut enligt 6 kap. 22 § första stycket 2 och 3 LEK, för att lämnas ut enligt ett beslut om hemlig teleövervakning enligt 27 kap. 19 § RB, och om annan anlitats för att lagra uppgifterna. Alla annan behandling av uppgifterna är för- bjuden innan uppgifterna ska utplånas enligt den föreslagna 6 kap. 6 b §. Behandling för utlämnande enligt och lagen om elektronisk kommunikation behöver inte kommenteras sär- skilt. Behandling av personuppgifter när annan anlitas för lagringen regleras i 30 § första stycket PUL. Den som anlitas blir personupp- giftsbiträde enligt personuppgiftslagen och det kan vara en annan leverantör eller en tredje man. I 30 § andra stycket PUL finns be- stämmelser som gäller kvaliteten och säkerheten i ett personupp- giftsbiträdes behandling av uppgifterna. Det innebär att säkerheten för uppgifterna när de behandlas av den som har anlitats för lag- ringen ska ske enligt leverantörens instruktioner. De krav som ställs på leverantören avseende säkerheten regleras i 6 kap 3 § andra stycket LEK. Den lagringsskyldige har alltså alltid kvar alla de skyldigheter mot myndigheter och enskilda som följer med lag- ringsskyldigheten, t.ex. att uppgifterna lagras enligt första stycket och att särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder vidtas enligt 6 kap. 3 § andra stycket för att säkerställa ett tillräckligt skydd vid behandlingen. De brottsbekämpande myndigheterna ska alltid kunna vända sig till den lagringsskyldige med begäran om utläm- nande av uppgifterna. Ett utlämnande får inte fördröjas på grund av ett avtal med annan om lagringen (se nedan kommentaren till 6 kap. 19 a § LEK). 6 kap. 6 b § Lagring enligt 6 a § ska pågå från det datum kommunika- tionen ägde rum. Vid lagringstidens slut ska uppgifterna utplånas, om de inte har begärts utlämnade men ännu inte lämnats ut eller den lag- ringsskyldige annars har rätt att fortsätta behandla dem. Paragrafen är ny och reglerar lagringstidens längd och åtgärder från leverantörens sida vid den tidens slut. Frågan behandlas i avsnitt 7.3. Lagringstidens längd är enligt bestämmelsens första mening från det datum kommunikationen ägde rum. Vid telefoni och meddelandehantering blir kommunikationens slut utgångspunkten för lagringstidens beräkning. Utgångspunkten vid Internetåtkomst blir i stället avloggningen och vid verksamhet som tillhandahåller kapacitet som ger möjlighet till överföring av IP-paket för att få Internetåtkomst, när abonnemanget eller avtalet upphör. Av bestämmelsens andra mening framgår att uppgifterna ska ut- plånas vid lagringstidens slut. Utplåningen ska ske där- efter. Skulle de brottsbekämpande myndigheterna ha begärt ut uppgifterna från leverantören under den ettåriga lagringstiden men ännu inte fått dem när har gått, ska leverantören dock inte utplåna uppgifterna förrän utlämnande har skett. Efter den ettåriga lagringstiden kan leverantören ha rätt att fort- sätta behandla uppgifterna enligt andra bestämmelser, t.ex. enligt 6 kap. 6 § LEK om uppgifterna krävs för abonnentfakturering. Enligt 6 kap. 5 § LEK har en leverantör normalt möjlighet att välja mellan att utplåna eller att avidentifiera uppgifterna. Direktivet om lagring av trafikuppgifter anger att uppgifterna ska förstöras vid lagringsti- dens slut. Att uppgifterna enligt den föreslagna bestämmelsen ska utplånas innebär en förstärkning av integritetsskyddet jämfört med alternativet att avidentifiera uppgifterna enligt 6 kap. 5 § LEK. Skulle leverantören ha rätt att fortsätta behandla uppgifterna efter den ettåriga lagringstiden, ska de logiskt inte längre behandlas som uppgifter som har lagrats enligt den föreslagna bestämmelsen i 6 kap. 6 a § LEK. Om uppgifterna sparas enligt andra bestämmelser ska de utplånas eller avidentifieras enligt bestämmelsen i 6 kap. 5 § LEK. 6 kap. 6 c § Regeringen meddelar föreskrifter om lagringsskyldighet enligt 6 a §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medde- lar föreskrifter om säkerhet enligt 3 § andra stycket och får i enskilda fall medge undantag från lagringsskyldigheten enligt 6 a §. Paragrafen är ny och innebär dels att regeringen genom föreskrifter preciserar den lagringsskyldighet som föreskrivs i den föreslagna 6 kap. 6 a § LEK, dels att regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer meddelar föreskrifter om säkerhet enligt 6 kap. 3 § andra stycket LEK. Regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer får enligt paragrafen också medge undantag från lagringsskyldigheten i enskilda fall. Förslaget till förordning om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande syften kom- menteras i avsnitt 17.3. 6 kap. 6 d § Lagringsskyldiga enligt 6 a § har rätt till ersättning när lagrade trafik- uppgifter lämnas ut enligt 22 § första stycket 2 och 3 eller 27 kap. 19 § . Ersättningen ska betalas av den myndighet som har begärt uppgifterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer medde- lar föreskrifter om ersättningen. Paragrafen är ny och behandlar frågan om ersättning till lagrings- skyldiga för utlämnande av de lagrade uppgifterna vid hemlig tele- övervakning och enligt lagen om elektronisk kommunikation. Det är med andra ord fråga om ersättning för utlämnande av de uppgif- ter som lagras med stöd av den föreslagna 6 kap. 6 a § LEK. Frågan behandlas i avsnitt 13.8.4. Enligt första stycket har leverantören rätt till ersättning när lagra- de trafikuppgifter lämnas ut.