sou · GVB350 · 2008-01-01 00:00:00 — med såväl teoretiska som praktiska inslag och exempel. Tanken med den processorienterade och specialinriktade semi- narieserien var att erbjuda, i första hand professionella kulturut- övare, institutionschefer, kultursekreterare och kulturchefer i , kompetensutveckling med erfarenheter, upplevelser och praktisk kunskap om begrepp som tolerans, acceptans och normer. Målet var att erbjuda en praktiskt inriktad så funkar det om exkludering, integration och mångkultur och vad man som verksam inom kultursektorn kan tänka på och göra för att öka den etniska och kulturella mångfalden i den egna verksamheten. Syftet med seminarierna har varit att de ska leda till fördjupad insikt om mångkulturella frågor, att deltagarna ska få nya erfaren- heter och kunskaper, samt att stärka och utveckla regionala nätverk inom kulturlivet. Utgångspunkten är, enligt , att vi som kulturarbetare vet alldeles för lite om vad det innebär att arbeta med mångkulturella frågor i praktiken, att vi måste börja med att processa oss själva och våra egna värderingar. Det första seminariet, som ägde rum den 2–, bestod bland annat av tre valbara workshops som handlade om metoder mot strukturell diskriminering, innehåll, publik och kvalitet utifrån ett mångkulturellt perspektiv, samt en dramapedagogisk övning på temat tolerans och acceptans. två presenterades bak- grunden till , en diskussion fördes om hur man kan nå nya publikgrupper, som ett panelsamtal om mångfald i kulturlivet mellan företrädare för såväl det institutio- nella som det fria kulturlivet genomfördes. Rubriken på det andra seminariet, som ägde rum den 11 sep- tember 2006, var Mångkulturåret, del 2: Gör det själv! Tanken med denna mer praktiskt inriktade workshop var att deltagarna skulle ta med sig egna konkreta och verkliga fall att jobba med, analysera, hitta alternativ till, belysa och dis- Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser Syftet med detta var, enligt , att erbjuda en kompetensutveckling som kan göra skillnad, där den egna verksamheten hamnar under luppen och har möjlighet att utvecklas – för att minska exkludering, osynliggörande, exotisering, andrafiering av det som ligger utanför rådande normer. Deltagarna kunde bland annat välja mellan tre olika workshops – text (analys av berättarrösten i utställningar, texter med mera), tal (analys och bearbetning av guidning med mera), samt agerande (bemötande och mottagande i till exempel reception och andra publika arenor med mera). Det tredje och sista seminariet, som genomfördes den 19–, hade rubriken , del 3: Kompetens och rekrytering i ett mångkulturellt perspektiv. Fokus för detta semina- rium handlade om att belysa och diskutera olika metoder att bredda vägen in i kulturlivet och hur man kan öka den etniska och kultu- rella mångfalden bland anställda och kulturutövare. Bland annat diskuterades erfarenheter och kunskaper från och hur ett långsiktigt arbete kan bedrivas. Det som, enligt samordnaren, gör seminarieserien Get Real! på i till ett gott exempel är den höga ambitionsnivå och vilja till förändring och utveckling av kulturlivet i riktning mot ökad mångfald, inkludering och öppenhet, som led- ningen för har visat i och med denna semina- rieseries inriktning mot såväl det teoretiska som det praktiska området. En viktig utgångspunkt är att vi måste börja med oss själva och våra egna värderingar som chefer, verksamhetsledare, politiker och beslutsfattare inom kulturlivet om vi ska lyckas åstadkomma en ökad etnisk och kulturell mångfald. Viktigt, enligt samordnaren, är också att det har varit ett långsiktigt arbete som har pågått med syfte att bidra till ökat kunskaps- och erfarenhetsutbyte där såväl enskilda kulturutövare, fria kulturak- törer, kommunala och regionala kulturverksamheter som större kulturinstitutioner har varit involverade. För att möta nya besökargrupper finns det så kallade ungdomsguider på i . Guiderna är flerspråkiga och rekryterade via annonsering och på bibliotek på bland annat Malmös gymnasieskolor. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser Guidernas arbetsuppgifter är att på kvällstid finnas till hands på och fungera som en länk mel- lan användaren och bibliotekspersonalen samt visa och svara på frå- gor om på andra språk än svenska. Guiderna visar exempelvis hur man bokar en dator och får ett lånekort. Olika språk finns representerade olika dagar, det finns möjlighet att få hjälp på albanska, arabiska, bosniska, persiska och somaliska. Ara- biska och persiska har varsin dag . informerar om tjänsten via flygblad och utrop i högtalare. Gui- derna kan även nås via bärbara telefoner. Syftet med att anställa ungdomar som guider var att synliggöra deras unika kompetens genom sin flerspråkighet, men också från sida att få del av ungdomarnas nätverk och på så sätt nå fler och nya besökare. Syftet har också varit att få ungdomar intres- serade av bibliotekarieyrket. Genom guiderna får den ordinarie per- sonalen dessutom tips om böcker och tidskrifter som kan vara intressanta för barn och ungdomar. För att öka tillgängligheten till litteratur och tidskrifter ytter- ligare finns ungdomsguiderna (albanska, arabiska och somaliska) även med på vissa av de turer med bokbussen som anordnar och som bland annat går till områden där dessa språk talas av en stor del av befolkningen. På bussen finns 30 tidskrifter och cirka 1 000 böcker, varav många barn- och ungdomsböcker. Arbetssättet med ungdomsguider har utformats efter ungdo- marnas förutsättningar. Innan de påbörjade sitt arbete fick de bland annat fyra timmars utbildning, guidning i det virtuella , och information om bibliotekslokalerna. De får avtalsenlig lön för sitt arbete och gör även en skriftlig uppföljning av hur veckan har varit. Det som, enligt samordnaren, gör Stadsbiblioteks arbete med ungdomsguider till ett gott exempel är den metod som bibli- oteket har valt, att genom flerspråkiga ungdomar skapa en länk mellan användare och personal och därigenom nå fler och nya Malmöbor med olika bakgrunder som samlingar och tjänster tillgängliggörs och blir en interkulturell mötes- plats. För sitt arbete med bland annat ungdomsguider belönades med 2006. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser Ungdomsguider finns på flera bibliotek runt om i , bland annat på och i getorp i . 3Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet 3.1Institutionernas eget ansvar måste förtydligas 3.1.1Regleringsbrev, myndighetsinstruktion och metodstöd Det finns ett antal olika dokument som regeringen använder som styrning. De viktigaste är regleringsbrev och förordningar med myndighetsinstruktion. Därtill kommer andra förordningar som innebär olika bestämmelser för myndighetsutövning av olika slag. Regleringsbrev är ett samlingsnamn för de regeringsbeslut som utfärdas och som innehåller de finansiella ramarna för innevarande budgetår samt de prestations- och effektmål som myndigheten ska uppnå . Förordningar med myndighetsinstruktion anger det övergripande syftet för myndighetens verksamhet samt klargör myndighe- tens ansvars- och kompetensområde och gäller fram tills den ändras. Därutöver styr regeringen med hjälp av så kallad mål- och resultat- dialog, då departements- och myndighetsledning diskuterar verk- samheten i ett framåtsyftande perspektiv. Särskilda regerings- uppdrag kan också lämnas, när till exempel regleringsbreven inte anses vara rätt instrument för att precisera eller förtydliga en gene- rell fråga. Ett exempel på det är det uppdrag som regeringen gav alla kulturmyndigheter inför . Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet 3.1.2Nya mål och återrapporteringskrav i statliga kulturmyndigheters och institutioners regleringsbrev I regleringsbreven för myndigheter och institutioner inom kultur- området finns förutom de sju nationella kulturpolitiska målen även mål och återrapporteringskrav för olika verksamhetsområden och verksamhetsgrenar. Flera av dessa berör på olika sätt såväl det interna som det externa mångfaldsarbetet. Myndigheter och insti- tutioner inom kulturområdet har som ett av sina övergripande verksamhetsmål att integrera ett jämställdhets- och mångfalds- perspektiv i sin verksamhet. Med regleringsbrev följer också ett krav för alla kulturmyndigheter att öka och integrera internationellt och interkulturellt utbyte i all sin verksamhet. Hur myndigheterna har uppfyllt dessa mål ska redovisas i årsredovisningen. Mål och återrapporteringskrav som berör myndigheternas och institutionernas mångfaldsarbete ser utöver de övergripande målen olika ut beroende på ansvarsområde och typ av verksamhet. har till exempel som ett av sina mål att bidra till att utveckla samspelet mellan de statliga, regionala och kommunala insatserna i syfte att slå vakt om en nationell kulturpolitik, främja kulturell mångfald och geografiskt jämlik fördelning av kulturutbu- det. (Statens kulturråds regleringsbrev ) För flera av museerna gäller att samlingarnas sammansättning skall spegla skilda perspektiv, t.ex. kön och kulturell bakgrund. Skilda perspektiv skall också uppmärksammas och prioriteras när det gäller det löpande arbetet med samlingarna. (Se till exempel Moderna museets regleringsbrev ) Flera av de formuleringar om mångfald som förekommer i samband med mål och återrapporteringskrav i regleringsbreven är i regel allmänt och vagt formulerade och öppna för många olika tolkningar. Ett exempel är begreppet kulturell mångfald som antingen kan förstås utifrån ett antropologiskt eller ett estetiskt synsätt, eller i form av en kombination av dessa båda. Eftersom det i regleringsbreven (och i andra styr- eller policydokument) inte ges någon definition av detta och liknande begrepp eller vägledning för hur man från regeringens sida vill att myndigheterna och institu- Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet tionerna ska tolka och uppfatta begreppen och dess innebörd är det helt upp till den enskilda myndigheten/institutionen att tolka, bedöma och återrapportera måluppfyllelsen enligt de kriterier som de själva finner vara mest relevanta. Men vad är det då man åter- rapporterar och hur kan man från regeringens sida bedöma graden av måluppfyllelse för något som tolkas och redovisas på olika sätt av olika myndigheter och institutioner? Genom att regeringen i exempelvis regleringsbreven preciserar vad det är man konkret avser med formuleringar som till exempel främjandet av kulturell mångfald, interkulturellt utbyte och samarbete, etc. ökar möj- ligheten för myndigheter/institutioner att undvika oklarheter kring begreppens innebörd som jämförbarheten mellan olika myndigheters och institutioners måluppfyllelse underlättas, något som också ger regeringen ett bättre beslutsunderlag inom området. Samordnarens förslag på hur en precisering av skrivelsen främja kulturell mångfald utifrån ett antropologiskt synsätt skulle kunna formuleras är följande: Att främja kulturell mångfald innebär att med utgångspunkt från människors olika bakgrunder och förutsättningar medvetet och konsekvent ta till vara och införliva olika erfarenheter, kun- skaper och perspektiv i samband med planering, genomförande och utvärdering av offentligt finansierad kulturverksamhet. En precisering av skrivelsen interkulturellt utbyte och samarbete utifrån ett antropologiskt synsätt skulle , enligt samord- naren, kunna formuleras på följande sätt: Ett interkulturellt utbyte och samarbete innebär att med utgångspunkt från människors olika bakgrunder och förutsätt- ningar genom en ömsesidig påverkansprocess och på jämlika villkor gemensamt ta till vara och erkänna olika erfarenheter, kunskaper och perspektiv. Nya mål och återrapporteringskrav i regleringsbreven Samordnaren ser det som angeläget att diskutera hur nuvarande mål och återrapporteringskrav i regleringsbreven kan förändras och utvecklas för att bättre överensstämma med den utveckling som har Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet skett i kulturlivet och i samhället i övrigt . Enligt samordnarens bedömning behövs det en översyn av hur regering och departement följer upp och återkopplar myndigheternas och institutionernas måluppfyllelse och återrapportering och hur denna kan förbättras för att tydliggöra vikten av ett utvecklat och lång- siktigt mångfaldsarbete. Det är därför samordnarens förhoppning att den nya utredning som ska tillsättas om en översyn av kultur- politiken även ser över regleringsbrevens generella utformning och hur dessa kan utvecklas till att bli mer effektiva instru- ment för ett fortsatt förändrings- och utvecklingsarbete inom kultursektorn. Samordnaren har i samband med sitt arbete noterat att flera myndigheter och institutioner inom kulturområdet har uppvisat svårigheter att med sin verksamhet nå ut till, för dem, nya områ- den/platser. Det kan exempelvis handla om storstädernas förorts- områden, om glesbygdsområden eller mindre orter. Flera av dessa aktörer har till samordnaren eller i andra sammanhang själva påpe- kat behovet av att bli bättre på att nå en bredare publik med olika social och kulturell bakgrund och knyta kontakter med föreningar, organisationer och andra aktörer med lokal och regional förankring. En av målsättningarna för var att fler människor som känner sig distanserade från och sällan eller aldrig besöker offentligt finansierade kulturinstitutioner under detta år och därefter skall kunna finna anledning att besöka och bli delaktiga och berörda av verksamheten. (Dir. 2004:169, sidan 5) Med utgångspunkt från detta föreslår samordnaren därför att följande mål skrivs in i regleringsbreven för samtliga myndigheter, stiftelser, institutioner och bolag inom ansvarsområde, oavsett verksamhetsområde, som ett av deras över- gripande verksamhetsmål under 1. Verksamhetsstyrning, 1.1 Poli- tikområde Kulturpolitik: Myndigheten/institutionen (xx) ska inom ramen för sin ordina- rie verksamhet och med befintliga medel i högre utsträckning än nå ut till geografiska områden och platser dit myndighe- ten/institutionen tidigare endast nått ut i begränsad omfattning. Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet Samordnaren föreslår att återrapporteringskravet till ovanstående mål ska vara följande: Myndigheten/institutionen (xx) ska redovisa måluppfyllelsen enligt de kvantitativa och kvalitativa mått som myndighe- ten/institutionen finner mest relevanta. Redovisningen ska vara jämförbar mellan olika verksamhetsår. Analysen ska avse samtliga delar av myndighetens/institutionens verksamhet och innehålla en redovisning av vilka konkreta åtgärder som (xx) har vidtagit samt resultaten av dessa. (xx) ska vidare, med utgångspunkt från den genomförda analysen, bedöma vilka åtgärder som myndigheten/institutionen behöver vidta för att påskynda, fördjupa och förstärka detta arbete. Förslag till ändring av skrivning i regleringsbreven för och I och Operans regleringsbrev finns under politikområdet Kulturpolitik målet att genom hög kvalitet och bevarad nationell egenart kunna hävda sig väl i jämförelse med de främsta scenerna utomlands och i det internationella samarbetet. Samordnaren gör bedömningen att skrivningen bevarad natio- nell egenart är ett ålderdomligt uttryck från en förgången tid som kan vara svår att förena med den verklighet som dagens samhälle utgör, som en sådan skrivning riskerar att försvåra upp- fyllelsen av de mål och återrapporteringskrav som handlar om att i sin verksamhet integrera ett jämställdhets- och mångfaldsperspek- tiv samt internationellt och interkulturellt utbyte. Med utgångs- punkt från detta föreslår samordnaren därför att denna skrivning tas bort och att delmålet istället formuleras på följande sätt: Målet för statens bidrag är att /Operan ska – genom hög kvalitet kunna hävda sig väl i jämförelse med de främsta scenerna utomlands och i det internationella samarbetet. Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet Institutionernas eget ansvar behöver förtydligas Samordnaren vill särskilt betona att det är varje myndighets och institutions eget ansvar att se till att såväl det interna som det externa mångfaldsarbetet hålls levande och utvecklas i enlighet med de mål, återrapporteringskrav och uppdrag som finns i reglerings- breven. Offentligt finansierad kulturverksamhet behöver bli bättre på att implementera ett tydligt mångfaldsperspektiv i verksamheten och nå en bredare publik med olika bakgrunder, erfarenheter och perspektiv. Det är dock, enligt samordnarens bedömning, viktigt att i sammanhanget också påpeka att det är upp till varje enskild myndighet och institution att själv definiera hur detta arbete kon- kret ska bedrivas inom ramen för deras ordinarie verksamhet. Staten ska däremot genom regleringsbreven sätta tydliga ramar för verksamheten och ställa krav på att offentligt finansierad kultur- verksamhet blir bättre på att spegla samhällets etniska, sociala och kulturella mångfald såväl i det interna som i det externa arbetet. delar samordnaren den kritik som framförts bland annat i rapporten för mångfald (Pripp, Plisch & Printz 2004, sidan 25) om brister i mål- och resultatdialogen mellan departement och myndighet/institution och uppföljningen av hur mångfaldsarbetet har utvecklats . Här behövs det, enligt samordnaren, en förbättrad dialog och tätare uppföljning från departementets sida av vad myndigheterna och institutionerna åter- rapporterar att de har gjort för att öka mångfalden inom sina respektive verksamheter . Så som den nuva- rande mål- och resultatdialogen är utformad möts statssekreteraren och myndighets-/institutionschefen i regel en gång för att på ett övergripande plan diskutera verksamheten i ett framåtsyftande perspektiv. Samordnarens bedömning är att det under ett sådant möte visserligen finns möjligheter att diskutera myndighe- tens/institutionens mångfaldsarbete, men att en djupare dialog kring dessa frågor i första hand bör föras mellan enskilda myndig- hetshandläggare och myndighets-/institutionsledningen. Med utgångspunkt från den dialog som redan finns , är det sam- ordnarens uppfattning, att denna behöver fördjupas och inriktas mer mot att i första hand kontinuerligt under verksamhetsåret till- handahålla metod- och kompetensutvecklingsstöd kring hur respektive myndighet/institution kan utveckla och bedriva ett ansvarsfullt och långsiktigt mångfaldsarbete inom ramen för sin verksamhet. Detta kan ta sig uttryck genom att exempelvis hand- Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet läggaren och myndighets-/institutionsledningen gemensamt, och med utgångspunkt från till exempel de förslag till metodstöd som presenteras nedan, utarbetar konkreta riktlinjer för myndighe- tens/institutionens mångfaldsarbete i enlighet med de mål och åter- rapporteringskrav som finns i regleringsbreven. 3.1.3Ändring i Förordning (1988:676) med instruktion för En myndighetsinstruktion anger det övergripande syftet för en myndighets verksamhet samt klargör myndighetens ansvars- och kompetensområde. Det vanligaste är att en myndighetsinstruktion utfärdas när en myndighet startar sin verksamhet för att sedan kompletteras genom införda ändringar i författningstexten. I instruktionerna för myndigheter inom kulturområdet saknas generella instruktioner att arbeta för en ökad mångfald inom myndigheternas respektive ansvarsområden. För exempelvis Sta- tens museer för världskultur, som är ett särskilt ansvarsmuseum inom de delar av området kulturhistoria som rör kulturer med ursprung utanför , gäller endast att samlingarna ska hållas tillgängliga för allmänheten och att myndighetens fyra museer ska samarbeta med olika publikgrupper.TPF1FPT För , central förvaltningsmyndighet inom kulturområdet, saknas helt instruktioner för mångfaldsarbetet.TPF2FPT Det är samordnarens bestämda uppfattning att Statens kultur- råd, som central förvaltningsmyndighet inom kulturområdet, bör ha ett samlat ansvar, ett sektorsansvar, för frågor om kulturell mångfald och vara samlande, stödjande och pådrivande i detta arbete i förhållande till övriga berörda parter. Detta innebär bland annat att ansvara för erfarenhets- och kunskapsutbyte kring frågor om etnisk, social och kulturell mångfald och främja ökad delaktighet och tillgänglighet i kulturlivet. Med utgångspunkt från detta föreslår samordnaren därför att följande ändring förs in i Förordningen (1988:676) med instruktion för under rubriken , 1 b §: PT Förordning (1998:1714) med instruktion för Statens museer för världskultur. PT Förordning (1988:676) med instruktion för . Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet 1 b § Rådet har ett samlat ansvar, sektorsansvar, för frågor om kulturell mångfald med anknytning till rådets verksamhets- område. Rådet ska inom ramen för detta ansvar vara samlande, stödjande och pådrivande i förhållande till övriga berörda par- ter. Ovanstående förslag till ändring av förordningen (1988:676) bör, enligt samordnarens bedömning, kunna införas i samband med de planerade nya förordningar med instruktion för samtliga myndig- heter som regeringen kommer att besluta om och som kommer att träda i kraft som den nya myndighetsförordningen . En av samordnarens uppgifter under arbetets gång har varit att samla in och analysera olika exempel på metodstöd, modeller och analysverktyg för arbete med mångfaldsfrågor inom kultur- och utbildningsområdet. Företrädare för myndigheter, institutioner och andra aktörer har till samordnaren uttryckt att det finns behov av ökad kompe- tens kring praktiskt mångfaldsarbete inom såväl det interna som det externa arbetet. Det kan exempelvis handla om att utarbeta nya kriterier i samband med rekrytering av personal, att hitta och knyta nya kontakter och nätverk till sin verksamhet, eller att fördjupa det externa samarbetet med exempelvis lokala och regionala föreningar, organisationer och andra för att på så sätt nå fler och nya besökare. Även om valet av konkret metod är en fråga för varje enskild myndighet och institution att själv ta ställning till, är det sam- ordnarens uppfattning att ett målinriktat, effektivt och långsiktigt mångfaldsarbete bör bedrivas utifrån beprövade metoder och arbetssätt. förekommer flera olika metodstöd inom bland annat kultur- och utbildningsområdet. Nedan ges exempel på några av de metoder och modeller som myndigheter, institutioner och andra aktörer använder för att utveckla det egna mångfaldsarbetet. Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet VERVAS åttastegsprocess (2006) för mångfaldsarbete på myndigheter VERVA (Verket för förvaltningsutveckling) presenterar åtta steg för mångfaldsarbete på myndigheter enligt följande: 1)Skapa en vision, 2)Koppla till verksamheten, 3)Skapa engagemang, 4)Gör en nulägesanalys, 5)Sätt upp mål, 6)Inkludera mångfald, 7)Bedriv operativt arbete och 8)Följ upp. För myndigheter och institutioner inom kulturområdet är model- len i första hand tillämpbar för det interna arbetet med organisa- tionsutveckling, rekrytering med mera. Tid för mångfald (2004) – Mångkulturellt centrum i studie av statliga kulturinstitutioners mångfaldsarbete Analysverktygen Av, För, Hur, Med, Om och Var med syfte att tydliggöra inriktningen och omfattningen av såväl det interna som det externa mångfaldsarbetet, samt indelning av verksamheten i analysområdena Organisation, Produktion och Publikarbete. Analysverktygen är tillämpbara för samtliga konst- och kultur- områden. Bokslut för scenkonst (2003) – Statens kulturråds förslag till verktygslåda till stöd för scenkonstinstitutionernas interna utvärdering av sin verksamhet Modellen ger förslag till analys av det innehållsmässiga utbudet genom produktionernas, upphovsmännens och scenartisternas ursprung (födelseland), förslag till publikundersökningar samt medarbetarenkäter. Modellen är i första hand tillämpbar för scen- konstens institutioner. Större eget ansvar för institutionerna och bredare vägar in i kulturlivet