sou · GWB311 · 2008-02-28 00:00:00 — 13 § Beslut av en högskola i fråga om att ge en sammanslutning ställning som studentkår och om att en studentkår inte längre ska ha sådan ställning får överklagas hos för Även beslut angående godkännande av stadgar får överklagas på detta sätt. beslut får inte överklagas. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Studentsammanslutningar som har ställning som studerande- kårer enligt 2 § förordningen (1983:18) om studerandekårer, nationer och studentföreningar vid universitet och högskolor upp- hör att ha denna ställning den dag denna förordning träder i kraft. 3.Uppdrag att vara representant för studenterna i ett organ vid högskolan med stöd av äldre föreskrifter upphör att gälla den dag denna förordning träder i kraft. förordning om ändring i förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning att 9 a § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse En myndighet får inte ingå hyresavtal för bostadslägenhet i syfte att upplåta lägenheten i andra hand för att förse någon enskild med bostad. Första stycket gäller inte 1. universitet och högskolor som omfattas av högskolelagen (1992:1434) och som upplåter bostadslägenhet till a) studenter vid eller högskolan, eller b) gästforskare vid eller högskolan, under förut- sättning att de inte är anställda där, 3.om något annat följer av lag eller annan författning eller om regeringen i ett enskilt fall beslutat annat. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor att 2 kap. 6 § ska ha följande lydelse. Uppgifter på medium för automatiserad behandling får lämnas ut från en högskolas studieregister till 1.en annan högskola, om uppgifterna rör behörighet och under- lag för urval eller studiemeriter som en student vill tillgodoräkna sig eller åberopa i samband med antagning till en utbildning eller utfärdande av examen, 2.Centrala , om uppgifterna behövs för beviljande och utbetalning av studiestöd, 3.Verket för högskoleservice eller något annat organ som biträder högskolan med automatiserad behandling av ansökningar till en utbildning, om uppgifterna behövs för att genomföra arbetet, 4.SCB, enligt bestämmelserna i denna förordning, 5. en av styrelsen för en hög- 5. en studentkår vid hög- skola godkänd studerandekår vid skolan, om uppgifterna rör en högskolan, om uppgifterna rör en students registrering på kurser och students registrering på kurser och behövs för att undersöka om han behövs för att undersöka om han eller hon har rätt att vara medlem eller hon skall vara medlem i i studentkåren, och ningen (1983:18) om studeran- dekårer, nationer och student- 6. en student, om uppgifterna rör honom eller henne själv. Denna förordning träder i kraft . 1Utredningens uppdrag och arbete Vår uppgift har inte varit att utreda om det obligatoriska medlem- skapet i studentsammanslutningar ska avvecklas utan hur en sådan avveckling kan genomföras. Med beaktande av de ekonomiska konsekvenserna ska vi föreslå åtgärder för att säkerställa och stärka ett modernt studentinflytande och en god studiesocial verksamhet vid högskolorna (med högskola avses fortsättningsvis både univer- sitet och högskolor, om inget annat anges). Direktiven återges i bilaga 1. Vi inledde vårt arbete med en enkät till samtliga obligatoriska studentsammanslutningar, i första hand för att få underlag för bedömning av kostnaderna för de verksamheter som bör säkras när den ekonomiska grund som obligatoriet ger försvinner. Enkäten har följts upp med kompletterande frågor till vissa berörda. De obligatoriska studentsammanslutningarna är förtecknade i bilaga 2. Enkäten finns i bilaga 3 och enkätsvaren liksom vår bearbetning av dem presenteras i bilaga 4. Vi har inte arbetat med någon expert- eller referensgrupp utan byggt våra överväganden och förslag på täta kontakter med i första hand högskolor och studentorganisationer. Vi har haft överläggningar med universitets- och högskoleför- bunds (SUHF) styrelse och presidium och med förenade studentkårers (SFS) ledning. SFS har i en skrivelse till oss samman- fattat sina synpunkter med anledning av vårt uppdrag. Utredningens uppdrag och arbete Vi har medverkat vid ett seminarium i regi för rektorer och styrelseordförande vid universitet och högskolor och ett seminarium vid med deltagare från flera högskolor och studentkårer. Vi har för diskussioner besökt akademiska rektorskonvent, universiteten i , och samt högskolan i . Vi har deltagit i två av SFS anordnade konferenser för organisa- tionens medlemskårer och i studentkårers central- organisations (SSCO) regi haft överläggningar med företrädare för studentkårerna i . Vi har också överlagt med samarbets- organen för studentkårerna i , och . Vi har haft särskilda diskussioner om nationsobligatoriet med företrädare för universiteten i och samt nationerna. Beträffande fakultetsföreningarna har vi sammanträffat med före- trädare för och berörda föreningar. Vi har haft diskussioner med Akademiska hus, Högskolerestau- ranger, hotell- och restaurangföretagare samt . Vad beträffar tidigare utredningar har vi i första hand dragit nytta av betänkandena från av kårobliga- (SOU 1994:47), i fortsättningen kallad kommitté, och (SOU 2006:36). I ett sent skede av vårt arbete tillkallades Utredningen om ökad frihet för universitet och högskolor, som enligt sina direktiv (dir. 2007:158) ska samråda med oss. Detta samråd har föranlett vissa synpunkter på förutsättningarna för genomförande av våra förslag, vilka redovisas i avsnitt 5.5. Kapitlet inleds, efter en kort historik, med en redogörelse för gällande rätt beträffande de obligatoriska studentsammanslut- ningarna. Därefter presenteras, i separata avsnitt, de olika typerna av sådana sammanslutningar. Uppgifterna bygger på vår enkät till sammanslutningarna (se bilagorna 3 och 4). Efter dessa avsnitt redogör vi för sammanslutningarnas rättsliga ställning. Kapitlet avslutas med en genomgång av tillämpliga skatteregler. De obligatoriska studentsammanslutningarnas historia går tillbaka till de medeltida universiteten, där studenter med gemensamt hemvist fördes samman i nationer. I linje med denna tradition blev nationer obligatoriska vid universiteten i och . Anledningen till att nationer bildades var att univer- siteten skulle ha en möjlighet att övervaka studenterna så att de inte tog sig alltför stora friheter. Det var då bra att ha alla studenter samlade i sammanslutningar. Universiteten utsåg inspektorer som hade i uppgift att övervaka studenternas förehavanden. Nationerna hade, och har fortfarande, ett socialt syfte – studenter med samma geografiska härkomst kunde träffas och stötta varandra. Som ett utflöde ur nationerna bildades de första studentkårerna, eftersom man ville ha alla studenter vid lärosätet samlade i en och samma sammanslutning. Från att till en början ha engagerat sig i världspolitiska och andra samhällsfrågor har studentkårerna mer och mer koncentrerat sina insatser till frågor som rör medlemmarna just i deras egenskap av studenter. högskolor infördes bestämmelser om obligatoriskt medlemskap i en studentkår. kom detta obligatorium att omfatta allt fler studenter, och det omfattar numera enligt föreskrifter av regeringen alla studenter som studerar vid statliga universitet och högskolor. Även studenter som studerar vid vissa högskolor där staten inte är huvudman, t.ex. och , är skyldiga att vara med i en studentkår. Här är det dock respektive högskola själv som har beslutat om detta. De flesta lärosäten har endast en studentkår, men vid vissa större högskolor finns flera. Vid dessa lärosäten omfattar varje studentkår ett visst utbildningsområde, en viss utbildningsnivå (i finns en doktorandkår) eller en geografiskt avgränsad del av högskolan. Nationer finns endast vid universiteten i och . Där är studenterna i utbildningar som års högskolereform tillhörde respektive universitet skyldiga att, utöver sitt medlemskap i en studentkår, vara med i en nation. Reglerna kring vilka utbild- ningar som omfattas av nationsobligatoriet har dock med tiden blivit svårtydda (se vidare prop. 1982/83:27, s. 5 ff. och SOU 2006:36, s. 96). Berörda studenter kan själva välja vilken nation de ska tillhöra. För studenterna vid finns möjlighet att tillhöra en nation utan verksamhet och därmed utan terminsavgift, Skånelandens nation. Obligatoriska studentföreningar, kallade fakultetsföreningar, finns endast vid . Där är studenterna skyldiga att, utöver sitt medlemskap i en studentkår, vara med i en sådan förening, en för vart och ett av fyra fakultets- områden. Genom en bestämmelse i högskolelagen (1992:1434), 4 kap. 4 §, ges regeringen en rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för studenterna vid högskolorna att tillhöra särskilda studentsamman- slutningar. Enligt definitionen i 1 kap. 4 § högskoleförordningen (1993:100) omfattas även doktorander av begreppet student. om obligatoriskt medlemskap i studentsammanslutningar har regeringen meddelat i förordningen (1983:18) om studerande- kårer, nationer och studentföreningar vid universitet och hög- skolor, fortsättningsvis kallad studerandeförordningen. I dessa sägs att den som studerar vid en statlig högskola ska vara medlem i en studentkår som finns vid högskolan och även i en nation eller fakultetsförening, om sådana finns. Enligt 3 kap. 9 § andra stycket högskoleförordningen har studenterna rätt att vara representerade i alla beslutande och be- redande organ inom högskolan, om organets verksamhet har betydelse för utbildningen och studenternas situation. Om beslut ska fattas eller beredas av en person ensam ska information lämnas till och samråd ske med studentrepresentanten före beslut respektive slutförande av beredningen. Studentrepresentanter ska, enligt 5 kap. 2 § högskolelagen, utses i den ordning som regeringen föreskriver. Regeringen har i 1 kap. 7 § högskoleförordningen föreskrivit att studentrepresentanterna ska utses på det sätt som föreskrivs i 16 § studerandeförordningen. Studentrepresentanter utses på samma sätt när information ska lämnas till och samråd ske med en sådan representant. Det är studentkåren som utser och entledigar de personer som ska före- träda studenterna och detta regleras i sistnämnda paragraf. Vid de högskolor som har mer än en studentkår måste kårerna komma överens om hur man ska utse ledamöter i organ som spänner över mer än en studentkårs verksamhetsområde. Annars bestämmer högskolans styrelse vilken eller vilka kårer som får fullgöra upp- gifterna. I studerandeförordningen finns, utöver nämnda bestämmelser, också regler om att studentsammanslutningarna måste ha visst syfte, att de har rätt att ta ut avgifter av sina medlemmar samt vissa föreskrifter om hur studentsammanslutningarna ska vara organi- serade. För att en sammanslutning ska få bli studentkår och därmed få rätt att utse studentrepresentanter måste högskolans styrelse ha godkänt sammanslutningen som studentkår och i samband därmed ha godkänt dess stadgar i vissa delar. Vi har identifierat sammanlagt 84 studentkårer vid de statliga högskolorna. Försvarshögskolan omfattas av högskolelagen först , varför dess studentkår inte fick vår enkät. gick i upp i Stock- De obligatoriska studentsammanslutningarna SOU 2008:11 holms universitet, varvid studentkår upphörde som obligatorisk sammanslutning. Kårernas medlemsantal varierar mellan 30 och 30 000 och de förutsättningar som gäller för verksamheten är därför påtagligt olika. De kårer som har flest medlemmar är studentkår, universitets studentkår, Tekniska högskolans student- kår, Studentkåren och studentkår, vilka tillsammans organiserar nästan en tredjedel av alla studenter. 20 kårer har 500 medlemmar eller färre. Till de minsta kårerna hör Hippologiska akademiska studentkår, Studentkåren vid i och studentkår, som alla har färre än 100 medlemmar. Vid de flesta lärosäten finns bara en studentkår. Vid de äldre universiteten och vid högskolor med verksamhet på flera orter finns mer än en kår. Flest kårer finns vid med 17. Vid de högskolor där det finns mer än en studentkår har kårerna i vissa fall bildat samarbetsorgan. Dessa har i uppgift att utse studentrepresentanter i de centrala organen i högskolan och att stödja de utsedda. De utgör också samtalspartner till högskole- ledningarna och förvaltningarna i frågor som är gemensamma för alla eller många studenter. Till sådana samarbetsorgan liksom till den nationella samarbetsorganisationen , till vilken omkring 50 obligatoriska studentkårer är anslutna, betalar kårerna avgifter baserade på antalet medlemmar. Avgifterna varierar men uppgår i de flesta fall till några tiotal kronor per student och år. Ett betydande arbete inom studentkårerna utförs ideellt. En försiktig uppskattning på grundval av enkätsvaren tyder på att detta motsvarar över 1 000 helårsverken. Av svaren på vår enkät framgår att det totalt finns över 5 000 studentrepresentanter i berörda organ vid landets högskolor. Dessa utses av studentkårerna, som också utbildar representanterna och ser till att information sprids både till studentrepresentanterna och från dem till medlemsgruppen. Den del av studentkårernas arbete som är relaterad till medverkan i högskolornas organ finansieras med de medlemsavgifter som studenterna betalar. Den genomsnittliga års- avgiften uppgår till . Den totala kostnaden för arbetet med studentmedverkan uppgår till (se bilaga 4, diagram 1). Den består framför allt i arvoden till dem som arbetar med dessa frågor. Arvodet är vanligtvis i nivå med de studiemedel som en student annars kan erhålla. Utöver kostnaderna för arvoden har en del kårer en eller flera personer anställda, i första hand för ekonomi- och kansliuppgifter. Därutöver är det fråga om kostnader för kontors- lokaler, telefon och porto samt utbildning av och information till studentrepresentanterna i högskoleorganen. Kostnaderna för stu- dentmedverkan motsvarar för mediankåren knappt hälften av de totala kostnaderna. En jämförelse mellan kostnaderna för student- medverkan och intäkterna från medlemsavgifter visar att median- kåren använder av dessa intäkter till verksam- het som är relaterad till studentmedverkan. Vid sidan av arbetet med studentmedverkan bedriver student- kårerna studiesocial verksamhet, dels sådan som har anknytning till studiesituationen, dels kontaktskapande verksamhet. I det förra innefattar vi mottagning av nya och omhändertagande av utländska studenter, förmedling av bostäder, insatser för studenters fysiska och psykiska hälsa, råd och stöd i sociala frågor samt arbetslivs- kontakter. Kostnaderna för sådana studiesociala uppgifter uppgår för kårernas del till och utgör därmed av kårernas totala kostnader (se bilaga 4, diagram 1). En del kårer bedriver kontaktskapande verksamhet såsom pub- och festverksamhet, i princip självfinansierad. Kårerna ger också i varierad utsträckning ekonomiska bidrag till studentföreningar. Dessa har ofta ansträngd ekonomi och bidragen underlättar för dem att bedriva sin verksamhet. Utöver medlemsavgifterna har en studentkår möjlighet att få intäkter genom bidrag från högskolan eller kommunen, sponsring, avgifter från deltagarna i olika arrangemang, m.m. Omfattningen av den verksamhet som finansieras på detta sätt varierar mycket. för studenter i utbildningar med klar yrkesinriktning har lättare att få externa intäkter i form av sponsring än vad kårer med ett mera allmänt verksamhetsområde har. Samtliga kårer som har lämnat in en balansräkning redovisar ett positivt eget kapital. Den totala omslutningen, dvs. summan av tillgångarna, är . Soliditeten, dvs. förhållandet mellan det egna kapitalet och omslutningen, är i genomsnitt , vilket får anses indikera att studentkårerna överlag har god ekonomi. Endast fyra studentkårer har uppgett att de äger kårhus. Medicin- ska föreningen i äger ett kårhus, vars drift kostar ca och till finansieras av med- lemsavgifter, vilket motsvarar av varje terminsavgift, och i övrigt av intäkter från uthyrning och försäljning. i äger ett kårhus i vilket omfattande renove- ringar pågår, varför fastigheten är belånad med . Tekniska högskolans studentkår i äger ett kårhus. vars drift kostar , exkl. restaurangdelen, och finansieras av hyresintäkter och med- lemsavgifter. äger ett kårhus på ofri mark. Övriga kårer hyr eller får låna lokaler av respektive högskola eller kommun. universitets och Tekniska högskolans studentkårer äger , som bedriver restaurangverksam- het vid högskolor på flera orter. På de flesta högskoleorter bedrivs studentbostadsverksamheten i eller privat regi. På några orter har dock studentkårer ett mera omfattande inflytande i stiftelser som äger och hyr ut studentbostäder. Stiftelsen () har SSCO – sam- arbetsorgan för över 50 studentkårer – som huvudman, och det är SOU 2008:11 De obligatoriska studentsammanslutningarna SSCO som utser . SSSB äger och förvaltar omkring 8 000 bostäder. I finns en stiftelse, SGS Studentbostäder, som har bildats på initiativ av förenade studentkårer (GFS) – som har samtliga studentkårer i som medlemmar – och . I stiftelsen utser ord- förande och två ledamöter, vice ordförande och två ledamöter och en ledamot. Stiftelsen hyr ut ca 6 700 bostäder, varav huvuddelen i fastigheter som den äger. I finns Stiftelsen studentbostäder som äger ca 350 studentlägenheter. Dessa hyrs ut till studenter vid (). I stiftelsens styrelse om sex ledamöter utses fyra av studentkår, en av Veterinärmedicinska för- eningen och en av SLU. En del kårer har relativt omfattande bostadsförmedling, utan att själv äga fastigheterna. studentkår har en utvecklad bostads- förmedling. Kåren erhåller ett årligt ekonomiskt bidrag från kommunen för att uppfylla den bostadsgaranti som kommunen ger studenterna. Kåren har även avtal med privata bostadsbolag om att mot ersättning förmedla deras bostäder. är en av största studentbostadsförvaltare. Kåren utför både teknisk och administrativ förvaltning, liksom förmedling av lägen- heter i 530 boenden. Till skillnad från studentkårerna har nationerna enbart studiesociala uppgifter. Den del av verksamheten som har anknytning till studie- situationen består huvudsakligen i introduktion av nya studenter, mottagning och omhändertagande av utländska studenter, kurativt och annat studiesocialt stöd till enskilda studenter samt arbetslivs- kontakter. Nationerna hyr också ut studentbostäder i fastigheter som respektive nation kontrollerar. Vidare driver nationerna en omfattande kontaktskapande verksamhet, med restauranger, caféer, fester och nattklubbar. I restaurangverksamheten utbildas ett stort antal studenter i ansvarsfull alkoholhantering. Till den kontaktskapande verksamheten hör också kulturaktiviteter, tid- ningsutgivning, idrottsverksamhet och särskilda evenemang i samband med t.ex. valborgsfirandet. Vid finns 14 nationer, varav 13 är aktiva. Medlemsavgiften i de aktiva nationerna är ca . Den fjortonde nationen, Skånelandens nation, inrättades 1964 för dem som inte vill eller kan ta del av någon nations verksamhet. Som medlem i denna nation betalar man ingen terminsavgift och nationen bedriver ingen verksamhet. Omkring 10–av studenterna har valt att vara med i Skånelandens nation. Alla de aktiva nationerna äger fastigheter i . Allt arbete utförs ideellt. Nationerna i är 13 till antalet. 12 av dessa är huvudmän för (), som med sina 14 utskott har en bred social verksamhet. AF är centrum för det sociala studentlivet i och äger genom ett dotterbolag den stora fastigheten , i vilken många föreningar har kontor och där omfattande aktiviteter av olika slag anordnas. Genom AF subventioneras också studentföreningar av olika slag. I finns ingen motsvarighet till Skånelandens nation i . Medlemsavgiften till nationerna uppgår i snitt till , av vilken större delen går till AF. Arbetet leds av 2–5 heltidsarvoderade studenter per nation och bedrivs i övrigt av ideellt arbetande studenter. Samtliga nationer har minst en fastighet där det framför allt finns studentbostäder. Totalt har nationerna i 1 300 lägenheter eller rum. Därutöver finns Stiftelsen , som äger och hyr ut 5 700 studentbostäder. Nationerna i har uppskattat sina totala kostnader för studiesocial verksamhet som har anknytning till studiesituationen till . Nationerna vid har beräknat motsvarande kostnader till . Därtill kommer AF:s kostnader för insatser av detta slag, vilka är svåra att urskilja men kan uppskattas till . Vid finns fyra fakultetsföreningar: Huma- nistiska, Samhällsvetenskapliga, Naturvetenskapliga och Juridiska föreningarna. Fakultetsföreningarna bedriver samma slags verksam- het som nationerna i och , dock med mindre omfatt- ning och utan egna fastigheter. Deras medlemsavgift är . disponerar lokaler i ett stiftelseägt Juristernas hus. Övriga föreningar hyr lokaler av Akademiska hus. Fakultetsföreningarna fungerar som paraplyorganisationer för de ämnesföreningar som finns inom respektive fakultetsområde och lånar ut sina lokaler för dessa föreningars olika aktiviteter. Enligt enkätsvaren uppgår fakultetsföreningarnas kostnader för studiesocial verksamhet som har anknytning till studiesituationen till . Det råder delade meningar om de obligatoriska studentsamman- slutningarnas rättsliga ställning. En del menar att sammanslut- ningarna är så hårt knutna till lärosätena att de är att se som en del av det allmänna. Andra menar att sammanslutningarna är själv- ständiga privaträttsliga organ. Om de obligatoriska sammanslut- ningarna är en del av högskolorna upphör de rimligen att existera när obligatoriet tas bort, eftersom det inte finns någon annan formell koppling till lärosätena. Om de däremot är privaträttsliga subjekt, behåller de sin rättskapacitet även om obligatoriet tas bort. Frågan om studentsammanslutningarnas rättsliga ställning får därför betydelse när obligatoriet tas bort. Detta avsnitt inleds med en allmän genomgång av skillnaden mellan offentliga och privata subjekt. Därefter belyses student- sammanslutningarnas situation mer specifikt. 2.6.2Allmänt om offentliga och privata organ De offentliga organ som enligt regeringsformen finns, vid sidan av de beslutande församlingarna, är myndigheter. Myndigheter är regeringen, domstolarna och förvaltningsmyndigheterna. Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen lyder förvaltningsmyndigheterna som huvudregel under regeringen. Organ som är organiserade privat- rättsligt är inte offentliga organ, även om de i vissa fall kan ha ålagts offentliga uppgifter. Regeringsformen skiljer alltså mellan offent- liga organ och privaträttsliga sådana. Några blandade organ finns inte enligt regeringsformens definitioner. Med detta synsätt måste 1TP PT Detta avsnitt bygger på promemorian De obligatoriska studerandesammanslutningarnas offentligrättsliga ställning, som utarbetades av hovrättsassessorn kommitté. De obligatoriska studentsammanslutningarna SOU 2008:11 alltså studentsammanslutningar vara antingen offentliga eller privata organ. Reglerna om allmänna handlingars offentlighet, som är en viktig del i svensk förvaltning, omfattar endast myndigheter. Av 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen framgår att endast handlingar som förvaras hos en myndighet kan vara allmänna. När det gäller allmänna handlingars offentlighet likställs dock med myndigheter även och beslutande kommunala församlingar (2 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen). fanns en uppräkning i tryck- frihetsförordningen av vad som omfattades av begreppet myndig- het. Uppräkningen avslutades med samt övriga till statens förvaltning hörande myndigheter och inrättningar, nämnder, kommissioner och kommittéer. Man kunde alltså inte av denna uppräkning sluta sig till om studentsammanslutningar var att anse som myndigheter eller inte. När ytterligare organ behövde om- fattas av reglerna, togs i stället uppräkningen bort. I förarbetena till sekretesslagen (1980:100) (prop.