sou · GVB345 · 2008-01-01 00:00:00 — Det underlag som arbetslöshetskassorna har presenterat och det som i övrigt framkommit ger, enligt vår mening, inte stöd för att sådana skäl föreligger i de nu behandlade situationerna. Vi anser emellertid att det finns skäl att överväga att Skatte- verket, även för den nu aktuella prövningen av ärenden om arbets- löshetsersättning, skall lämna ut ett begränsat antal uppgifter om sökanden till arbetslöshetskassorna. De uppgifter som bör komma i fråga för ett sådant informationsutbyte är uppgifter om samman- lagda intäktsposter i inkomstslaget näringsverksamhet, överskott och underskott i näringsverksamhet samt uppgifter om avdrag för avsättning till periodiseringsfond och expansionsfond samt om återföring av avdrag till sådana fonder. Med undantag för uppgifter om sammanlagda intäktsposter i inkomstslaget näringsverksamhet är det fråga om samma uppgifter av mindre känslig karaktär som vi föreslår skall bli föremål för ett utökat informationsutbyte mellan och (jfr avsnitt 11.3). Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna 12.6Överväganden i fråga om elektroniskt informationsutbyte Vårt förslag: En sekretessbrytande bestämmelse införs i lagen om arbetslöshetsförsäkring i form av en uttrycklig uppgifts- skyldighet för gentemot arbetslöshetskassorna. skall till en arbetslöshetskassa lämna uppgifter om en enskild avseende inkomstslagen tjänst och näringsverk- samhet enligt inkomstskattelagen samt uppgifter om registre- ring och F-skattsedel enligt skattebetalningslagen, om det har betydelse i ärende om arbetslöshetsersättning. Regeringen skall meddela ytterligare föreskrifter om vilka uppgifter som skall lämnas ut. De överväganden som redovisats i avsnitt 6 gäller också för ett elektroniskt informationsutbyte mellan och arbetslös- hetskassorna. Även i fråga om det nu aktuella informationsutbytet anser vi således att elektronisk informationsöverföring skulle bidra till snabbare och mer effektiv ärendehantering hos kassorna, till bättre beslutsunderlag för dessa, till bättre service åt och ökad förutsebarhet för enskilda samt innebära större möjligheter att förebygga och minska felutbetalningar från arbetslöshetsför- säkringen. I likhet med vad som gäller för de utökade informationsutbyten som vi i övrigt föreslår omfattar även det informationsutbyte som vi överväger mellan och arbetslöshetskassorna ett begränsat antal uppgifter av mindre integritetskänslig karaktär. I den mån informationsutbytet avser hos sekretess- belagda uppgifter kan dessa bli föremål för sekretess även hos arbetslöshetskassorna. I ärenden om arbetslöshetsersättning gäller nämligen sekretess för uppgift om enskilds personliga och eko- nomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider men om uppgiften röjs (7 kap. 10 § andra stycket SekrL). Med hänsyn härtill samt till de överväganden vi redovisat i avsnitt 7 bedömer vi att även ett elektroniskt infor- mationsutbyte mellan och arbetslöshetskassorna går att förena med kraven på skydd mot oacceptabla intrång i den personliga integriteten. För att garantera detta skall emellertid, som Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna vi angett i avsnitt 7.2, vissa förutsättning vara uppfyllda. Bl.a. anser vi att de elektroniska informationsöverföringarna skall vara uttryckligt reglerade genom i lag eller förordning intagna tydliga bestämmelser. Vårt förslag: Arbetslöshetskassorna får ha direktåtkomst till uppgifter i beskattningsverksamhet. När det gäller frågan om arbetslöshetskassorna bör ha möjlighet att genom direktåtkomst få tillgång till nu aktuella uppgifter hos hänvisar vi till våra överväganden i avsnitt 8. Det bör framhållas att det även i detta fall enbart är fråga om att medge direktåtkomst till ett fåtal uppgifter av mindre integritetskänslig karaktär. Genom direktåtkomst ges möjligheter till effektivare ärendehantering hos arbetslöshetskassorna. För enskilda är det av stor vikt att beslut i sådana ärenden kan fattas snabbt. Sammantaget anser vi att starka skäl talar för att arbetslöshetskassorna skall få direktåtkomst till ifrågavarande uppgifter samt att det inte finns några tungt vägande skäl mot sådan åtkomst. Vi föreslår därför en författningsreglering som medger direktåtkomst för kassorna (se avsnitt 7.12.2). 12.6.3Sekretess och bestämmelser om uppgiftsskyldighet Sekretesskyddet hos arbetslöshetskassorna är tillräckligt Uppgifter som omfattas av sekretess hos kan efter ett utlämnande bli föremål för sekretess i arbetslöshetskassornas verk- samhet med ärenden om arbetslöshetsersättning. I denna verksam- het gäller visserligen, som framgår av avsnitt 3.9, ett svagare sekretesskydd. För de begränsade uppgifter som vi föreslår att skall vara skyldigt att lämna ut till arbetslöshets- kassorna anser vi emellertid att det inte finns skäl att föreslå ett stärkt sekretesskydd i kassornas verksamhet. De uppgifter som är aktuella för ett elektroniskt informations- utbyte mellan och arbetslöshetskassorna avser både uppgifter som hos torde omfattas av sekretess och Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna sådana som där är offentliga. Eftersom uppgiftsutbytet omfattar uppgifter som kan omfattas av sekretess hos är en förutsättning för ett rutinmässigt elektroniskt informationsutbyte att det införs en sekretessbrytande bestämmelse, dvs. en bestäm- melse om uppgiftsskyldighet för gentemot arbetslös- hetskassorna. Uppgiftsskyldigheten föreskrivs i lagen om arbetslöshetsförsäkring Det finns två alternativ till författningsreglering av en sådan bestämmelse om uppgiftsskyldighet. Det ena är att bestämmelsen tas in i , där de bestämmelser om uppgiftsskyldighet som är styrande för arbetslöshetskassornas nuvarande elektroniska infor- mationsutbyten med myndigheter återfinns. Det andra alternativet är att uppgiftsskyldigheten föreskrivs i skattedatabasförordningen. I denna förordning återfinns således bestämmelser om skyldighet för att lämna ut uppgifter ur beskattningsdatabasen till CSN och , 6 och 7 §§. Enligt vår mening är det mest lämpliga att ta in den nu aktuella bestämmelsen om uppgiftsskyldighet för i det regel- verk som styr den verksamhet för vilken uppgifterna behövs, dvs. i det regelverk som behandlar arbetslöshetsförsäkringen. Härigenom kommer bestämmelser om informationsutbyten inom ramen för ärenden om arbetslöshetsersättning även i fortsättningen att vara samlade i en författning. Vi föreslår således att det i 48 f § införs en bestämmelse om viss uppgiftsskyldighet för gentemot arbetslöshets- kassorna i ärenden om arbetslöshetsersättning. Som följer av avsnitt 9.3 anser vi att den aktuella uppgiftsskyldigheten för gentemot arbetslöshetskassorna skall gälla utan före- gående begäran. Av motsvarande skäl som vi angett i fråga om ett elektroniskt informationsutbyte mellan och Försäkrings- kassan, avsnitt 11.4.11, anser vi att det i förordning skall regleras vilka konkreta uppgifter som omfattas av uppgifts- skyldighet gentemot arbetslöshetskassorna. Av 48 i § i dess Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna nuvarande lydelse framgår redan att regeringen meddelar ytterligare förekrifter om vilka uppgifter som skall lämnas ut enligt bl.a. 48 f §, dvs. den av oss nu föreslagna bestämmelsen om uppgiftsskyldighet. Vi föreslår att det i en ny paragraf, 25 b §, i förordningen om arbetslöshetsförsäkring regleras vilka uppgifter som skall lämnas ut. 12.7.1Arbetslöshetskassornas behandling av personuppgifter För arbetslöshetskassorna finns ingen registerförfattning. Av arbetslöshetskassornas ändamålsbeskrivningar för behandling av personuppgifter skall emellertid framgå till vilka myndigheter och organ personuppgifter lämnas ut och från vilka myndigheter och organ personuppgifter hämtas in. Det är upp till arbetslöshets- kassorna att se till att ändamålsbeskrivningar anpassas till bestäm- melser om uppgiftsskyldighet och direktåtkomst. 12.7.2Registerförfattningar som gäller för behandling av personuppgifter Enligt 1 kap. 5 § 3 skattedatabaslagen får uppgifter behandlas i beskattningsverksamhet för tillhandahållande av information som behövs i författningsreglerad verksamhet hos någon annan än för att utgöra underlag för beslut och kontroll av bidrag och annat stöd. Den nu aktuella behandlingen av uppgifter täcks, enligt vår mening, av det ändamål som anges i nämnda bestämmelse. Av skäl som vi går närmare in på i avsnitt 14.5.3 anser vi att skattedatabaslagen medger att lämnar ut personupp- gifter på medium för automatiserad till arbetslöshetskassorna, trots att dessa inte är myndigheter i egentlig mening. Ett utlämnande av uppgifter från beskattningsdatabasen genom direktåtkomst förutsätter däremot författningsändringar. Bestäm- melser om direktåtkomst för andra myndigheter till nämnda data- bas finns i skattedatabaslagen. Vi föreslår därför att en bestämmelse om sådan åtkomst tas in i en ny paragraf, 2 kap. 8 b §, i skattedata- baslagen (jfr avsnitt 15.9.8 angående elektroniskt informations- utbyte mellan och socialnämnder). Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna När det gäller vilka uppgifter som får behandlas i beskattnings- databasen och som skall kunna lämnas ut till arbetslöshetskassor genom direktåtkomst är vår bedömning att det är sådana uppgifter som anges i 2 kap. 3 § första stycket 1, 3, 4 och 10 som bör komma i fråga, dvs. uppgifter om en fysisk persons identitet, medborgar- skap, bosättning och familjeförhållanden (1), uppgifter om regist- rering för skatter och avgifter (3), uppgifter om underlag för fastställande av skatter och avgifter (4) samt uppgifter om beslut, betalning, redovisning och övriga åtgärder i ett ärende (10). På samma sätt som beträffande övriga informationsutbyten där vi föreslår att direktåtkomst skall medges gäller att direktåtkomst endast för förekomma om det är förenligt med de ändamål som uppställts för behandlingen av personuppgifter även i utlämnarens verksamhet, dvs. Vad gäller den direktåtkomst vi föreslår för arbetslöshetskassor skall den ske för att utgöra underlag hos kassorna för beslut och kontroll av bidrag och andra stöd. Detta ändamål för behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet framgår av 1 kap. 5 § 3 skattedatabaslagen. I vårt förslag till bestämmelse om direktåtkomst för arbetslös- hetskassorna till uppgifter i beskattningsdatabasen anges att direktåtkomst endast får förekomma i ärenden om arbetslöshets- ersättning. Mot bakgrund av den systematik som tillämpas i skattedatabaslagen föreslår vi inte närmare föreskrifter angående vilka konkreta uppgifter som får lämnas ut genom direktåtkomst. Detta innebär emellertid inte att det saknas begränsningar i omfatt- ningen av direktåtkomsten. Bestämmelsen om direktåtkomst måste nämligen läsas mot bestämmelserna om uppgiftsskyldighet. I förordningen om arbetslöshetsförsäkring skall enligt vårt förslag framgå vilka specifika uppgifter som omfattas av uppgifts- skyldigheten. Endast dessa uppgifter kan bli föremål för direktåtkomsten. Av skäl som vi redovisat i 11.3.3 anser vi, med avvikelse från den systematik som finns i 2 kap. 7 och 8 §§ skattedatabaslagen, att det inte skall tas in en informationsregel i den nu föreslagna bestäm- melsen om direktåtkomst för arbetslöshetskassorna. Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna En förutsättning för elektroniskt informationsutbyte mellan myn- digheter är, enligt vår mening, bl.a. att den enskilde får del av de uppgifter som en myndighet har inhämtat och tillfört ett ärende innan ärendet avgörs. Med stöd av allmänna rättsgrundsatser kan kommunika- tionsprincipen sägas vara tillämplig även för arbetslöshetskassorna. Vi förutsätter därför att arbetslöshetskassorna i ett ärende om arbetslöshetsersättning kommunicerar de uppgifter som inhämtas från annan än sökanden, med sökanden innan ärendet avgörs. 13Utökat elektroniskt informations- utbyte med som mottagare av uppgifter I detta avsnitt redovisar vi våra förslag i fråga om ett elektroniskt informationsutlämnande från till SPV. SPV är central förvaltningsmyndighet för frågor som rör den statliga tjänstepensioneringen och statens tjänstegrupplivför- säkring, i den mån dessa frågor inte hör till någon annan myn- dighet. För anställda inom statsförvaltningen skall verket bl.a. besluta om och betala ut tjänstepensionsförmåner samt pensions- ersättning och särskild pensionsersättning enligt avtalet om trygg- hetsfrågor (se 1 och 2 §§ förordningen [1997:131] med instruktion för SPV). En del av de pensionsförmåner som SPV administrerar skall på visst sätt minskas med arbetsinkomst. För vissa av dessa förmåner skall minskning ske med varje arbetsinkomst medan för andra gäller att minskning skall ske först när förmånstagarens arbets- inkomst överstiger en särskilt angiven nivå. Förmåns- tagaren skall anmäla inkomst överstigande denna nivå till SPV. Enligt SPV sker inte alltid detta, vilket får till följd att vissa förmånstagare uppbär för mycket i pension. De pensionsförmåner som behandlas i detta avsnitt är följande: pensionsersättning och särskild pensionsersättning särskild pension till officerare inkomstgaranti för f.d. riksdagsledamöter och f.d. företrädare i inkomstgaranti för statsråd. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Pensionsförmåner utgår i mindre omfattning i ytterligare några fall utan att vara reglerade i lag eller annan författning. Dessa fall går vi inte in på i det följande. Pensionsersättning och särskild pensionsersättning enligt Trygg- hetsavtalet och även särskild pension till officerare finansieras av respektive myndighet (angående se avsnitt 13.1.2). Pensionsförmånerna utbetalas av SPV via ett anslag (stat- liga tjänstepensioner m.m.). Även dessa förmåner avser således utbetalning av allmänna medel. Det informationsutbyte som vi har att överväga mellan och är av betydelse vid dessa utbetalningar och faller därmed inom ramen för vårt uppdrag. Enligt preliminära uppgifter från SPV uppgick utbetalningarna från SPV avseende de vid punkterna ovan nämnda förmånerna till inklusive skatt (drygt 740 mil- joner kr efter skatt). De totala pensionsutbetalningarna från SPV omfattar . SPV har angett att verket har behov av att kunna kontrollera uppgifter som den enskilde har lämnat med uppgifter om arbets- inkomst från genom ett elektroniskt informations- utbyte. Enligt SPV skulle genom sådana kontrollmöjligheter fusk eller misstag såväl kunna förebyggas som upptäckas på ett tidigt stadium. SPV har förklarat att i de fall verket har upptäckt att personer orättmätigt har uppburit för mycket i pension har det ofta gått . Enligt SPV har detta i sin tur inneburit återkrav på så stora belopp att det varit svårt att återkräva dem. SPV har som exempel angett att i ett fall uppgick återkravet till . måste SPV i huvudsak lita på att de uppgifter som förmånstagarna lämnar är korrekta. SPV saknar kännedom om omfattningen av sådana felaktiga utbetalningar som är en följd av att verket inte kan kontrollera uppgift om arbetsinkomst vid handläggningen av de aktuella pensionsförmånerna. SPV befarar att det finns ett stort mörkertal i fråga om fusk med förmånen pensionsersättning. SPV har hänvisat till att det är många personer som har denna typ av ersättning och att det enbart är inkomst överstigande ett visst belopp som behöver redovisas. Enligt SPV ställer vidare många av de berörda förmåns- tagarna frågor till SPV om hur verket kontrollerar arbets- inkomsten. För att bedöma omfattningen av felaktiga utbetalningar tillämpar SPV bl.a. en rutin med stickprovskontroll. kontrollerade SPV drygt 2 000 ärenden . Utökat elektroniskt informationsutbyte med bar 22 ärenden (0,) vardera året korrigering av utbetalt belopp. SPV utbetalade –2005 för mycket pension med drygt 9, 20 respektive . Beslutade återkrav omfattade drygt 7, 19 respektive . (Se SPV:s årsredovisningar .) 13.1.2Pensionsersättning och särskild pensionsersättning Det statliga trygghetsavtalet (TA) är tecknat mellan Arbetsgivar- verket och de centrala fackliga organisationerna. Avtalet hanteras av kollektivavtalsstiftelsen och ger bl.a. dem som blir uppsagda på grund av arbetsbrist ett flertal förmåner. Förmåner som utgår enligt TA är bl.a. pensionsersättning och särskild pensionsersättning. Bestämmelser om pensionsersättning och särskild pensionser- sättning finns i 14–16 §§ TA. Kortfattat innebär dessa att en upp- sagd arbetstagare som vid entledigandet har fyllt (fr.o.m ) och som väljer att inte stå till arbetsmarknadens förfogande har rätt till pensionsersättning. Även den som har fyllt (fr.o.m. ) och som avgår frivilligt kan få sådan ersättning under förutsättning att avgången skapar möjlighet för en uppsägningshotad eller uppsagd arbetstagare att få fortsatt anställning. Pensionsersättningen utbetalas fram till och med måna- den före den månad arbetstagaren fyller (14 §). Av 15 § TA framgår att om det finns särskilda skäl kan särskild pensionsersättning betalas ut till en arbetstagare som har fyllt och som är berättigad till ersättning från arbetslöshets- kassa eller förlängd avgångsersättning. prövar om det föreligger särskilda skäl. Stiftelsen kan även i andra fall, då synnerliga skäl föreligger, pröva rätten till särskild pensions- ersättning. I föreskrifter till 15 § TA anges att arbetsgivarens befogenheter utövas av SPV. Således är det SPV som beslutar om beräkning och utbetalning av särskild pensionsersätt- ning. I 17 § första stycket TA anges att pensionsersättning och särskild pensionsersättning minskas i viss omfattning med arbets- inkomst som arbetstagaren har. Enligt andra stycket är arbets- tagaren skyldig att lämna uppgift till arbetsgivaren om sina inkomstförhållanden. I tredje stycket föreskrivs att arbetsgivaren beslutar om den närmare tillämpningen av paragrafen. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Av föreskrifter till 17 § TA följer att med begreppet arbetsgivare i paragrafen avses SPV samt utövas arbets- givarens befogenheter enligt tredje stycket av SPV. Enligt proto- kollsanteckning till TA är grundtanken med minskningsregeln att arbetstagaren utan att behöva vidkännas minskning skall kunna ha en arbetsinkomst som tillsammans med pensionsersättningen eller den särskilda pensionsersättningen motsvarar avlöningen i den tidigare anställningen. Enligt protokollsanteckningen kan arbets- inkomst erhållas genom anställning eller genom arbete i annan form. 13.1.3Särskild pension till officerare Särskild pension till officerare utgår enligt avtal om särskild pension för vissa yrkesofficerare med fullmakt m.m. (avtalet SPB) samt avtal om särskild pension för vissa yrkesofficerare med fullmakt m.m. (avtalet SP). Avtalen innebär kortfattat att yrkesofficerare med fullmakt som respektive fyllde , kunde gå i så kallad särskild pension. Enligt avtalen erhålls utöver pension fram till ordinarie pensionsålder ett månatligt pensionstillägg. Enligt SPV:s uppfattning är den särskilda pensionen till officera- re en tjänstepension, bl.a. eftersom de avtalade bestämmelserna är knutna till PA 74 (ett av pensionsavtalen på det statliga området). Avtalen SP och SPB upphörde att gälla . De tillämpas dock fortfarande för de kvarvarande officerare som uppbar pension med stöd av avtalen. gäller för yrkesofficerare 14 § fjärde stycket TA. Enligt denna bestämmelse har yrkesofficerare, som fyllt , –2007 rätt till pensionsersättning under samma förutsättningar som i övrigt anges i 14 § TA. Reglerna för minskning av sådan särskild pension till officerare som utgår med stöd av avtalen SP och SPB med arbetsinkomster är desamma som i TA. erhöll sammanlagt ungefär 5 700 personer pensions- ersättning eller särskild pensionsersättning enligt TA och särskild pension till officerare enligt avtalen SP och SPB. SPV:s bedömning är att det numera enbart är enstaka förmåns- tagare som uppbär särskild pension till officerare enligt avtalet SPB Utökat elektroniskt informationsutbyte med och att kontroller av pensionsförmån som utgår enligt detta avtal kan skötas manuellt. Det är enbart för hanteringen av särskild pension till officerare enligt avtalet SP, som SPV har framfört behov av elektroniskt informationsutbyte med . 13.1.4Inkomstgaranti för f.d. riksdagsledamöter och f.d. företrädare i överfördes den administrativa hanteringen, själva utbetalningen och därmed sammanhängande frågor, av inkomst- garanti för tidigare ledamöter i och tidigare företrädare i från riksdagsförvaltningen till SPV. Detta skedde genom en ändring i lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen (2 a §) genom vilken riksdagsförvaltningen fick rätt att överlämna handläggningen av dessa frågor till en myndighet. Överlämnandet till SPV gjordes genom avtal mellan riksdagsförvaltningen och SPV . Med stöd av avtalet kan SPV besluta i eget namn i dessa frågor. Bestämmelser om inkomstgaranti finns i 13 kap. lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen) och i 9 kap. lagen (1996:304) om arvode m.m. till företrädare i (företrädarlagen) jämte riksdagsförvaltningens föreskrifter (RFS 2006:6). Den nuvarande lydelsen av 13 kap. ersättningslagen antogs av (framst. 2005/06:RS4 [Riksdagsstyrelsens förslag] och bet. 2005/06:Ku33) och tillämpas första gången för valperioden – 2010. Av ersättningslagens tidigare lydelse framgick inte direkt att det är SPV som sköter handläggningen av inkomstgarantin till f.d. riksdagsledmöter. anges uttryckligen att det är SPV som är handläggande myndighet. Motsvarande ändringar har inte skett i företrädarlagen. Av denna lag kan således inte utläsas att det är SPV som handlägger inkomstgarantin. Av 13 kap. 1 § ersättningslagen framgår att syftet med inkomst- garantin är att skapa en ekonomisk trygghet för en avgången leda- mot i den omställningssituation som uppstår när han eller hon Utökat elektroniskt informationsutbyte med Garantin är inte avsedd som en varaktig försörj- ning. I 13 kap. 2 § föreskrivs att riksdagsförvaltningen beslutar om rätt till inkomstgaranti. Rätt till inkomstgaranti har den som har varit ledamot och som lämnar efter minst tre hela års sammanhängande tid i , eller den som har varit riksdagsledamot och ledamot i och som lämnar efter sammanlagt minst tre hela års sammanhängande tid i och . Inkomstgarantin gäller som kortast . Som längst kan den gälla till ingången av den månad som den f.d. riksdags- ledamoten fyller . Hur länge garantin gäller är beroende av det antal år ledamoten tjänstgjort i eller i och samt ledamotens ålder vid avgången. Inkomstgarantin betalas med ett månadsbelopp som beräknas på ett s.k. garantiunderlag. Underlaget för garantin utgörs i princip av ledamotsarvodet vid avgångstillfället. Vi går här inte närmare in på hur inkomstgarantin beräknas. Det kan dock nämnas att första året får alla av den del av garantiunderlaget som inte över- stiger 1,67 inkomstbasbelopp enligt lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension och av den del som över- stiger 1,67 men inte 2,5 inkomstbasbelopp (inkomstbasbeloppet för är ). Storleken på garantin är efter det första garantiåret relaterad till ledamotens sammanlagda tid i och i . Inkomstgarantin minskas med inkomster av anställning m.m. om inkomsterna överstiger ett prisbasbelopp (). I 13 kap. 13 § ersättningslagen föreskrivs således att inkomstgarantin på visst angivet sätt skall minskas med bl.a. inkomst som är pensionsgrundande enligt 2 kap. lagen om inkomstgrundad ålderspension och sådan inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i . Bestämmelserna om handläggningen av ärenden om inkomst- garanti till f.d. riksdagsledamöter återfinns numera i 13 kap. 21– 26 §§ ersättningslagen. Av bestämmelserna framgår att den som vill att inkomstgaranti skall betalas ut skriftligen skall ansöka om det hos SPV enligt 2 a § 1 lagen med instruktion för riksdags- förvaltningen (22 §). Den som ansökt om utbetalning skall skrift- ligen lämna sådana uppgifter som SPV behöver för att bedöma sökandens rätt till utbetalning. Uppgifterna skall lämnas på heder och samvete.