sou · GWB363 · 2008-06-11 00:00:00 — Av detta skäl kunde svaranden inte åläggas någon skadeståndsskyldighet såvitt avsåg ekonomisk skada. Däremot bedömde AD att 9 § FHL gav möjlighet till ersättning även för ideell skada. Tanken med den bestämmelsen är enligt AD att angriparen av preventiva skäl ska tvingas betala ett skadestånd på en sådan nivå att det aldrig ter sig förmånligt att kalkylera med möjligheten att angripa någon annans företagshemlighet. För det angrepp på företagshemligheter som svaranden funnits över- tygad om fann AD att han borde åläggas att utge allmänt skade- stånd med . Vi i Villa-målet (RH 2002:61) V-bolaget yrkade att bl.a. B.E. och dennes konsultbolag skulle förpliktas att solidariskt utge skadestånd till V-bolaget med, såvitt här är av intresse, beräknat enligt lagen om skydd för företagshemligheter. Som grund för talan åberopades bl.a. att B.E. – som varit först VD och sedan konsult i V-bolaget – och konsult- bolaget angripit och till VF-bolaget (som startat en med V-bolaget konkurrerande verksamhet) röjt V-bolagets kund- register samt att B.E. därefter utnyttjat registret. och konsult- bolaget bestred käromålet. V-bolagets verksamhet bestod i att ge ut en gratistidning för villa- och fritidshusägare och den finansierades genom försäljning av annonsutrymme i tidningen och genom att det funnits ett omfat- tande kundregister för detta ändamål. Hovrätten fann mot denna bakgrund att ett röjande av registret var ägnat att medföra skada för V-bolaget i konkurrenshänseende. Eftersom V-bolaget höll kund- registret hemligt och även övriga förutsättningar var uppfyllda ansåg hovrätten att kundregistret utgjorde en företagshemlighet enligt FHL. Hovrätten fann sammanfattningsvis att det var uteslutet att de tre säljare, som arbetat hos V-bolaget men sedan tagit anställ- ning i VF-bolaget, själva och helt på eget initiativ överlämnat de aktuella uppgifterna till sin blivande arbetsgivare, och det t.o.m. när det inte var klart att de skulle få anställning hos VF-bolaget. Det måste i stället enligt hovrättens mening hållas för visst att B.E. fått uppgifterna, antingen genom sitt uppdrag som konsult eller från de övriga säljarna då de fortfarande var anställda av V-bolaget, och att han röjt dessa uppgifter för VF- bolaget. Samtliga berörda hade i vart fall handlat av oaktsamhet och B.E. kunde enligt hovrätten inte ha undgått att inse vad säljarna gjort. Angreppen hade varit klart obehöriga, varför B.E. enligt 6 och 8 §§ FHL var skyldig att ersätta den skada som uppkommit genom hans förfarande. Den av V-bolaget förebringade utredningen om vilken skada bolaget åsamkats genom det skadeståndsgrundande förfarandet gav enligt hovrätten i vart fall stöd för slutsatsen att V-bolagets intäkter, som en direkt följd av utgivningen av , blivit betydligt mindre än vad de annars skulle ha blivit. Hovrätten konstaterade vidare att den skada som röjandet och utnyttjandet av V-bolagets kundregister medfört i princip uppgick till hela det intäkts- bortfall som V-bolaget drabbades av som en följd av kon- kurrensen med VF-bolaget. Hovrätten ansåg att det ekonomiska skadeståndet med stöd av 35 kap. 5 § skulle bestäm- mas till skäligt belopp. Även vid en försiktig bedömning fann hov- rättens majoritet att skadeståndet till följd av inkomstbortfallet skulle bestämmas till , medan det allmänna skadeståndet borde stanna vid . JAHAB-målet (NJA 1998 s. 633) Målet rörde såväl frågan om viss information utgjorde företagshem- lighet enligt FHL som bestämmande av skadeståndets storlek. ., som var ställföreträdare för kärandebolaget , hade utarbetat en affärsplan, i domen kallad verket, innehållande ett för- slag till en effektivare och ökad användning av datorer som peda- gogiskt hjälpmedel i skolan. JAHAB hade kontakter med Lärarför- bundet och i syfte att ingå ett kommersiellt samarbete för att befrämja användningen av datorer i skolan. I stället för att i enlighet med verket bilda ett nytt bolag med bl.a. JAHAB som intressent beslutade att utan JAHAB:s med- verkan bilda ett bolag, Lärarnas informationsutveckling AB. JAHAB yrkade vid tingsrätten förpliktande för och att solidariskt till JAHAB utge skadestånd med jämte ränta, och i andra hand ett något lägre belopp. För det fall detta yrkande inte skulle vinna bifall framställde JAHAB likalydande yrkanden mot endast . JAHAB anförde som grund för yrkandet om solidarisk betal- ningsskyldighet för och att verket var en före- tagshemlighet som dessa fått del av i förtroende i samband med en affärsförbindelse. Genom att genomföra projektet med förbigående av JAHAB hade svarandena obehörigen utnyttjat eller röjt informa- tionen i verket till följd varav JAHAB har lidit skada. Som grund för yrkandet riktat mot endast gjorde JAHAB gällande att genom sitt handlande i för- hållande till JAHAB under viss angiven tid ådragit sig skyldighet på grund av culpa in contrahendo att ersätta JAHAB för skada på grund av att affärsplanen genomförts med förbigående av JAHAB. Vad först gällde frågan om affärsplanen, verket, utgjorde en företagshemlighet i den mening som avses i 1 § FHL besvarade HD den jakande. Domstolen hänvisade till förarbetena om att informa- tionen kan vara av vilket slag som helst men att den måste gälla affärs- eller driftförhållanden i näringsidkarens rörelse. En affärsidé framtagen av en näringsidkare får anses ha anknytning till dennes rörelse även om genomförandet av affärsidén förutsätter samarbete med andra eller är ett förslag om hur någon annan bör agera. Vidare fann HD att kravet på hemlighållande var uppfyllt samt att verket fick anses vara tillräckligt kvalificerat för att ett röjande typiskt sett var ägnat att medföra skada för JAHAB i konkurrenshänseende. Eftersom det måste ha stått klart för förbundet att JAHAB ville hålla informationen hemlig ansåg HD att förbundet fick anses ha fått del av informationen i förtroende. Genom beslutet att bilda ett bolag och starta en verksamhet i enlighet med de centrala delarna av verket utan JAHAB:s medverkan och då det inte träffats något avtal mellan parterna om ersättning till JAHAB för utfört arbete fann HD att obehörigt utnyttjat JAHAB:s företagshem- lighet. Eftersom det skett uppsåtligen var därigenom skyldigt att ersätta JAHAB för skada. HD fann däremot inte att var skadeståndsskyldigt. Vid bestämmande av skadeståndet uttalade HD att JAHAB:s uppskattning av förlusten av provision i det tilltänkta bolaget, lik- som det beräknade värdet av de aktier som JAHAB skulle ha haft i bolaget fick anses bygga på alltför många osäkra faktorer för att kunna läggas till grund för en beräkning av skadeståndet. Skadestånds- beräkningen fick i stället, åtminstone i första hand, ske med utgångs- punkt i de kostnader som JAHAB hade lagt ned på projektet. I den mån vid sitt utnyttjande av verket har sparat in motsvarande kostnader får de anses ersättningsgilla enligt FHL. Därefter uttalade HD följande. Det är dock inte utrett att samt- liga kostnader har kommit till godo på sådant sätt att de bör ligga till grund för skadeståndsberäkningen. Å andra sidan kan JAHAB:s intresse av skydd mot obehörigt utnyttjande av verket inte anses ha blivit tillgodosett fullt ut, om skadeståndet begränsas till ett belopp motsvarande de kostnader som har kommit till godo. Som tingsrätten har funnit bör därför JAHAB tillerkännas ytterligare ett belopp i kompensation. Vid beaktande av samtliga omständigheter finner HD att JAHAB i andra hand med stöd av bestämmelserna i bör ha rätt till skadestånd med sammanlagt . Två justitieråd var skiljaktiga beträffande motiveringen och fram- höll inledningsvis att eftersom inte varit skyldigt att sluta avtal med JAHAB, skadeståndsberäkningen inte kunde utgå från vad JAHAB skulle ha vunnit vid en sådan samverkan. Därefter anförde de följande. Det är inte visat att JAHAB skulle ha erhållit ett netto från verket, om inte hade röjt detta. JAHAB bör emellertid alternativt vara berättigat till ersätt- ning med det belopp som minst motsvarar den utgift undgått genom att obehörigen utnyttja affärsidén och den utarbe- tade affärsplanen. Sådan ersättning ska utges oavsett om projektet har blivit lönsamt för . Ersättningen är naturligtvis svårbestämbar, men kan – när annan vägledning saknas – bestämmas till ett skäligt vederlag för utnyttjandet (jfr 54 § upphovsrättslagen och 58 § patentlagen). Vederlaget bör i preventivt syfte avrundas uppåt. Med beaktande av att de kostnader JAHAB lagt ned på pro- jektet endast delvis varit nyttiga för bör ersätt- ningen bestämmas till . (RH 2002:11) Målet gällde frågan huruvida utnyttjande av vissa ritningar som erhållits i samband med en anbudsförfrågan var obehörigt och om det företag som utnyttjat dem således ådragit sig skadeståndsansvar enligt FHL. Ett brittiskt företag hade skickat en anbudsförfrågan till flera varv om att bygga en lotsbåt. Tillsammans med anbudet hade även översänts ett underlag innehållande bl.a. en ritning framställd av D.C. Av underlaget framgick att upphovsrätten till såväl båt som ritning tillkom D.C., att handlingarna skulle returneras och att uppgifterna i anbudsförfrågan skulle behandlas konfidentiellt. Ett av de tillfrå- gade varven, D-varvet, fick kontraktet att bygga båten, som kom att kallas . vann ett annat varv, B- varvet, som fått del av den nu nämnda anbudsförfrågan men aldrig avgav något anbud, ett anbudsförfarande med uppdrag att bygga tre lotsbåtar (i det följande kallade tjänstebåtarna) till . D-varvet väckte talan mot B-varvet och yrkade att B-varvet skulle förpliktas att till käranden utge jämte ränta (varav för uteblivna licensavgifter och allmänt skadestånd). I första hand gjorde D-varvet gällande att B-varvet vid framställandet av tjänstebåtarna olovligen efterbildat eller bearbetat D.C:s anbudsritning till och i andra hand att B-varvet gjort intrång i D.C:s upphovsrätt till skrovform. För det tredje gjorde D-varvet gällande att B-varvet genom passivitet eller konkludent handlande blivit bundet av villkoret i anbudshand- lingarna om att dessa skulle återställas till D.C. i visst fall och att B- varvet brutit mot detta villkor och därmed ådragit sig skadestånds- ansvar gentemot D.C. I vart fall hävdade att B-varvets utnyttjande av ritningarna berättigade till skadestånd på utomobli- gatorisk grund enligt 6 § FHL. D-varvet hade övertagit D.C:s rätt till ersättning. B-varvet bestred käromålet under invändning bl.a. att anbudsrit- ningen inte åtnjöt något upphovsrättsligt skydd, att B-varvet inte efterbildat eller bearbetat anbudsritningen och att det saknades samband mellan det påstådda intrånget och den påstådda skadan. Slutligen bestreds att B-varvet genom att rita och bygga tjänste- båtarna hade brutit mot FHL varför skadeståndsskyldighet inte heller förelåg på denna grund. Sedan tingsrätten ogillat käromålet överklagade till . Hovrätten fann inledningsvis att det var klarlagt att anbuds- ritningen på något sätt måste ha använts i processen med att framställa de slutliga ritningarna till en av tjänstebåtarna. Härefter anslöt sig hovrätten till tingsrättens bedömning att det inte var visat att B- varvet gjort sig skyldigt till intrång i upphovsrätten till D.C:s rätt till anbudsritningen liksom att skrovform saknade upp- hovsrättsligt skydd. Vidare konstaterade hovrätten att någon kon- traktuell skyldighet för B-varvet att återlämna anbudshandlingarna inte kunde anses ha uppkommit enbart genom att B-varvet tagit emot handlingarna. Hovrätten prövade därefter om B-varvet ådragit sig skadestånds- skyldighet enligt 6 § FHL. Först konstaterade hovrätten att ritningen utgjorde en företagshemlighet i D-varvets rörelse och, bl.a. mot bakgrund av vad som var utrett om bruket i branschen, att B-varvet borde ha förstått att ritningen inte fick spridas vidare eller utnyttjas i något annat sammanhang. Genom att trots detta kommersiellt utnyttja ritningen av i vart fall oaktsamhet av betydande grad hade B-varvet ådragit sig skadeståndsskyldighet gentemot D-varvet (som övertagit D.C:s rättigheter). Vid bestämmande av skadeståndets storlek beaktade hovrätten att B-varvet genom att utnyttja företagshemligheten hade besparats vissa kostnader och därigenom gjort en större vinst vid försälj- ningen av lotsbåtarna än man annars skulle ha gjort. Dessutom tog hovrätten hänsyn till att utnyttjandet skett med en betydande grad av oaktsamhet och till det allmänna intresset av att företagshemlig- heter inte utnyttjas på ett sådant sätt som B-varvet gjort. fann mot de angivna omständigheterna skäligt att bestämma skade- ståndet till . SP Office-målet (AD 2000 nr 3) En försäljningschef hos ett företag som sysslade med försäljning av datavårdsprodukter hade under bestående anställning sålt produkter åt ett annat företag som bedrev konkurrerande verksamhet. Bolaget gjorde gällande att försäljningschefen handlat illojalt genom att med- verka vid det konkurrerande företagets försäljningar av varor till bolagets kunder. Vidare gjorde bolaget gällande att försäljnings- chefen härvid utnyttjat bolagets företagshemligheter. Försäljnings- chefen erkände att hon medverkat vid ett visst antal försäljningar och att detta innefattade konkurrens med bolaget i strid med hennes anställningsavtal. Däremot bestred hon bl.a. att hon skulle ha utnyttjat bolagets företagshemligheter och bolagets påståenden om omfatt- ningen av den ekonomiska skadan. AD fann utrett att försäljningschefen under pågående anställning medverkat vid sammanlagt sju försäljningar för ett annat företags räkning och därigenom bedrivit verksamhet i konkurrens med bolaget. Däremot ansåg AD inte att utredningen i målet gav stöd för bolagets påstående att försäljningschefens försäljningar för det konkurrerande bolaget gjorts till företag som var kunder hos bolaget och som därför skulle ha kunnat återfinnas i något kundregister. Så- lunda fann domstolen inte styrkt att försäljningschefen utnyttjat bolagets företagshemligheter vid medverkan i de aktuella försälj- ningarna, varför skadeståndsbestämmelsen i FHL inte var tillämplig i målet. I enlighet med försäljningschefens medgivande att hon vid för- säljningarna handlat i strid med sin lojalitetsplikt fann AD att hon var skadeståndsskyldig och förpliktade henne att utge i skadestånd. Beloppet skulle motsvara av försäljnings- priset för de ifrågavarande försäljningarna. AD var dock av proces- suella skäl bunden av det belopp om som tingsrätten hade dömt ut. Formsprutarna-målet (NJA 2005 s. 180 – avser mönsterintrång) Målet rör talan om skadestånd på grund av mönsterintrång. Kärande- bolaget, , yrkade i målet ersättning av svarandebolaget, , med för utnyttjande av vissa av produkter (köksredskap i nylon), och med såsom ideellt skadestånd för mönsterintrång. Formsprutarna yrkade vidare att rätten, vid bestämmande av ersättningens storlek, även skulle ta hän- syn till Formsprutarnas intresse av att mönsterintrång inte begås och till övriga omständigheter av annan än rent ekonomisk betydelse. Sedan tingsrätten fullt ut bifallit käromålet i ersättningsdelen fick svarandebolaget helt bifall till ändringsyrkandet i hovrätten. Hovrätten ansåg att käromålet skulle ogillas på den grunden att inte i någon del gjort sig skyldigt till intrång i Formsprutarnas mönsterrätt. Formsprutarna överklagade domen till HD som fann att mönster- intrång förelåg men i mindre omfattning än Formsprutarna gjort gällande i målet. I fråga om bestämmande av den ersättning som skulle utges av uttalade HD att utgångspunkten är att mönsterhavaren ska få full ersättning för sin skada. Det ankommer enligt HD dock på den som yrkar skadestånd att visa vilken skada som har lidits, vilket ofta är svårt i intrångsmål, bl.a. på grund av att de faktiska förhållandena och deras konsekvenser ofta är komplexa och svåra att fastställa med någon högre grad av noggrannhet. Av förarbetena till 35 kap. 5 § framgår att be- stämmelsen inte är avsedd att innebära att den som yrkar skade- stånd befrias från skyldigheten att förebringa den utredning som skäligen kan åstadkommas (NJA II 1943 s. 449). Regeln bör således endast betraktas som en bevislättnadsregel som är tillämplig under de nu nämnda förutsättningarna. Med uttrycket mindre belopp har avsetts maximalt cirka ett halvt basbelopp (Fitger, Rättegångs- balken s. 35:62 f.). Formsprutarna hade inte åberopat någon bevisning. Inte heller framgick av bolagets talan hur den yrkade ersättningen hade beräk- nats. Därtill saknades underlag för prövningen av den begärda ersätt- ningens storlek eller för den påstådda skadans art och omfattning. hade bestritt att skada uppkommit. Mot denna bakgrund fann HD beträffande yrkandet om ersättning för utnyttjandet av mönstret att Formsprutarna inte anfört vad den yrkade ersättningen avsåg och inte heller några skäl till att inte någon utredning eller annan bevisning hade frambringats. Då det inte fanns stöd för att anta att det saknats all möjlighet härtill ansåg HD att det inte förelåg förut- sättningar att tillämpa 35 kap. 5 § , varför ersättning i den delen inte kunde tillerkännas Formsprutarna. När det gällde yrkandet om ersättning för den ytterligare skada som intrången hade medfört ansåg HD att det på grundval av utred- ningen i målet fick anses att i vart fall någon form av marknadsskada uppstått som föranlett att det ekonomiska värdet av Formsprutarnas mönsterrätt förringats, även om det inte hade gjorts antagligt att förfarandet hade lett till någon minskad försäljning. Formsprutarna hade inte gjort antagligt att någon skada i övrigt hade uppkommit. Även beträffande yrkandet om ersättning för ytterligare skada sak- nades enligt HD:s bedömning förutsättningar för tillämpning av bevislättnadsregeln i 35 kap. 5 § . Däremot kunde yrkandet bedömas med beaktande av den hjälpregel som finns i 36 § andra meningen mönsterskyddslagen. Enligt nämnda regel ska vid bestämmande av ersättningens storlek hänsyn tas även till mönsterhavarens intresse av att mönsterintrång inte begås och till övriga omständigheter av annan än rent ekono- misk betydelse. Utgångspunkten enligt denna bestämmelse är att den skadelidande ska ha full ersättning för sin skada, men inte mer. Lösningen har tillkommit för att underlätta beräkningen av den ekonomiska skadan. Det förefaller för övrigt inte möjligt att låta sättet att beräkna skadans storlek påverka den ersättningsgilla skadans art till att även omfatta någon form av ideell skada. HD uttalade att den nu nämnda hjälpregeln har ett preventivt syfte. Regeln är dock inte avsedd att medge en ersättning som över- stiger den fulla ekonomiska skada mönsterhavaren lider, varför ett skadeståndsbelopp måste bestämmas med försiktighet. På grund härav och med beaktande av att de visade intrången visserligen skett uppsåtligen men inte har varit av särskilt allvarlig karaktär ansåg HD att beloppet skäligen borde bestämmas till . 1.Barlastvattenkonventionen – om anslutning. 2.Immunitet för stater och deras egendom. 3.Skyddet för den personliga integriteten. Bedömningar och förslag. 4.Omreglering av apoteksmarknaden. Kränkande utformning av kommersiella meddelanden. 6.Fastighetsmäklaren och konsumenten. Åtgärdsplan för den kliniska forskningen. 8.Bidrag på lika villkor. En myndighet för all trafik. En ny myndighet för tillsyn och effektivitetsgranskning av social- försäkringen. 11.Frihet för studenter – om hur kår- och nationsobligatoriet kan avskaffas. 12.Finansiella sektorn bär frukt. Analys av finansiella sektorn ur ett svenskt perspektiv. 13.Bättre kontakt via nätet – om anslutning av förnybar elproduktion. + : issues for electricity production based on renewable energy sources in , , , and . 14.Timmar, kapital och teknologi – vad betyder mest? En analys av produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring. 15.LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem. 16.Förtursförklaring i domstol. 17.Frivux – valfrihet i vuxenutbildningen. 18.Evidensbaserad praktik inom social tjänsten– till nytta för brukaren. 19.Att slutförvara långlivat farligt avfall i undermarksdeponi i berg. 20.Patentskydd för biotekniska upp- finningar. Globalisering, strukturomvandling och sysselsättningsdynamik. 22.Ett stabsstöd i tiden. 25.Ett energieffektivare +Bilaga. 26.Värna språken – förslag till språklag. 27.Framtidsvägen – en reformerad gymnasieskola + Bilagedel. För yrkeskunnande i förändring. 30.Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans. –lokalisering – handläggningsregler. 32.Avskaffande av revisionsplikten för små företag. 33.Detaljhandel med vissa receptfria läkemedel. –förslag om förändringar i samtjänst- lagen. + Engelsk översättning. 36.Svenska Spels nätpoker. 38.EU, allmännyttan och hyrorna. 40.Bredband till hela landet. –ett förstärkt straffrättsligt skydd 43.Tre rapporter till . Ansvarslag för vägtrafiken m.m. N. 45.Rapporter från en mr-verkstad. 46.Handel med läkemedel för djur. 47.Frågor om hyra och bostadsrätt. 48.En utvecklad havsmiljöförvaltning. 49.Aktiekapital i privata aktiebolag. 50.Skyddet för samhällsviktig verksamhet. 51.Värdigt liv i äldreomsorgen. 52.Legitimation och skärpta behörighets- regler. Förslag om organisation.N. 55.Kustbevakningens rättsliga befogen- heter. 56.Mångfald som möjlighet. Åtgärder för ökad integration på landsbygden. 57.Skattelättnader för hushållstjänster. 58.Egenansvar – med professionellt stöd. 59.Föreningsfostran och tävlingsfostran. En utvärdering av statens stöd till idrotten. 60.Personnummer och samordningsnummer. 61.Krisberedskapen i grundlagen. Översyn och internationell utblick. – en granskning av . 63.Förstärkt skydd för företagshemligheter. Skyddet för den personliga integriteten. Bedömningar och förslag. Fastighetsmäklaren och konsumenten. [6] Förtursförklaring i domstol. Patentskydd för biotekniska uppfinningar. Avskaffande av revisionsplikten för små företag. Människohandel och barnäktenskap – ett för- stärkt straffrättsligt skydd+ bilaga. Tre rapporter till . [43] Frågor om hyra och bostadsrätt. [47] Aktiekapital i privata aktiebolag. [49] Krisberedskapen i grundlagen. Översyn och internationell utblick. Förstärkt skydd för företagshemligheter. Immunitet för stater och deras egendom. [2] Konsulär katastrofinsats. Skyddet för samhällsviktig verksamhet. [50] rättsliga befogenheter. Omreglering av apoteksmarknaden. En ny myndighet för tillsyn och effektivitetsgranskning av social- försäkringen. [10]. LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem. – till nytta för brukaren. [18] Apoteksdatalagen. Detaljhandel med vissa receptfria läkemedel. Handel med läkemedel för djur. [46] Värdigt liv i äldreomsorgen. Finansiella sektorn bär frukt. Analys av finansiella sektorn ur ett svenskt perspektiv. Timmar, kapital och teknologi – vad betyder mest? En analys av produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring. Globalisering, strukturomvandling och sysselsättningsdynamik. Ett stabsstöd i tiden. – förslag om förändringar i samtjänstlagen. Svenska Spels nätpoker. EU, allmännyttan och hyrorna. Skattelättnader för hushållstjänster. [57] Personnummer och samordningsnummer. Åtgärdsplan för den kliniska forskningen. Bidrag på lika villkor. Frihet för studenter – om hur kår- och nationsobligatoriet kan avskaffas. Frivux – valfrihet i vuxenutbildningen. – en reformerad gymnasieskola + Bilagedel. För yrkeskunnande i förändring. Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans. Legitimation och skärpta behörighetsregler. Mångfald som möjlighet. Åtgärder för ökad integration på landsbygden. Att slutförvara långlivat farligt avfall i under- marksdeponi i berg. Miljödomstolarna – domkretsar – lokalisering En utvecklad havsmiljöförvaltning. – en granskning av . Barlastvattenkonventionen – om anslutning. En myndighet för all trafik. Bättre kontakt via nätet – om anslutning av förnybar elproduktion. + : issues for electricity production based on renewable energy sources in , , , and . Ett energieffektivare + Bilaga. [25] Bredband till hela landet. Ansvarslag för vägtrafiken m.m. [44] Förslag om organisation. Kränkande utformning av kommersiella meddelanden. Rapporter från en mr-verkstad. [45] Egenansvar – med professionellt stöd.