sou · GWB352 · 2008-06-03 00:00:00 — I t.ex. har dock en lagstadgad organisation – – ansvar för certifieringen. En lärare måste ha lärarutbildning och vara certifierad för att få undervisa i offentligt finansierade skolor. Hur länge certifikatet är giltigt varierar mellan provinser. En vanlig variant är att läraren först får ett preliminärt certifikat och sedan måste undervisa på ett tillfredsställande sätt , ofta ett till , för att 3TP PT Som exempel består av 31 personer. Av dessa är 17 valda av medlemmarna och 14 representerar allmänheten. Dessa är utsedda av ministeriet i provinsen. Reglering av lärare i andra länder certifikatet därefter ska gälla för alltid. Många provinser har intro- duktionsprogram för nya lärare som sträcker sig över ett eller . har den nya läraren bl.a. tillgång till en . Det ingår i rektorernas uppgifter att därefter kontinuerligt utvär- dera lärarna. Det kan nämnas att , precis som , hade bättre resultat än i samtliga avseenden i PISA-undersökningen som genomfördes (, 2004a). Provinsen har ett väl utvecklat system med regler för lärares kvalifikationer och introduktion av nya lärare, varför denna provins får utgöra ett konkret exempel från . Det finns fyra typer av offentliga skolor i nämligen Eng- lish public schools, English Catholic schools och deras franska motsvarigheter. Skolsystemet har gått från en hög grad av decent- ralisering till att under den senaste tioårspe- rioden återtagit ett allt större ansvar för utbildningen. Utöver de offentliga skolorna finns privata alternativ i vilka av eleverna får sin utbildning. Dessa skolor finan- sieras med elevavgifter, men föräldrarna kan få viss skattereduktion som kompensation. Skolan är indelad i två nivåer. Elementary school består av för- skolan för tre- till femåringar och (årskurs 1–8), medan secondary school omfattar (årskurs 9–12). De senare är helt kursutformade och det finns dels teoretiska, dels yrkesinriktade varianter. i secondary school måste man klara ett test och ha genomgått ett antal kurser med godkänt resultat för att få fortsätta. Tolv skolår är obligatoriska i . I är ett introduktionsprogram obligatoriskt för alla nya lärare (, 2006). Läraren definieras som ny när hon eller han är certifierad och registrerad hos . Kravet för detta är att läraren har genomgått lärarutbildning med godkänt resultat. Act (1996) framgår att lärarutbildningen leder till att en lärare får certifikat för att undervisa i förskolan upp till årskurs 6, årskurs 4– 10 eller årskurs 7–12. Det finns också särskilda bestämmelser för lärare som ska undervisa elever med dövhet. Reglering av lärare i andra länder of Teachers som utfärdar lärarcertifikat. Krav anges för såväl ämnesteoretiska och ämnesdidaktiska som allmänpedagogiska kun- skaper. Rektor är ytterst ansvarig för den nye lärarens introduktion och ska själv observera läraren i undervisningssituationen. Först går rektor och den nye läraren igenom lektionsplaneringen, därefter följer observationen och slutligen förs uppföljningssamtal. Rektor får delegera uppgiften till den biträdande rektor. Även om det finns formella observationstillfällen följer rektor i praktiken läraren mer kontinuerligt. Enligt vad som framkom i samband med utredningens studiebesök prioriteras rektor som pedagogisk ledare mycket tydligt. En har det dagliga ansvaret för en ny lärare och fungerar som samtalspartner och rådgivare. Mentorn har även i uppgift att tillsammans med den nye läraren ta fram en individuell plan utifrån lärarens behov och mentorn observerar läraren i undervisningssitu- ationen kontinuerligt . Den nye läraren observerar också mentorn i syfte att lära utifrån dennes undervis- ning. Mentorn utses av rektor utifrån vissa riktlinjer som utarbetats av ministeriet. Utvecklingen under introduktionsprogrammet dokumenteras. Både mentorn och den nye läraren har tid avsatt för introduktionen. Rektor beslutar om hur mycket tid som ska avsättas. Introduktionsprogrammet är förenat med vissa krav och läraren bedöms av rektor efter en tvågradig skala i slutet av det första och, om det behövs, det andra introduktionsåret (jfr nedan). Kraven som ställs omfattar områden som metodik, specialunder- visning, lärarrollen i klassrummet och aktuell lagstiftning. Utbild- ningsministeriet har utarbetat detaljerade manualer med indikatorer för vart och ett av bedömningsstegen. Mer övergripande utgångs- punkter är de etiska regler och normer för den professionelle lära- rens undervisning som utarbetats av . Reglerna och normerna kan sammanfattas enligt följande: Reglering av lärare i andra länder Källa: , . Källa: , . De etiska reglerna betonar områden som omsorg, respekt, tillit och integritet och sätter demokrati, öppenhet, mångfald och tron på alla elevers möjligheter i centrum. Normerna för undervisningen omfattar aspekter som engagemang i eleverna och deras lärande, professionell kunskap (bl.a. ämneskunskap, läroplanskunskap, kun- skaper i pedagogik och pedagogisk forskning), professionell prak- tik (t.ex. användning av resurser, planering och utvärdering, samar- Reglering av lärare i andra länder bete samt reflexion), ledarskapsrollen i undervisningsgrupper och eget kontinuerligt professionellt lärande. I bedömningen av den nye läraren används två graderingar. I den första av minst två bedömningar är dessa tillfredsställande och behöver utvecklas. Läraren bedöms och ska helst få bedömningen tillfredsställande båda gångerna. I annat fall fortsätter introduktionsprogrammet ytterli- gare med två nya bedömningstillfällen. Blir bedömningen icke tillfredsställande vid den första bedömningen för rektor samtal med läraren, förklarar vilka svagheter som finns och via en särskild plan får läraren möjligheter att för- bättra sig. Blir trots förbättringsåtgärderna även den andra bedöm- ningen icke tillfredsställande rekommenderar rektor i slutrap- porten att lärarens anställning ska upphöra. Bedömningen noteras i lärarregistret och som information i anslutning till lärarens certifikat. Upphör en lärares anställning p.g.a. att läraren inte godkänts noteras även detta och läraren får inte längre vara medlem i . I betonas kompetensutveckling och arbetsgivarna stäl- ler krav på att lärare kontinuerligt ska vidareutveckla sig (jfr t.ex. normerna för undervisning ovan). angav provinsen vissa prioriterade ämnesområden och lärare var tvungna att delta i ett visst antal av dessa kurser (, 2002; , 2005). Som exempel på prioriterade områden kan nämnas läroplanskunskap, ämneskunskaper, elever i behov av särskilt stöd samt uppföljning och utvärdering. Såväl de fackliga lärarorganisa- tionerna som arbetsgivarna (skoldistrikten) protesterade dock mot detta system och beslutas kompetensutveckling lokalt, men framhålls fortfarande som mycket viktig. Relevant kompetensut- veckling kan leda till att lärare placeras på en högre lönenivå. Lönerna är statligt reglerade och det är en särskild myndighet som handhar lönesättningen. Av framgår även att man i arbetar med systematisk utvärdering av den egna undervisningen och reflekterar över resultaten tillsammans med kolleger. Rektor utvärderar också varje lärare . För detta har , liksom andra provinser, utarbetat konkreta uppföljningskrav. Utvärderingen kan, om så behövs, leda till stöd från andra lärare, kompetensutveckling etc. Man ger också lärare möjlighet att delta i skolforsknings- och skolutvecklingsprojekt. Reglering av lärare i andra länder finns en disciplinkommitté. Denna har till uppgift att pröva ärenden om lärares direkta miss- skötsel av arbetet och inkompetens. Kommittén kan besluta om nödvändig kompetensutveckling, reprimander, böter och om att dra in en lärares certifikat eller för alltid. Kommitténs möten är i de flesta fall öppna för allmänheten. Råder särskilda omständigheter kan dock kommittén besluta att inga personer utanför kommittén får närvara. Lärare som vill undervisa i men har genomgått lärarut- bildning utanför provinsen måste ansöka om certifikat för att kunna erhålla en tjänst. Om de bedöms leva upp till de krav som gäller får de ett tillfälligt certifikat som gäller i ett skolår (). Om det behövs kan läraren som ansöker om certifikat få rekommendationer från the om hur han eller hon kan komplettera sin tidigare utbildning. Läraren kan t.ex. behöva genomgå ett språktest i engelska eller franska. Om läraren undervisar på ett tillfredsställande sätt under sitt första år kan det tillfälliga certifikatet övergå i ett permanent sådant. , med som föregångare, har byggt upp system som till stora delar liknar systemet i , men det finns intressanta detaljer som skiljer sig åt. I har flertalet del- stater utformat egna system med registrering. I landet strävar man dock efter att få nationellt gemensamma regler kring lärares kvali- fikationer. kan en lärare få komplettera sin utbild- ning för att bli registrerad och få undervisa i en annan del av landet. betraktas av andra stater som föregångare och många har tagit efter det system med registrering av lärare som finns där. får därför utgöra exempel på hur reglering av lärare utformas i . Redovisningen i detta avsnitt utgår från Skilbeck & (2004), webbsida (); m.fl. (2006) samt Governments webbsida (). Reglering av lärare i andra länder Skolsystemet består av förskola, i vilken det kan ingå två frivil- liga preparandår inför skolstarten, primary school som är tolvårig och secondary school som består av utbildning efter den obligatoriska skolan. Det finns också specialskolor för funk- tionshindrade elever. Myndigheten Office of är ansvarig för att utveckla kriterier och indikatorer för lärarkompe- tens samt för att registrera lärare. Registrering är obligatorisk för alla lärare som undervisar i . För att komma i fråga för registrering måste läraren ha en lärarutbildning, vilken vanligen är fyraårig. Det finns även varianter som är beroende av tidigare kunskaper och en specialvariant för yrkeslärare. Lärarutbildningen är bred, men i är den ändå något smalare än i andra delar av . Den sammanhållna lärarut- bildningen i är inriktad mot att undervisa i antingen de lägre eller de högre skolåren. är det inte möjligt att finna registrerade lärare till alla tjänster. En lärare kan då få tidsbegränsad anställning om högst . Det ställs emellertid vissa krav även för att få undervisa utan att vara registrerad. Läraren ska vara erbjuden en tjänst i en skola, ha kunskap och andra kvalifikationer som bedöms relevanta för tjänsten samt vara lämplig att undervisa. Efter lärarutbildningen sker en introduktionsperiod . Denna, inklusive den support läraren får under sina första år i yrket, anses mycket väsentlig för att läraren ska utvecklas till en professionell lärare. kan läraren få en tillfällig regi- strering. För att sedan få en full registrering måste rektor tillstyrka att läraren svarar upp mot de krav som gäller för registreringen (jfr nedan). Ett antal kriterier med mer detaljerade indikatorer har utarbetats av med utgångspunkt i lärarens arbete som ett komplext och mångfacetterat yrke. Det finns ett tiotal övergripande kriterier som t.ex. att läraren ska kunna anpassa undervisningen till varje individ och grupp, utforma undervisningen så att den ger goda förutsättningar för bl.a. språk- och matematikin- lärning, planera och kommunicera skolans mål samt utvärdera och ge konstruktiv feedback på elevernas resultat, skapa studiero och en god lärmiljö samt reflektera över undervisningen och genom att analysera styrkor och svagheter förbättra densamma. En lärares registrering omprövas . För att få fortsatt registrering måste läraren bl.a. delta i kontinuerlig kompetensut- Reglering av lärare i andra länder Registreringen kan dras in, även under pågående femårs- period, om läraren visar sig inkompetent eller missköter sitt arbete på annat sätt. Finns det risk att eleverna kommer till skada kan registreringen dras in med omedelbar verkan. I andra fall genom- förs en utredning. Det finns även etiska regler som en registrerad lärare förväntas följa. Dessa är uppdelade i fyra ansvarsområden som rör respekt, bemötande och utveckling av den egna professionen; att fullfölja uppdraget som lärare, vilket även inkluderar att följa lokalt fattade beslut och policies; att anpassa undervisningen efter varje elevs behov och förutsättningar, se lärandet som ett livslångt lärande och bygga undervisningen på såväl teoretisk som erfarenhetsmässig kunskap samt att skapa goda relationer och samarbeta med elever- nas föräldrar. Lärare som har en äldre, kortare utbildning och som inte vidare- utvecklat sin kompetens får bara, då de söker nya tjänster, anställas tills vidare i skolor som inte kan fylla vakanser. Många av lärarna har dock genomgått adekvat kompetensutveckling och anses då vara fullt kvalificerade. I samtliga redovisade länder betonas att det ställs stora krav på dagens lärare och att det därför behövs garantier för att de lärare som anställs är väl kvalificerade för uppgiften. I alla de länder som redovisats i kapitel 5 har man tydligare behörighetsregler än i . Flera av länderna säkerställer också lärares kvalifikationer på annat sätt, antingen genom någon typ av auktorisation eller genom tester i ämnesteori och didaktik. Lärarskicklighet bedöms ofta under en obligatorisk yrkesintroduktion för att säkerställa att en lärare är tillräckligt kompetent. Flera länder för register som visar varje lärares behörighet. Det innebär att en lärare som inte är regi- strerad endast i yttersta undantagsfall kan arbeta som lärare. Där det finns auktorisationssystem eller motsvarande finns även möjlighet att ompröva och återta auktorisationen. Detta ses som en viktig del, eftersom man menar att lärare som av en eller annan anledning gravt misskött sitt arbete inte ska undervisa i skolan och ha ansvar för elever. Flera länder framhåller kontinuerlig kompe- tensutveckling som viktigt för lärares utveckling och det finns exempel på karriärvägar för lärare. 6Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer I detta kapitel redovisas utformning och erfarenheter av auktorisa- tions- och legitimationssystem från olika samhällssektorer i . I enlighet med direktiven inriktas redovisningen mot statliga system. Begreppen auktorisering, legitimering och certifiering har inga entydiga och allmänt vedertagna definitioner. betyder begreppen ungefär samma sak men har lite olika laddning för olika personer. Auktorisation betyder vanligen att man har tillstånd att utöva ett visst yrke eller bedriva en viss typ av näringsverksamhet. Auk- torisation kan utfärdas av en statlig myndighet eller en privaträttslig organisation med statligt mandat. Vid sidan av statlig auktorisation finns också frivilliga system som organiseras av bransch- och intresseorganisationer. Legitimation däremot utfärdas alltid med stöd i en statlig lagstiftning och enbart för yrken inom hälso- och sjukvården samt för veterinärer. En legitimation avser alltid enskilda yrkesutövare medan auktorisation i vissa fall även kan avse organisationer eller företag. finns 21 legitimationsyrken inom hälso- och sjuk- vården. Samtliga har skyddade yrkestitlar. I fem fall ger legitimationen dessutom ensamrätt att utöva yrket. För ytterligare fem yrken krävs Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer SOU 2008:52 legitimation för anställning inom den offentliga hälso- och sjuk- Tabell 6.1 Legitimation och professionell ställning apotekare, barnmorskor, läkare, psykologer, psykoterapeuter, sjukgymnaster, sjukhusfysiker, tandhygienister, arbetsterapeuter, logopeder, kiropraktorer, naprapater, optiker, audionomer, ökade antalet legitimationsyrken inom hälso- och sjukvårdsområdet från 12 till 21. När lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdsområdet trädde i kraft ökade antalet till 16. Därefter tillkom ett legitimationsyrke 2000 och ytterligare fyra . Dessutom finns stort intresse även från andra yrkesgrupper att få legitimation. Vid sidan av legitimationsyrkena inom hälso- och sjukvården är även veterinär ett legitimationsyrke. prövar och meddelar bevis om behörigheter i form av bl.a. legitimationer och specialistkompetensbevis för hälso- och sjukvårdspersonal med såväl svensk som utländsk utbildning. Prövningen av legitimationer avser om den sökande uppfyller utbild- ningskraven och att det inte finns förhållanden som skulle leda till återkallelse av legitimation. I övrigt gör inte någon kvalitets- eller lämplighetsbedömning. registrerar legitimerad personal i sitt register över hälso- och sjukvårdens personal (HOSP). 1TP PT Det finns också vissa arbetsuppgifter som bara vissa yrkesgrupper får utföra, eller som på annat sätt kräver särskild utbildningsbakgrund, kompetens eller befattning. Sådana arbetsuppgifter kan inte delegeras till någon som saknar angiven kompetens. Det handlar om uppgifter såsom sjukskrivning, förskrivningsrätt, att fastställa dödsfall etc. Se vidare (2004). Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer inom hälso- och sjukvårdsområdet har enligt patientjournallagen (1985:562) skyldighet att föra patientjournal. har också tagit fram kompetensbe- skrivningar för vissa legitimationsyrken. Dessa innehåller rekom- mendationer om yrkeskunnande, kompetens och förhållningssätt.TPF2FPT Innehållet har utvecklats tillsammans med olika intressenter men ansvarar för den slutliga utformningen. Det finns kompetensprofiler för barnmorskor, sjuksköterskor, tandhygienister, sjukhusfysiker och arbetsterapeuter. Kompetensbeskrivningen för sjuksköterskor är gemensam för alla sjuksköterskor oavsett verksamhet och vårdform. Den är indelad i tre gemensamma huvudområden: omvårdnadens teori och praktik; forskning, utveckling och utbildning, samt ledarskap. Varje område beskrivs i termer av kompetensområden och delkompetenser. Enligt kompetensbeskrivningen ska helhetssyn och etiskt förhåll- ningssätt genomsyra sjuksköterskans arbete. Vidare hänvisas till ICN:s () etiska kod för sjukskö- terskor. har inte utarbetat några kompetensprofiler för läkare, och har heller inga aktuella planer på att göra detta. Där- emot finns ett stort antal etiska regler för läkare av såväl generell karaktär som i särskilda ämnen. En del av de etiska reglerna utgår från internationella deklarationer medan andra har tagits fram av . Förbundet antog sina första läkarregler 1951 och nuvarande version beslutades av fullmäktige 2002. I lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvår- dens område finns gemensamma bestämmelser för all hälso- och sjukvårdspersonal, oavsett om yrkesgruppen är legitimerad eller ej. Av lagen framgår att personalen ska utföra sitt arbete i överens- stämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet samt att perso- nalen själv bär ansvar för hur arbetsuppgifterna fullgörs. Arbets- uppgifter får endast överlåtas till någon annan om det är förenligt med kravet på en god och säker vård. Vidare framgår att personal inom hälso- och sjukvården har rapporteringsskyldighet till vårdgi- varen om en patient har drabbats av eller riskerat att drabbas av allvarlig skada eller sjukdom. Enligt är vårdgivaren i sin tur skyldig att rapportera detta till . 2TP PT I respektive kompetensbeskrivning anges vad närmare avser med dessa begrepp. Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer All personal inom hälso- och sjukvården står under tillsyn. Syftet med tillsynen är främst att förebygga skador och eliminera risker i hälso- och sjukvården. () prövar frågor om disciplinpåföljd (erinran eller varning), återkallande av legiti- mation eller annan behörighet, begränsning av förskrivningsrätt, prövotid m.m. Frågor om disciplinpåföljd tas upp på anmälan av eller den patient saken gäller (eller närstående om inte patienten själv kan anmäla saken). Frågor om prövotid, återkallande av legi- timation m.m. tas upp på anmälan av eller på ansökan av den som innehar den ifrågasatta legitimationen. Dessutom kan JO och JK göra anmälningar till i såväl disciplin- som behö- righetsfrågor. beslut får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. slutliga beslut får överklagas av för att tillvarata allmänna intressen samt enskilda om beslutet gått dem emot. Antalet anmälda personer uppgick till 6 641. Av dessa fick 450 någon form av sanktion. Disciplinpåföljd utdelades i 380 fall. återkallades sammanlagt 31 legitimationer. Att förlora sin legitimation innebär i flera fall ett yrkesförbud. En sådan ordning ställer självfallet stora krav på rättsäkerhet vilket i sin tur medför förhållandevis tungrodda system. Som exempel kan nämnas att Regeringsrätten avgjorde två mål som avsåg frågan om att återkalla legitimationen för två läkare som gjort sig skyldiga till barnpornografibrott respektive bokförings- brott. I det första fallet hade det då gått som första instans prövade frågan och i det andra fallet . behörighetskommitté gjorde en samlad översyn av princi- perna för legitimation och behörighet inom hälso- och sjukvården. I sitt betänkande (SOU 1996:138) preciserar och utvecklar kom- mittén vad som bör krävas för att ett yrke ska omfattas av en sär- Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer Bedömningsgrunderna skiljer sig inte på några väsentliga punkter från vad som gällt tidigare utan ska ses som en precisering och utveckling av dittillsvarande grunder för regleringen. Kommittén konstaterar inledningsvis att närings- och yrkesfri- heten är grundlagsfäst. Inskränkningar får endast göras för att till- godose angelägna allmänna intressen, aldrig för att enbart gynna vissa personer eller företag ekonomiskt. Enligt kommittén är pati- entsäkerheten det grundläggande motivet för att begränsa närings- och yrkesfriheten inom hälso- och sjukvården. Varje förändring av behörighetsreglerna måste utgå från patienternas berättigade krav på säkerhet. Enligt kommittén är legitimationen det viktigaste kompetensbeviset inom hälso- och sjukvården. Legitimationen ska vara en lättfattlig deklaration av olika yrkesutövares kvalifikationer och att den kan dras in framhålls som centralt. Enligt kommittén bör inte kretsen legitimerade göras för vid, bl.a. eftersom legitimering förutsätter effektiv tillsyn. Legitimation bör förbehållas yrkesutövare med kvalificerade arbetsuppgifter och ett särskilt ansvar för patienternas säkerhet i vården. Att en yrkes- grupp i inte oväsentlig utsträckning vänder sig direkt till allmänhe- ten bör också vara ett förhållande som tillmäts särskild betydelse. Kommittén understryker också att behörighetsregler endast är ett av statens styrmedel för att kontrollera att yrkesutövarna har den kompetens som krävs för att upprätthålla en hög patientsäker- het. Kompetenskontroll under utbildningen och återkommande kontroller och kvalitetssäkring av arbetsgivaren är exempel på andra viktiga instrument. Enligt kommittén måste legitimerade yrkesutövare ha en väl definierad utbildning som leder till ett särskilt yrke. Utredningen betonade också starkt vikten av att en prövning av personliga egen- skaper kommer till stånd i ett så tidigt skede som möjligt. finns närmare 45 000 legitimerade läkare varav är . utfärdades cirka 1 800 läkar- legitimationer. Av de läkare som legitimerades det året hade fått sin utbildning i , i övriga EU/EES, och i övriga världen. Auktorisation och legitimation inom andra samhällssektorer Behörig att utöva läkaryrket är endast den som har legitimation för yrket eller som särskilt förordnats att utöva det. beviljar legitimation efter avlagd läkarexamen och genomförd all- mäntjänstgöring. Särskilt förordnande att utöva läkaryrket utfärdas i samband med allmäntjänstgöring. Enligt förordningen (1998:1518) om behörighet till vissa anställningar inom hälso- och sjukvården m.m. är den som avlagt läkarexamen behörig till anställning som läkare för allmäntjänstgöring. Detsamma gäller för den som genomgått medicinsk utbildning utomlands och ska genomgå kompletterande utbildning. Ett förordnande för allmäntjänstgöring får vara högst men kan förlängas om särskilda skäl föreligger.