sou · GVB323 · 2008-01-01 00:00:00 — De företag som undersökts är främst banker, kreditmarknadsbolag, värdepappersbolag, fondbolag, livbolag och valutaväxlare. Undersökningen visar stora skillnader mel- lan de olika företagskategorierna. följer nu upp resultatet genom kompletterande undersökningar av enskilda företag men också genom särskilt riktade åtgärder för specifika problem inom en företagskategori. har förstärkt till- synen och informationsinsatserna på detta område, en prioritering som fortsätter . I det internationella arbetet deltar bland annat i en särskild undergrupp till FATF, on Typo- logies (WGTYP). Gruppen inhämtar information om nya trender och mönster för penningtvätt och terroristfinansiering genom olika pro- jekt och studier på området. Gruppen har också kontakter och kon- sultation med den finansiella industrin direkt eller via medlemslän- derna. hålls ett större typologimöte som resulterar i flera publika rapporter. WGTYP har publicerat rapportna money laundering, Money laundering vulnerabilities of new payment tech- nologies samt Misuse of corporate vehicles. Kommande WGTYP projekt kommer att behandla penningtvätt inom fastighetsmarknaden och terroristfinansieringsfrågor. FATF har påbörjat ett arbete (Dialo- gue with the private sector) för att förbättra kommunikationen med den privata sektorn och bättre tillgodose dess behov av information, där medverkar. är även representerad i on riskbased approach, som är en undergrupp till on Evaluations and Implementation (WGEI). Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter gift är att samla in information från myndigheter och internationella organisationer om hur riskbaserad approach har implementerats genom regler, vägledningsdokument m.m. och information om hur finansiella företag har gått tillväga för att tillmötesgå kravet på en risk- baserad approach. Frågor om penningtvätt har varit uppmärksammade inom ramen för kontrollverksamhet. Trots detta finns ett stort behov av informationsinsatser för att personalen i ännu högre omfattning skall uppmärksamma penningtvättsproblematiken. Revi- sioner och andra kontrollinsatser hos företag och enskilda leder ibland till att det uppkommer misstankar om penningtvätt. Även inom ramen för skattebrottsenheternas underrättelseverksamhet kan verket bidra på detta område. Iakttagelser som redovisats inom det internationella samarbetet avseende penningtvätt inom skatteområdet är att det är likartade trans- aktioner som syftar till skattefusk och penningtvätt. Det är också samma önskan att dölja den verkliga innebörden av en affär, samma rådgivare och likartat användande av t.ex. bolag i skatteparadis. En lär- dom är att det är svårt att se vad som är orsak och verkan när det gäller kopplingen mellan skatter och penningtvätt. Det som vid första anblicken framstår som skattefusk kan egentligen vara fråga om pen- ningtvätt och tvärtom. På det nationella planet medverkar i olika samverkans- projekt med andra myndigheter. I den operativa verksamheten bedri- ver ett stort antal riksomfattande projekt, varav flera också har bäring på penningtvätt, såsom Servicefunktioner, Uthyrning av arbetskraft, Restaurang och MTIC (Missing Trader Intra Commu- nity). Detsamma gäller all skattekontroll, som riktas mot momsfusk vid gränsöverskridande handel. Inom projektet skall factoringföretag, valutaväx- lings- och alternativa betalningsöverföringsföretag samt rådgivare granskas. Dessa företag befinner sig i en zon där tillsynen från sam- hället är begränsad och där kunden kan erhålla den anonymitet som är grundläggande både för skattefusk och penningtvätt. De relativt strikta regler som gäller för bankerna och de finansiella företagens kontanthantering har gjort att kontanthanteringen till vissa delar har flyttats över till mindre kontrollerade delar av systemet. Projektet genomförs i de tre storstadsregionerna och beräknas pågå till början av 2008. Resursinsatsen uppgår till ca . Projektet syftar bl.a. till att fördjupa kunskapen om de bransch- specifika villkoren, kartlägga utbudet och omfattningen av de tjänster som erbjuds, undersöka tolkningen av skatte- och redovisningslag- stiftningen på området, undersöka i vilken omfattning som transaktio- ner av penningtvättskaraktär erbjuds samt identifiera företag vars Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter affärsidé är att hjälpa oseriösa företag med att tvätta pengar. Arbetet förutsätter ett väl fungerande samarbete med andra berörda myndig- heter. Den underrättelseinformation som kommer in till beskattningsverk- samheten avser delvis aktörer som redan ingår i pågående skatteutred- ningar. Vanligtvis är det då fråga om aktörer som är delaktiga i den hantering som syftar till att omvandla kontomedel till kontanter i syfte att avlöna svart arbetskraft. Informationen kan i dessa fall bidra till att ge en mer heltäckande bild av olika typer av upplägg som syftar till skatteundandragande och därigenom utgöra ett värdefullt underlag för prioriteringar i kontrollverksamheten. Information från Finanspolisen kan också i många fall leda till upptäckt av misstänkt skatteundandra- gande och på så vis ligga till grund för både urval och åtgärder i olika kontrollinsatser. har olika internationella kanaler som utnyttjas i kam- pen mot skattebrottslighet och penningtvätt. Bl.a. är verket represen- terat i en arbetsgrupp inom , som gör jämförelser mellan olika länder och tar fram typfall där kopplingen mellan skatter och pen- ningtvätt är särskilt tydlig. Arbetsgruppen kommer under det när- maste året att fokusera på problemet med identitetsstölder, penning- tvätt i samband med fastighetsöverlåtelser och att ta fram en gemen- sam manual för att upptäcka penningtvätt. Arbetsgruppen har även påbörjat insamling av uppgifter beträffande ideella organisationer (inkl välgörenhetsorganisationer) i deltagande nationer. FATF har tagit initiativ till ett projekt, Laundering the Proceeds of MTIC fraud, som bl.a. har till syfte att undersöka penninghanteringen av vinster från MTIC, Missing Trader Intra-Community fraud (tidi- gare benämnt karusellhandel). deltar i projektet tillsam- mans med företrädare från myndigheter i ett stort antal länder som arbetar med MTIC-relaterat skatteundandragande. Andra företeelser som senare kan komma upp till behandling i den ovan nämnda arbetsgruppen inom är rådgivare, alternativa betalningsformer, penningtvätt kopplad till gränsöverskridande han- del, missbruk av andra länders bolagsformer (inklusive service från oseriösa bolagsbildare) samt nya betalningsformer. Finanspolisens uppgifter inom penningtvättsområdet ligger huvudsak- ligen inom följande områden: 1.Ta emot rapporter som skäligen kan antas utgöra penningtvätt från gransknings- och uppgiftsskyldiga fysiska och juridiska per- soner, samt vid behov begära de ytterligare uppgifter som behövs för utredningen om penningtvätt 2.Registrera, bearbeta och analysera informationen Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter 3.Överlämna information som kan innefatta misstanke om brott till eller polismyndighet. Information av detta slag överlämnas i vissa fall även till eller . 4.Utgöra ett stöd för den utredande verksamhet inom penning- tvättsområdet som bedrivs inom eller polismyndighet och där åklagare är förundersökningsledare. Finanspolisen (Fipo) är en enhet inom och bedri- ver underrättelseverksamhet inom områdena penningtvätt, falska betalningsmedel och miljöbrott. Finanspolisens uppgifter inom pen- ningtvättsområdet framgår av arbetsordningarna för och . Som har nämnts innebär lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt en skyldighet för vissa juri- diska och fysiska personer att vidta åtgärder för att försvåra, före- bygga, upptäcka och rapportera penningtvätt. Den juridiska eller fysiska personen skall enligt bestämmelsen i 9 § granska alla transak- tioner som skäligen kan antas utgöra penningtvätt. Om granskning visar att transaktionerna skäligen kan antas utgöra penningtvätt ska detta rapporteras till Finanspolisen. Finanspolisen bedömer de rap- porter som tas emot och rapporterna utreds vidare om misstanken avseende den skäligen antagna penningtvätten har förstärks genom bearbetning med offentlig och polisiär information. Vid förstärkt misstanke sker ytterligare informationsinhämtning, bearbetning och analys. Analysen syftar till att avgöra om informationen skall delges till Finanspolisens samarbetspartners (bl.a. polismyndigheterna, Rikskri- minalpolisen, , och ). Finanspolisen anser att det är avgörande för verksamheten att motta- garna för penningtvättsinformationen har förmåga och verktyg att för- ädla informationen och vidta åtgärder – både repressiva och preventiva. mottog Finanspolisen drygt 9 200 granskningsrapporter som tillsammans omfattade . Antalet anmälningar har i huvudsak varit oförändrat . Det rapporterade beloppet anses vara ett absolut minibelopp eftersom det avser en begränsad granskningsperiod hos rapportörerna. Växlingskontoren svarade för majoriteten av anmälningarna (ca 7 300), medan bankerna gjorde drygt 1 100 anmälningar och betalningsöverföringsföretagen drygt 700. Från kasinon gjordes 48 anmälningar och från värdepap- persmarknadsföretag tre anmälningar. Tolv anmälningar kom från annan anmälare. Granskningsrapporternas geografiska fördelning var ca 4 800 rap- porter inom , ca 1 900 rapporter i samt ca 1 200 rapporter i västra . 819 rapporter berörde övriga delar av . Det innebär att av rapporterna berörde geografiska ansvarsområde. I de fall Finanspolisen bedömer att en anmälan bör lämnas vidare sker detta i form av s.k. underrättelseuppslag eller operativa rapporter. Skillnaden mellan ett underrättelseuppslag och en operativ rapport är i korthet följande. Underrättelseuppslaget är, som delvis framgår av Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter namnet, en information som lämnas från ett underrättelseorgan till ett annat. Innehållet i uppslaget har endast varit föremål för en kortfattad värdering. Den operativa rapporten innehåller däremot ett bearbetat underrättelsematerial som har lett fram till någon form av slutsats. Syftet med en operativ rapport är vanligen att mottagaren skall få ett underlag för sitt beslutsfattande. Underrättelseuppslagen från Finanspolisen bearbetas ofta vidare vid eller vid något av de regionala underrättelse- centrum som finns i och och som är under upp- byggnad i . De operativa rapporterna behandlas först polisi- ärt och kan därefter handläggas av åklagare som anmälan om misstänkt brottslighet. delgav Finanspolisen 61 operativa rapporter till andra myndigheter, varav 43 till och 18 till polis- myndigheter och övriga mottagare. Vidare lämnade Finanspolisen sammanlagt 1 007 underrättelseuppslag och 360 s.k. supportärenden till andra myndigheter. Av underrättelseuppslagen från Finanspolisen levererades ca 400 till polismyndigheterna, ca 260 till Ekobrottsmyn- digheten och ca 200 till . Det bör framhållas att underrättelseuppslagen omfattar olika slag av brottsområden. Vanligast är narkotika-, förmögenhets-, vålds- och ekobrott. Slutligen bör det påpekas att distinktionen mellan operativa rappor- ter och underrättelseuppslag numera har upphört och ersatts av den gemensamma benämningen underrättelser. uppgift är att lagföra brottslighet på penning- tvättsområdet. Utredningar om penningtvätt kan initieras dels genom anmälningar bland annat från andra myndigheter – främst polismyn- digheter –, dels genom att dessa frågor uppkommer i pågående förun- dersökningar rörande andra brott. Många utredningar om brott är inriktade på utredningen av själva brottet och mindre ofta på vad som hänt med utbytet av brottet. Fokus vid brottsutredningar måste därför förskjutas till att tydligare avse frågor om penningtvätt, men även frågor om förverkande av utbyte av brott eftersom det torde vara det vanligast förekommande sättet att förhindra att utbytet kan bli föremål för penningtvättande åtgärder. Frågan om penningtvätt och förverkande av utbyte av brott har getts en särskild prioritet de kommande verksamhetsåren. Förutom att samtliga åklagare som genomgår den grundläggande åklagarutbild- ningen skall få särskild utbildning i bland annat frågan om förverkande av utbyte av brott och vilka säkerhetsåtgärder som kan vidtas beträf- fande utbytet har särskilda uppdrag lämnats till Utvecklingscentrum Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter och till samtliga åklagarkamrar. Bland de mer övergripande åtgärder som kommer att vidtas kan följande nämnas. Samtliga åklagarkamrar skall särskilt uppmärksamma möjligheterna att förverka utbyte av brott. Utveck- lingscentrum har fått i uppdrag att särskilt bevaka frågor om penningtvätt och förverkande av utbyte av brott, bl.a. skall det nedan under 2.6 angivna projektet bedrivas tillsammans med Eko- brottsmyndigheten. Utvecklingscentrum ansvarar vidare för tillsyn och metodutveckling avseende förmögenhetsbrott, narkoti- kabrott, människohandel och grov organiserad brottslighet. Inom sistnämnda brottskategorierna torde frågor om penningtvätt och för- verkande av utbyte av brott ofta kunna aktualiseras. Mot bakgrund av det uppdrag som utvecklingscentrum erhållit kommer dessa frågor sätta sin prägel på den metodutveckling som kommer att ske inom dessa brottsområden. Vidare har omorganiserat de inter- nationella kamrarna och den Internationella kammaren i har fått ett nationellt samordningsansvar beträffande den internatio- nella och grova organiserade brottsligheten. Kammaren kommer sär- skilt att bevaka frågor om penningtvätt och förverkande i sina utred- ningar. har vidtagit ett stort antal åtgärder för att fokusera myndighetens verksamhet mot den allvarli- gaste ekonomiska brottsligheten. Denna inriktning ligger i linje med de slutsatser som myndigheten redovisade i sin omvärlds- och hotbildsanalys (Ekobrottsligheten och ekobrottslingarna i ett framtidsperspektiv, ). Åtgärder för spårande och åter- förande av av brott samt mot penningtvätt har getts mycket hög prioritet. På penningtvättsområdet kan bl.a. följande nämnas. Det myndighetsgemensamma som leds av Eko- brottsmyndigheten har bl.a. resulterat i en rapport som innehåller en gemensam metod och arbetsmodell för att spåra och återföra vinster från ekobrott. I rapporten beskrivs vilka olika roller de medverkande myndigheterna har i processen för att spåra och återföra av brott, vilka internationella instrument som kan användas och vilka sek- retessregler som råder hos de olika myndigheterna. Många av resone- i rapporten är av betydelse även vid bekämpning av penning- tvätt. I den grundutbildning som poliser och åklagare och andra yrkeska- tegorier vid genomgår ingår undervisning om metoder för spårande av av brott och om penningtvätt. Vidare har flera regionala seminarier hållits i regi . Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter har en informationsinsats avseende penning- tvätt genomförts i samverkan med och Finanspoli- sen. Informationsinsatsen har riktat sig till personal på växlingskontor i de tre största städerna. En informationsbroschyr om penningtvätt har tagits fram och sprids till personal på banker och växlingskontor. Vidare har på initiativ av ett erfarenhetsse- minarium anordnats tillsammans med Finanspoli- sen för att förbättra det operativa samarbetet mellan myndigheterna och för att förstärka eget metodutvecklings- arbete. medverkar även i det internationella samar- betet mot penningtvätt, t.ex. genom representation i det europeiska informella , genom medverkan i 2005 och Symposium on Economic Crime samt genom medverkan i FN:s straffrättliga kon- gress i , där anordnande av en workshop som bl.a. behandlade penningtvättsproblematiken. Nordiska eko- brottskonferens genomfördes i under svenskt ordfö- randeskap, där frågorna om spårande och återförande av av brott samt bekämpningen av penningtvättsbrotten utgjorde ämnen för konferensens seminarier. På dagordningen över planerade åtgärder står bl.a. följande. Inom pågår arbetet med att inrätta en sär- skild enhet för att spåra och återföra av brott. Enheten beräk- nas vara etablerad . Enheten, som bl.a. kom- mer att specialisera sig på att utarbeta metoder för att spåra och säkra av brott hos den misstänkte inför ett förverkandeyrkande i domstol och metoder för att säkra och återföra undandragen skatt, kommer också att ha ett ansvar för att särskilt följa förhandlings- och lagstiftningsarbetet kring frågorna om spårande och återförande av av brott som penningtvätt. Enheten får kvalificerade resurser med erfarenhet från operativ åklagarverksamhet samt med ekonomisk och analytisk kompetens. Den kommer att samverka med andra myn- digheter i samt ha ett omfattande internationellt kontaktnät. Utbildningen på området för spårande och återförande av av brott samt bekämpningen av penningtvättsbrott skall utvecklas och förbättras. Utbildningen kommer att skräddarsys för Ekobrottsmyn- dighetens verksamhet och rikta sig till alla berörda yrkeskategorier inom myndigheten. Vidare kommer särskilda kompetenshöjande åtgärder med specialisering av vissa åklagare att genomföras, så att reglerna om penningtvätt får ett större genomslag i lagföringen. brottsbekämpning verkar för att minska handeln med ille- gala varor inom och utom landet genom att hindra och upptäcka illegal införsel eller utförsel av varor i den gränsöverskridande trafiken och Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter uthålligt och målmedvetet ingripa mot storskalig och organi- serad brottslighet i denna trafik. har organisatoriskt samlat kompetens från underrättelse, spaning och brottsutredning i samma ärende. I samband med den justering av brottsbekämpningsorganisa- tionen som genomfördes har gett bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten större fokus. Grupp- chefer på med särskilt ansvar för ekobrottsutredningar har tillsatts. Sakkunniga på central nivå har getts särskilda uppdrag inom ekobrottsområdet och även de nationella specialisterna har getts större ansvarsområden. saknar egna befogenheter inom penningtvättsområdet. Frågan om medverkan i bekämpningen av penningtvätt har enligt verket nu getts förnyad aktualitet genom det pågående arbetet med implementeringen i svensk lagstiftning av och Rådets förordning (EG) nr 1889/2005 om kontroller av kontanta medel som förs in eller ut ur gemenskapen. Förordningen innehåller bl.a. en anmälningsplikt för den som reser in i eller ut ur gemenskapen och som medför kontanta medel. Belopp understigande omfattas dock inte av anmälningsplikten. Enligt förordningen skall tullmyndighet utgöra behörig myndighet och vara den myndighet som skall samla information om förflyttning av kontanta medel och vid behov överföra denna information till andra myndigheter. Enligt uppfattning är verket den myndighet som har bäst förutsättningar för att kunna genomföra de kontrollåtgärder som avses i förordningen för att upptäcka penningtvätt. Sådana kontroller skiljer sig inte nämnvärt från de kontroller av deklarations- och upp- giftsskyldigheten som utförs av personal med stöd av tull- lagen (2000:1281). Tullkontroll med stöd av tullagen avser kontroll av varor men verket anser att olika former av betalningsmedel tulltekniskt räknas som varor. Nationella bestämmelser som kompletterar det som anges i Rådets förordning som rör tullkontroll av kontanta medel, i syfte att motverka penningtvätt, bör då kunna införas i tullagen och då lämpligen i ett eget kapitel, alternativt i egen författning. underrättar, inom ramen för samarbetet mellan de myn- digheter som ingår i , kontinuerligt de samverkande myndig- heterna om händelser av misstänkt natur som verket upptäcker i sitt gransknings- och kontrollarbete. Sådana underrättelser sker bl.a. till Finanspolisen och . De kanaler som upparbetats mellan myndigheterna fungerar väl och det gör att Bolags- verket kan bidra med information till utredande myndigheter. konstaterar att penningströmmarna i stor utsträckning inte längre går via bankerna utan via växlingskontor och andra pen- ningförmedlare. Det undergräver kontrollen och gör kampen mot penningtvätt svårare. Den stora mängden anmälningar till Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter Finanspolisen gör – enligt verkets uppfattning – att det måsta vara svårt att hitta de fall som är angelägna att vidare undersöka eftersom det finns en stark tidspress i hanteringen. Här aktualiseras frågan om lagstiftningens utformning kontra en effektiv ärendehantering. Inom verket är man beredda att även i fortsättningen biträda Finanspolisen och andra samverkande myndigheter i penningtvätts- ärenden. medarbetare kan i viss utsträckning hjälpa till med registerspaning m.m. under förutsättning att man kan få anvis- ningar om vad som behöver uppmärksammas i företagssammanhang. Verket konstaterar också att s.k. sparkassor och filialer till främst brit- tiska limited-bolag anmäls för registrering och att det där möjligen kan finnas intresse att följa objekten ur penningtvättssynpunkt. samverkar via () med andra registreringsmyndigheter inom främst . I sådana sammanhang diskuteras även frågor kring ekonomisk brottslig- het. Via European Business Register (EBR), som tillhan- dahåller, går det att via direktåtkomst få fram registreringsinformation från ca 15 länders motsvarigheter till . gav Brå ut webbrapporten och finansiering av terrorism. Kunskapssammanställning av betalningssystemens använd- ning. Rapporten är en genomgång av de internationella erfarenheterna på området genom litteraturgenomgång och de nationella erfarenhe- terna genom intervjuer med Finanspolisen, och Eko- brottsmyndigheten. En slutsats av rapporten är, som berördes redan inledningsvis, att det främst är inom den ekonomiska brottsligheten som tillräckligt stora summor ackumuleras för att användas till pen- ningtvätt. Internationell forskning – samt erfarenheter från Finanspo- lisen – visar på att den mesta penningtvätten sker till följd av skatte- brott eller ekonomisk brottslighet och inte efter försäljning av illegala varor som narkotika. Den slutsatsen stöds av ett annat arbete som Brå genomfört för den statliga kasinoutvärderingen (Svart på rött – Statliga kasinon, skatte- kriminalitet och svart konsumtion, SOU 2006:64), där kasinobesökar- nas personnummer (ca 200 000 personer) kontrollerats mot olika register. En slutsats av undersökningen är att svarta pengar från skat- tebrott och annan ekonomisk brottslighet konsumeras på kasinon i betydligt högre grad än kriminella pengar från traditionell brottslighet. Ett rimligt antagande är därför att ekobrott genererar väsentligt större summor än den traditionella brottsligheten. pågår ett forskningsprojekt på Brå som har för avsikt att undersöka narkotikabrottslighetens ekonomihantering med avseende på exempelvis hur finansiering, krediter, fordringar, betal- ningar, penningförmedlingar och investeringar i den kriminella eko- nomin går till samt hur konsumtionsmönstren kan se ut hos delta- Arbete hos myndigheter och samverkan mellan myndigheter En ökad kunskap om den organiserade narkotikabrottslighetens ekonomihantering kan vara en värdefull förberedelse för de brottsbe- kämpande myndigheterna inför utvecklandet av arbetsmetoder för att slå mot pengarna i stort. Inom ramen för projektet kommer bl.a. semi- narier att anordnas. Rapporten kommer att ges ut . Brå arbetar också tillsammans med samt arbetsgivarföreträdare och fackliga företrädare inom byggbranschen med ett projekt som syftar till en djupare kartläggning av den organi- serade ekobrottsligheten inom denna bransch. Man avser bl.a. att göra en nätverksanalys för att kartlägga i vilken omfattning som personer som är föremål för förundersökning m.m. hos även är inblandade i annan grov kriminalitet. Projektet beräknas starta och bli klart med en delrapport . Brå har vidare lämnat in en ansökan om forskningsanslag för ett projekt om hur myndigheterna i praktiken arbetar för att spåra och förverka av brott. I studien skall myndigheterna i följas i deras arbete med att follow the money.