sou · GWB374 · 2008-07-04 00:00:00 — Delegationen anser att nationella opinionsbildande insatser bör användas som ett viktigt stöd för myndigheters, arbetslöshetskas- sors och kommuners arbete för att minska felaktiga utbetalningar. En enskild myndighet kan inte på egen hand genomföra de mest effektiva informationsinsatserna. Delegationen gör bedömningen att sådana informationsinsatser bör ske myndighetsgemensamt och att myndigheterna på ett strategiskt plan ska planera och agera till- sammans för att full effekt ska kunna uppnås. har utrett i vilken utsträckning myn- digheter bedriver och bör bedriva opinionsbildande verksamhet. Kommittén anser att det är mindre lämpligt att en befintlig myndighet ska ha en opinionsbildande verksamhet som en reguljär uppgift. föreslår i stället att sådana upp- gifter ska skötas av en kommitté med tidsbegränsat uppdrag. Delegationen anser att samordnings- och analysfunktionen uppfyller förutsättningarna för att ta ansvar för de gemensamma informationsinsatserna på nationell nivå eftersom informations- insatserna ska ske i samverkan. Samordnings- och analysfunktionen bör således, tillsammans med berörda myndigheter, samordna informationsinsatser för att minska felaktiga utbetalningar. Delta i internationella nätverk om felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen Funktionen bör fortsätta arbetet med att sätta på kartan när det gäller åtgärder mot felaktiga utbetalningar vilket inkluderar att delta i internationella erfarenhetsutbyten och att vara pådri- vande i arbetet med utökat informationsutbyte över nationsgräns- erna. Delegationen har arbetat tillsammans med de nordiska grann- länderna och tagit fram en rapport om kontrollarbetet i . Detta arbete bör fortsätta under funktionens ledning och ha sin utgångspunkt i den nordiska rapporten. Funktionen bör bland annat verka för att få fram jämförbart underlag om felaktiga utbetalningar, utveckla metoder för att mäta kostnadseffektivitet i Hur delegationens arbete bör föras vidare kontrollinsatser samt genomföra riskanalyser i gränssnitten mellan länderna. Sammanfattningsvis är de uppgifter som samordnings- och ana- lysfunktionen föreslås få, färre och snävare än FUT-delegationens uppdrag. innebär det att det kvarstår en funktion som är pådrivande och samordnande i det fortsatta arbetet med att minska de felaktiga utbetalningarna från välfärdssystemen. Funktionens placering, organisation och dimensionering Funktionen bör bestå av representanter från samtliga berörda departement. Arbetet bör ledas av en ordförande. Vidare föreslås att funktionen ska finnas för att därefter omprövas. Funktionen bör ha ett särskilt kansli som har erforderliga re- surser till sitt förfogande och bemannas med minst tre anställda. I funktionens kansli måste olika kompetenser samlas. Funktionen bör bl.a. ha kompetens för informations- och kommunikations- frågor, statistik och mätmetoder såväl som kunskaper om kon- troller. Delegationen har prövat om den föreslagna funktionen kan inrymmas hos någon av regeringens stabsmyndigheter, utbetalande myndigheter eller tillsynsmyndigheter eller i en funktion nära regeringen. Statskontoret arbetar på uppdrag av regeringen med utvärderingar och uppföljningar av statlig och statligt finansierad verksamhet. Statskontoret ska analysera och granska den offentliga förvaltning- ens funktionssätt, redovisa effekter av statliga åtgärder samt ge underlag för omprövning och effektivisering. Inom området felak- tiga utbetalningar har Statskontoret på regeringens uppdrag utvär- derat informationsutbytet mellan arbetslöshetskassorna, dåvarande , CSN och Försäkringskassan.1 Vidare har Statskontoret utvärderat effektiviteten vid återkravshanteringen 1 Informationsutbyte kräver bra förutsättningar, Statskontoret, 2006:7. Hur delegationens arbete bör föras vidare hos och Centrala Studiestödsnämnden.2 Stats- kontoret har även två uppdrag som avser uppföljning av Försäk- ringskassans respektive Arbetsförmedlingens kontrollarbete med att förhindra felaktiga utbetalningar. ESV ansvarar för ekonomisk styrning av statlig verksamhet. ESV ska bistå regeringen med det underlag regeringen behöver för att säkerställa att statsförvaltningen är effektiv och att den interna styrningen och kontrollen är betryggande. Inom området felaktiga utbetalningar har ESV, på delegationens uppdrag, varit projekt- ledare för en systemövergripande riskanalys över gränssnitten mel- lan myndigheter och organisationer samt genomfört en studie av regeringens styrning3. ESV ansvarar för metodutveckling, riktlinjer, utbildning och rådgivning inom bl.a. områdena intern styrning och kontroll samt internrevision. I avsnitten 3.3 och 3.5 lämnar delegationen förslag om ESV:s roll i den framtida riskhanteringen respektive kontrollen avseende felaktiga utbetalningar. Verva har till uppgift att bistå regeringen med det underlag regeringen behöver för att utveckla en effektiv och ändamålsenlig statsförvaltning. Verva ska bl.a. samordna myndigheternas IT- arbete. Verva ska skapa förutsättningar för samverkan mellan stat- liga myndigheter, mellan stat och kommun och mellan statliga myndigheter och näringsliv. Verva har inte deltagit i delegationens arbete och har inga uppdrag inom området felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Sammantaget anser delegationen att funktionen inte kan place- ras på någon av stabsmyndigheterna på detta stadium. Nya över- väganden om en sådan placering bör ske då arbetet har fått en fastare form. Utbetalande myndigheter samt tillsynsmyndigheter Delegationen gör bedömningen att det inte är lämpligt att placera samordnings- och utredningsfunktionen på någon av de utbeta- lande myndigheterna. , Arbetsförmedlingen, CSN eller kan inte ta ett helhetsansvar och vara pådrivande inom alla välfärdssystem. 2Återkrav vid felaktiga utbetalningar – och hantering av åter- kravsfordringar, Statskontoret, 2008:12. ESV, 2007:19. Hur delegationens arbete bör föras vidare gäller för Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och även för den tilltänkta inspektionen för socialförsäkringen. En samordnings- och utredningsfunktion som ska vara pådrivande, analyserande, ha ett övergripande informationsansvar och vara för- slagsställare bör, enligt delegationens mening, ligga så nära som möjligt. Den ska vara flexibel vad gäller uppdrag och kunna minska eller öka i omfattning efter omständig- heterna. Den bör också utvärderas efter den föreslagna perioden . Detta innebär att det inte är lämpligt att bilda en permanent enhet. Delegationen har övervägt formerna kommitté, råd och bered- ning. Kommittéformen användes för FUT-delegationen och skulle kunna användas igen. Det som främst talar emot kommittéformen är att funktionen behöver ligga närmare för att arbetet ska få större genomslag. Det finns flera råd knutna till i olika frågor. Exempelvis Sociala rådet och Rådet för minskat statligt företags- ägande. upphörde efter att ha funnits . Gemensamt för råden är just den rådgivande funk- tionen. Råden ska ofta bidra med kunskaper från forskningen på området. Till skillnad från kommittéer är råden inte utredande och inte heller förslagsställare. Informationsinsatser kan inte hanteras av ett råd. När det gäller beredningsformen finns det en beredning i och det är försvarsberedningen. lämnade klimatberedningen sitt betänkande efter att ha suttit . Vare sig försvarsberedningen eller klimat- beredningen har haft uppgifter som är jämförbara med den funk- tion som delegationen föreslår. Närmare till hands att jämföra med är i stället den ekobrottsberedning som regeringen inrättade och som slutförde sitt arbete 1998. Regeringens ekobrottsberedning utgjordes av ett kansli med en ordförande (justitieutskottets ordförande) samt en interdepartemental refe- rensgrupp. Beredningen hade i uppgift att biträda justitieministern med samordning av regeringens åtgärder mot den ekonomiska brottsligheten. Då Ekobrottsberedningens arbete avslutades om- Hur delegationens arbete bör föras vidare bildades verksamheten genom att uppdrag lades ut på myndigheter och funktioner på regeringskanslinivå fördes till ansvariga enheter. En jämförelse kan även göras med den inrättade sam- ordningsfunktionen för ANT-frågor (alkohol, narkotika, dopning och tobak) som syftar till att få en långsiktig och effektiv organisa- tion av arbetet inom dessa områden. Samordningsfunktionen består dels av ett råd som ska fungera som rådgivare till regeringen, dels av ett som ska; verka för samordning av politiken, sammanställa behovsanalyser, underlag och förslag till prioriter- ingar samt ansvara för uppföljning och utvärdering av nationella handlingsplaner inom området. Vidare inrättas en interdeparte- mental arbetsgrupp (SAMANT) som ska utgöra ett forum för att utbyta erfarenheter och information samt för att utveckla sam- arbetet mellan olika politikområden. Delegationens bedömning är att samordnings- och analysfunk- tion skulle kunna utformas på ett liknande sätt som samordnings- funktionen för ANT-frågor och ha formen av en beredning. Beredningen bör ha en självständig ställning i och således inte vara en del av linjeorganisationen. Däremot bör det vara aktuellt att funktionen deltar i beredningen av frågor som har nära koppling till området felaktiga utbetalningar. Då politisk enig- het kring åtgärder mot felaktiga utbetalningar och inte minst kring informationsinsatser är eftersträvansvärt, bör beredningen ha en parlamentarisk förankring. Ett sätt är att inrätta en parlamentarisk referensgrupp. Man kan även överväga att ordföranden kommer från . Självfallet ska beredningen ha en referensgrupp med berörda myndigheter och organisationer. Delegationen föreslår att en beredning för analys och samordning av arbetet mot felaktiga utbetalningar inrättas i . Den bör bestå av representanter från samtliga berörda departement. Arbetet bör ledas av en ordförande. Vidare föreslås att funktionen ska finnas för att därefter om- prövas. Beredningen bör ha ett särskilt kansli som har erforderliga resurser till sitt förfogande. Beredningens arbetsuppgifter kan sammanfattas i följande sex punkter. Hur delegationens arbete bör föras vidare samordna metodutveckling och systemövergripande informa- tionsinsamling av statistik och indikatorer samt kontrollarbete m.m., sammanställa och analysera omfattning av och orsaker till fel- aktiga utbetalningar sammantaget för samtliga välfärdssystem, vara pådrivande avseende genomförande av åtgärder mot fel- aktiga utbetalningar, ha en rådgivande del i reformer som rör välfärdssystem utifrån perspektivet förhindra felaktiga utbetalningar, svara för gemensamma informationsinsatser på nationell nivå, och delta i internationella nätverk om felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Delegationens förslag: Arbetet mot felaktiga utbetalningar ut- värderas av Statskontoret. Den föreslagna beredningen avses vara temporär. bör arbetet utvärderas och beslut tas om fortsatt inriktning och placering. Det innebär att det finns en kontrolltidpunkt där ställ- ning kan tas till beredningens arbete och övrigt arbete inom området. Beslut om utvärdering av beredningen bör tas i förväg för att underlätta utvärderingen. Statskontoret bör ges i uppdrag att genomföra utvärderingen. Enligt 14–16 §§ kommittéförordningen (1998:1474) ska, om för- slagen i betänkandet påverkar kostnader eller intäkter för staten, kommuner, landsting, företag eller enskilda, beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Konsekvenser ska även redovisas för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten, syssel- sättning och offentlig service i olika delar av landet, små företag, jämställdhet mellan kvinnor och män, möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen samt för den personliga integriteten. Delegationen bedömer att förslagen i föreliggande betänkande inte får några konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, jämställdheten mellan kvinnor och män samt för de integrationspolitiska målen. Delegationen bedömer även att de åtgärder som föreslås vidtas inom myndigheter, arbetslöshetskassor och kommuner bör rym- mas inom deras ordinarie arbetsuppgifter och inte kräva något till- skott i form av ytterligare personal. Delegationen gör bedömningen att de förslag som presenteras i betänkandet med undantag av nedanstående bör kunna inrymmas i myndigheternas, kommunernas och arbetslöshetskassornas för- valtningsanslag/statsbidrag. Det är viktigt att hela kedjan från den enskildes begäran om ersätt- ning via myndighetens handläggning och kontroll till insatser från polis och åklagare fungerar. Bidragsbrottslagen och lagen om underrättelseskyldighet till- sammans med fler och effektivare kontroller och en ökad samver- kan mot brott kommer enligt delegationens bedömning att leda till ett ökat antal brottsanmälningar . Åklagar- myndigheten har inte möjlighet att inom sin anslagsram finansiera nya arbetsuppgifter, nya samverkansformer och nya konstruktioner i t.ex. datasystemen, utan sådana måste vara finansierade fullt ut. De ekonomiska konsekvenserna för av de förslag och bedömningar som görs i betänkandet är svårbedömda. Det har inte varit möjligt att inom ramen för delegationens arbete närmare analysera dessa. Ett utvecklat IT-baserat handläggarstöd Delegationens bedömning är att myndigheter, arbetslöshetskassor och kommuner bör vidareutveckla de IT-baserade handläggar- stöden med bland annat fler inbyggda kontroller. Ett utvecklat IT- stöd kommer att innebära dels en resurssnålare och snabbare handläggning, dels en minskad risk för felaktiga utbetalningar. Myndigheterna, kommunerna och arbetslöshetskassorna torde dock vara i behov av extra resurser för att kunna genomföra denna förändring i snabb takt. Delegationen har inte haft möjlighet att uppskatta denna kostnad men anser att den bör kunna finansieras genom en omfördelning från beräknade besparingar på respektive transfereringsanslag till tillfälligt resurstillskott på förvaltnings- anslag respektive statsbidrag till arbetslöshetskassorna för admi- nistrativa kostnader. För kommunernas del bör finansieringsprin- cipen tillämpas. Månadsvisa uppgifter om löner på individnivå Delegationens förslag om införande av månadsuppgifter om lön på individnivå som kompletteras med uppgifter om arbetstid och frånvarotid belastar kostnadsmässigt i huvudsak . Direktåtkomsten för utbetalande myndigheterna, arbetslöshetskas- sorna och kommunerna kräver eventuellt mindre anpassningar eller utvecklingar av de IT-baserade handläggarstöden hos respektive organisation. Delegationen anser att dessa kostnader ryms inom förvaltningsanslagen för myndigheter och kommuner och stats- bidraget till arbetslöshetskassorna. Det åligger att i övrigt redovisa de ekonomiska konsekvenserna för detta förslag. En beredning för analys och samordning En tidsbegränsad beredning mot felaktiga utbetalningar med en samordnings- och analysfunktion inrättas i . Beredningens uppdrag ska sträcka sig från till . Beredningens kostnader bedöms uppgå till , inklusive kostnader för externa uppdrag. Till detta kommer kostnader för informationsinsatser, som beräk- nas uppgå till . Kostnaderna för beredningen bör finansieras inom anslag. 8.1Förslaget till lag om ändring i bidragsbrottslagen (2007:612) Ett nytt andra stycke har lagts till. Motiveringen finns i avsnitt 5.5.4. Bestämmelsen innebär att lagen även omfattar sådana bidrag och ersättningar till arbetsgivare som utgör ekonomiskt stöd för anställning av en enskild person och som Arbetsförmedlingen beslutar om samt ekonomiskt stöd till vårdgivare som utgör ersätt- ning för tandvård och som beslutar om. Med ekonomiskt stöd avses såväl bidrag som skattekrediteringar. Stödet till arbetsgivare ska syfta till att hjälpa personer med funktions- hinder, de som har svårt att få ett reguljärt arbete och de som har varit arbetslösa eller sjukskrivna , att få ett arbete. Stödet till vårdgivare ska avse statligt tandvårdsstöd som ges som ersättning för utförd tandvård på patient. Sådana bidrag och ersätt- ningar som har andra syften faller utanför regleringen. Detta uttrycks genom att det i lagtexten har angetts att stödet ska avse enskild person. Genom formuleringen utesluts sådana stöd som motiveras av exempelvis näringspolitiska skäl. Paragrafens lydelse har ändrats. Motiveringen finns i avsnitt 5.5.4. Den nya lydelsen innebär att även bidrag och ersättningar som ges till arbetsgivare eller vårdgivare enligt 1 § första stycket omfattas av bestämmelsen. 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:206) om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen Ett nytt andra stycke har lagts till. Motiveringen finns i avsnitt 5.5.4. Bestämmelsen innebär att lagen även omfattar sådana bidrag och ersättningar till arbetsgivare som utgör ekonomiskt stöd för anställning av en enskild person och som Arbetsförmedlingen beslutar om. Med ekonomiskt stöd avses såväl bidrag som skatte- krediteringar. Stödet ska syfta till att hjälpa personer med funk- tionshinder, de som har svårt att få ett reguljärt arbete och de som har varit arbetslösa eller sjukskrivna , att få ett arbete. Sådana bidrag och ersättningar som har andra syften faller utanför regleringen. Detta uttrycks genom att det i lagtexten har angetts att stödet ska avse enskild person. Genom formuleringen utesluts sådana stöd som motiveras av exempelvis näringspolitiska skäl. Tillägget i paragrafen motiveras i avsnitt 5.4. Bestämmelsen innebär att underrättelseskyldigheten vid fel- aktiga utbetalningar från välfärdssystemen utvidgas till att omfatta kommunernas socialnämnder. Med en kommuns socialnämnd avses den eller de nämnder som fullgör kommunens uppgifter inom . Paragrafens lydelse har ändrats. Motiveringen finns i avsnitt 5.5.4. Den nya lydelsen innebär att underrättelse ska lämnas även avseende bidrag och ersättningar som betalas ut till arbetsgivare enligt 1 § första stycket. Delegation för åtgärder mot felaktiga En delegation tillkallas med uppdrag att utgöra ett samverkans- organ för åtgärder mot felaktiga utbetalningar från de offentliga försäkrings- och bidragssystemen. Delegationen skall lämna förslag till enhetliga metoder för att på en övergripande nivå mäta omfatt- ningen av oegentligheter samt lämpliga mål och resultat- indikatorer för arbetet med att minska sådana företeelser. Delega- tionen skall vidare främja samverkan mellan berörda aktörer för att förhindra olika former av oegentligheter, liksom verka för att regler som inbjuder eller kan ge upphov till sådana företeelser ändras. Delegationen skall löpande redovisa sin verksamhet och lämna en slutlig redovisning . Felaktiga utbetalningar av bidrag och ersättningar Felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen skadar systemens legitimitet och försämrar förutsättningarna för den framtida välfär- den. De statliga utgifterna utgörs till (ca ) av olika former av ersättningar och bidrag. Avse- värda belopp kan således gå förlorade redan vid oegentligheter av ringa omfattning. Felaktiga utbetalningar kan uppkomma till följd av medvetet fusk, men kan också bero på att mottagaren har varit oaktsam och inte uppmärksammat sin skyldighet att anmäla ändrade förhållan- den till den utbetalande myndigheten eller att regelsystemet har tolkats fel. Detta kan även ske utan att mottagaren har varit oakt- sam, t.ex. genom brister i myndigheternas ärendehantering. Det finns indikationer på att fusket omfattar stora belopp (se t.ex. om fusk med aktivitetsstöd och rapporter om fusk med tand- vårdsförsäkring , tillfällig föräldrapenning , sjukpenning och tillfällig föräldrapenning ). Det är därför motiverat att förstärka insatserna mot olika former av oegentligheter och att vidta åtgärder som säkerställer att ersättningar och bidrag bara betalas ut i avsedda fall. Regeringens åtgärdsprogram ekonomiska vårproposition Regeringen har intensifierat arbetet mot olika former av oegentlig- heter. insatser har främst varit inriktade på att värna det allmännas inkomster. Det finns dock ingen anledning att hantera utgifterna annorlunda i detta avseende. Regeringen vidtar därför åtgärder för att på olika sätt förstärka arbetet mot oegentligheter på utgiftssidan. Följande åtgärdsprogram har presenterats ekonomiska vårproposition. skapades möjligheter för ett informationsutbyte mellan , arbetslöshets- kassorna och . Regeringen vill nu utvidga det till fler myndigheter och tillsätter en utredning. Uppdrag till Statskontoret. Statskontoret får i uppdrag att utvär- dera det existerande informationsutbytet och lämna förslag på förbättringar. Reformering av den straffrättsliga regleringen av fusk inom trygg- hetssystemen. Regeringen tillkallar en särskild utredare för att överväga särskilda brottsbestämmelser för fusk inom trygghets- systemen. Utredaren skall särskilt undersöka behovet av att utvidga det straffbara området genom en kriminalisering av grov oaktsamhet. Bestämmelserna för återkrav ses över. Regeringen vill att reglerna om återbetalningsskyldighet då någon på felaktiga grunder fått en ersättning eller ett bidrag skall stramas upp. En arbetsgrupp i ser över dessa frågor. Behovet av ökad tillsyn prioriteras. Socialförsäkringarna omfattar ca , vilket motsvarar en sjättedel av BNP. Administrationen medför en stor mängd utbetalnings- beslut och utbetalningar. Det finns därför anledning att ytter- ligare prioritera tillsynen. Åtgärder inom den ekonomiska styrningen. Regeringen avser att stärka myndigheternas incitament att förebygga och upptäcka fusk och felaktigheter. Det mest kostnadseffektiva är i många fall att genomföra nödvändiga kontroller redan innan beslut fattas om utbetalning. Även den fortlöpande kontrollen bör stärkas, t.ex. på arbetsplatser där svartarbete misstänks före- komma. Det är bl.a. viktigt att arbetsförmedlingen säkerställer att de arbetslösa verkligen står till arbetsmarknadens förfogande och att insatserna anpassas för att stödja detta. Regeringen har därför initierat en översyn av relevanta styrdokument. En delegation mot förmånsfusk inrättas. En delegation inrättas för att följa myndigheternas insatser, främja samverkan, sprida goda erfarenheter, utarbeta mätmetoder och föreslå mål för arbetet med att minska förekomsten av fusk och felaktigheter. Regeringen beslutar denna dag om fyra av dessa punkter: uppdraget till Statskontoret; kommittédirektivet Straffrättsliga åtgärder mot oegentligheter rörande ersättningar och bidrag; en översyn av bestämmelserna för återkrav; samt föreliggande kommittédirektiv om en delegation för åtgärder mot felaktiga utbetalningar från de offentliga försäkrings- och bidragssystemen. Behovet av en delegation Regeringen anser att insatserna för att minska förekomsten av oegentligheter inom de olika verksamhetsområdena bör samordnas och följas upp på en övergripande nivå. I detta sammanhang bör det övervägas om det finns möjlighet att införa enhetliga metoder för att på övergripande nivå över tiden mäta förekomsten av oegentlig- heter inom och mellan de författningsreglerade försäkrings- och bidragssystemen. Att införa sådana metoder skulle göra det möjligt att kartlägga problemens omfattning och identifiera särskilda problemområden så att relevanta mål kan fastställas för arbetet med att åtgärda bristerna. har ett elektroniskt informa- tionsutbyte mellan , Centrala studiestöds- nämnden och arbetslöshetskassorna, innefattande utbyte av upp- gifter som är nödvändiga för ett korrekt beslutsfattande, varit i bruk. För det fall att detta elektroniska informationsutbyte utvid- gas till fler myndigheter är det av vikt att implementeringen kan underlättas genom en samordning av åtgärderna. En viktig punkt i regeringens åtgärdsprogram är därför inrättan- det av en särskild delegation för samverkan i dessa frågor under () med representanter från berörda myndigheter. De samlade insatserna kommer att beröra stora delar av stats- förvaltningen.