sou · GVB360d10 · 2008-01-01 00:00:00 — Proteinhalterna är direkt proportionella till kvävehalterna. I fallet med mer torka senare på säsongen kan det motsatta förväntas, dvs. lägre tillväxt och ökning av biomassa med högre proteinhalter som följd. Utfallet mildras av återkopplingar i växternas funktion så att en minskad kvävehalt orsakar en minskad tillväxt, och vice versa. Ökad avdunstning kan vara ett tecken på ökad transpiration från växten, men kan också vara orsakad av ökad markytavdunstning, och därmed inte nödvändigtvis relaterad till en ökad tillväxt, utan tvärtom transpirationen kan ha minskat. För att kunna göra denna bedömning måste växtens tillväxt och bladytans utveckling skattas. Tillväxtmodeller som beaktar de komplicerade sambanden mellan tillväxt å ena sidan och klimat och vattentillgång å den andra Bilaga B 24 SOU 2007:60 110 utnyttjas för att kunna bedöma hur mycket transpirationen ändrats. Resursutnyttjande Ökad atmosfärisk koldioxidhalt leder till ett ökat resursutnyttjande hos växten. Experimentella resultat har visat att tillväxten ökar i förhållande till tillgänglig solstrålning, vatten och kväve. Detta uttrycks ofta i ökad strålningsutnyttjande (på engelska: radiation use efficiency), ökad vattenutnyttjande effektivitet (water use efficiency) och en sänkt maximal kvävekoncentration i bladen. Vid en förhöjd CO2-halt i atmosfären påverkas markvattensituationen både negativt av en ökad tillväxt och transpiration och positivt av en bättre vattenhushållning genom ökat klyvöppningsmotstånd. Växtegenskaper som är gynnsamma för god skörd vid torra förhållanden är främst en snabb etablering av ett effektivt rotsystem, och att bladen kan begränsa vattenförlusterna vid transpiration i samband med upptaget av koldioxid från luften. Det senare påverkar bladens energibalans och höjer deras temperatur. Allmänt är ingen av dessa egenskaper direkt avgörande för val av gröda under rådande klimat i , men kan tänkas bli mer betydelsefulla i ett framtida torrare klimat. Det är dock känt att vissa grödor (t.ex. havre) är känsliga för vårtorka, medan andra grödor är känsliga för torka , t.ex. vall. Anpassningar till torra förhållanden består i val av gröda, art och sortblandningar i vall, samt förädling till sorter med effektivare rotsystem och vattensnålare fotosyntes (högre vattenutnyttjande effektivitet). I nuvarande klimat är denna anpassning inte noterbar bland andra anpassningsåtgärder inom växtodlingen. Skillnader inom landet Regnet som tillförs marken lagras upp i markprofilen. Markens fysikaliska egenskaper (vattenhållande förmåga mm) bestämmer i samspel med klimatvariationer och växtens utveckling hur detta vatten fördelas mellan avdunstning och avrinning. Främst är det olika marktypers förmåga att lagra vatten som avgör om vattnet kan allokeras mer till produktiv transpiration än till avrinning eller markytavdunstning, även om t ex. infiltration och kappiläritet SOU 2007:60 Bilaga B 24 111 också är viktiga faktorer. Markens lerhalt är ett mått på dess textur och används ofta som indikator för att jämföra olika marktypers vattenhållande förmåga. Lerhalten har kartlagts för svensk för de översta av markprofilen och visar på en stor variation mellan olika regioner i (m.fl. 1999). Störst andel av åkerareal med hög lerhalt återfinns i slättbygder (Ss) och speciellt i den ostliga delen. Mer än halva arealen har hög lerhalt (dvs. klassas som mellanlera, eller lerigare) men varierar från ~35 % i och till ~85 % i . I finns det dock en stor andel mark som innehåller någon andel lera (~70%). Sedan avtar andelen areal med hög andel lerhalt ju mer söder- och norrut man går från . I norra slättbygder är andel areal lerjordar och varierar från ~30 % i till ~60 % i . I mellanbygder och södra slättbygder är andelen mycket låg och arealen mark med någon lerhalt varierar från ~5 % i till ~50 % i . Andelen areal lerjordar minskar ännu mer markant norrut från och är i nedre och i övre . I nedre är dock andelen mark med någon lerhalt stor, (Tabell A2.1, Fig. A2.1 i appendix). Syftet med denna studie är att bedöma effekter av förändrade vattenförhållanden på olika grödors produktivitet, baserat främst på förändringar i nederbörd, men i viss uträckning också temperatur. För att erhålla ett underlag för bedömningarna har vi först försökt utvärdera odlingssäsongens förändring i termer av tidpunkt för vårbruk, skörd och höstbruk för vår- respektive höstgröda. Denna analys beskrivs först mer utförligt för slättbygder och därefter för olika regioner i . 2.2 Odlingsperiod för vårsådda grödor Tidpunkt för vårbruk Vegetationsperiodens start Tidpunkten för sådd ~2085 kan bli tidigarelagd i enlighet med att vegetationsperiodens start blir i , vilket innebär en tidigareläggning med bara i sydligaste delarna i inlandet i mellersta och norra . Avläsningen för är visserligen enligt Tabell A2.2 (appendix) först Bilaga B 24 SOU 2007:60 112 dagarna , men vi antar att en korrektare bedömning är som för övriga . I mellanbygder blir det tidigare, dvs. första halvan av februari, i inlandet. I får östra delarna två månaders tidigareläggning av vegetationsperiodens start och lika tidig start som i , medan i västra blir starten tidigare än ~1975 dvs. en vecka in . I sydligaste delarna av nedre startar perioden , men tidigareläggningen minskar snabbt norrut och blir i nordligaste delarna bara en månad dvs. I övre startar vegetationsperioden , en tidigareläggning jämfört med ~1975. (Tabell A2.2). Sista vårfrosten Om man pga tidigare vårbruk kan så tidigare, kan då vårsådden äventyras mer av vårfroster än ? kommer sista vårfrosten att tidigareläggas i motsvarande grad som andra faktorer som styr vårbruket? Detta påverkar val av tidpunkt för vårbruket. Om tidpunkten för sista vårfrosten avgör såtidpunkt ~2085 kommer den att kunna ske i (södra ) och i övriga (tidigare i väst). I skulle vårsådden kunna ske och i i de södra delarna i de norra delarna. Med samma logik skulle vårbruket i medeltal 196190 ha skett i i första halvan av april, i i andra halvan av april och i , vilket ganska väl överensstämmer med tidpunkterna för dagens vårbruk (Tabell 2.3). En tredjedel till knappa hälften av tidigareläggning av sista vårfrosten till ~2085 kommer att ha inträffat redan ~2025. Den observerade redan inträffade tidigareläggningen från ~1975ERA40 till 19912005 (~1998ERA40) är en knapp vecka vilket är relativt lite jämfört med vad klimatförändringsscenarierna förutspår (). (Tabell A2.3) SOU 2007:60 Bilaga B 24 113 Markvattenhalt Även om vegetationsperiodens start och dagen för sista vårfrost tidigareläggs kan hög markvattenhalt förhindra att marken bär såmaskiner m.m. (jämför med de Toro och , 2004). är detta redan en begränsande faktor och avgör den faktiska såtidpunkten. Kan det bli mer frekvent med långa torrperioder som förmår torka upp så pass att vårbruket kan börja tidigare? Vi har utnyttjat simuleringar med en tillväxt- och vattenbalansmodell för vall för att göra en kvalitativ bedömning av huruvida markförhållandena kan bli torrare eller våtare på vår och höst. Simuleringarna beräknar effekter av förändringar i temperatur och nederbördsklimatet, samt ökad CO2-halt, på tillväxt och vattenbalans. Simuleringarna gäller för specifika lokaler i och , med specifika markegenskaper, och för specifika väderförhållanden. Även om markegenskaperna i någon mening är karaktäristiska för regionen så är extrapoleringen till medelförhållanden för hela regionen och över tiden mycket osäker. Simuleringarna måste därför ses som ett mycket litet urval från den stora datamängd som karaktäriserar markvattenförhållandena i medeltal (se vidare avsnittet för nedan). Som en konsekvens av ändrade vattenbalanser för ~2085 ändras upptorkningsförloppet , liksom uppblötningsförloppet . Vi har försökt att åskådliggöra ändringarna genom att subjektivt uppskatta hur med tendens till upptorkning från mättad rotzon förskjutits. har på motsvarande sätt första dag för en period med sammanhängande mättade förhållanden uppskattats. Antalet dagar som jorden varit torrare ~2085, än 1985, är i medeltal , medan motsvarande antal torrare dagar är betydligt färre beroende på att vattenmättnad av profilen i många fall aldrig inträffade (Tabell 2.1). Bilaga B 24 SOU 2007:60 114 Tabell: 2.1 Senaste dag med mättad markvattenhalt och tidigaste dag . avser minst två av Gödslad gräsvall Vår Höst (dag nummer) Δ ~2085 (dagar) (dag nummer) Δ ~2085 (dagar) (moig sand) 15 -5 - 0 (sandig mo) 85 -30 - 0 (mellanlera) 115 -20 340 +10 (mellanlera) 95 -20 - 0 (styv lera) 110 -25 250 +20 Simuleringarna antyder att perioder med upptorkningen skulle inträffa i södra (), i norra (), och på de övriga lokalerna. De månadsvisa kvalitativa förändringarna är redovisade i Tabell 2.2. Det måste påpekas att tabellerna 2.1 och 2.2 bygger på enstaka år och enstaka platser och generaliseringen från dessa värden till medelvärden och region är mycket vansklig. I alla de studerade fallen verkar dock förlusterna av vatten stimulerats mer än tillförseln i en välgödslad gräsvall. Tabell 2.2 Förändring i markvattenhalt i gödslad gräsvall (kvalitativ förändring ~20851985; 0 = ingen förändring) April Nov Dec 0- 0 0 0 - - + 0- - - - - - 0 0 0 0 - -0 0 0 - 0 0 0 0- - - - - - - -0 0 0 Tidpunkt för skörd Stråsädens utveckling går snabbare i ett varmt än i ett kallt klimat och snabbare vid lång än kort daglängd. Denna respons på klimatet är ofta sortspecifik och jordbrukaren väljer för området lämpliga SOU 2007:60 Bilaga B 24 115 sorter. Det finns fenologiska modeller som kan beräkna utvecklingshastigheter men dessa används sällan i praktiskt jordbruk och finns därför bara kalibrerade för enstaka sorter (se vidare höstsådda grödor). Såtidpunkten påverkar under vilka förhållanden en gröda utvecklas. Sen sådd gör att grödan utvecklas under förhållandevis längre daglängder och varmare väder. Man har också funnit rent empiriskt att tidigare sådd ger tidigare skörd, dock inte i lika stor utsträckning. I skördas vårkorn i genomsnitt ca 1:a september. Empiriskt har 3 dagars tidigare sådd visat sig motsvara 1 dags tidigare skörd (och , 2007) vid nutida klimatvariabilitet. Vårbrukets tidigareläggning med till ~2085 skulle då motsvara en tidigareläggning av skörden . Dessutom borde ett allmänt varmare klimat ge en snabbare mognad av grödan. För höstvete i beräknades denna effekt (se Tabell 2.4, nedan). Detta borde vara en överskattning av effekten på vårgrödan eftersom höstgrödan växer . Det är svårt att utifrån detta skatta hur många dagar skörden tidigareläggs; men mindre än fem. Vi föreslår helt grovt tre veckors tidigareläggning av skörden av den vårsådda grödan. Bilaga B 24 SOU 2007:60 116 Odlingsperiod Figur 2.1 Odlingsperiod för vårkorn i slättbygder ~2085 (överst) och referens (~1975, 2000; nederst). mellan T>5 och sådd visar sista vårfrost. Den streckade horisontella dubbelpilen indikerar spridningen inom regionen för slättbygder startar vegetationsperioden ~2085 (än ~1975) (se Fig. 2.1). Sista vårfrosten inträffar drygt in (tidigare än ~1975). Upptorkning av marken börjar strax efter mitten av mars och vårbruket kan antas vara i gång runt 25:e mars, en knapp månad tidigare än ~1975. Skörden inträffar drygt in (än ~1975). Sammantaget för alla regioner kommer vegetationsperioden ~2085 att starta vid ganska lika tidpunkt i och , dvs. i första halvan , en månad senare i nedre och ytterliggare en månad senare i övre , dvs. (Tabell 2.3). Sista vårfrosten sammanfaller ungefär med vegetationsperiodens start i och övre , medan den inträffar en månad in i vegetationsperioden i och en halvmånad i nedre . Upptorkning av marken kan ske södra slättbygder, i mellanbygderna medan i norra och kan den ske strax efter mitten av mars. Start av vårbruk bedöms bli bestämt av upptorkningen i mellan- och norra slättbygder till början respektive . För och övre föreslår en agrar bedömning en månads tidigareläggning T>5 Ja Fe Se Ok No De Snötäcke T<5 Ja Fe Se Ok No De T>5 Sådd Skörd T<5 Snötäcke 2085 Referens SOU 2007:60 Bilaga B 24 117 jämfört med ~1975 vilket betyder respektive i andra halvan av april. Skörden bedöms ske i andra halvan av juli i söder, i och ytterliggare i norr, dvs. en månad senare än i söder, precis som . Tabell 2.3 Grovt uppskattade datum för vårkornets odlingsperiod ~2085 i olika regioner i Gss Gmb Gns Ss Nn Nö Start av veg. period T>5 10/2 (20/2*) 10/2 15/2 15/2 (10/3*) 10/3 15/4 (10/4*) Sista vårfrost 5/2 15/2 15/2 10/3 25/3 10/4 Mättad mark t.o.m. 15/1 1/3 20/3 20/3 Vårbruk 5/3* (5/4+*) 5/3 25/3 25/3 (1/4*) (20/4+*) 20/4* (20/5+*) Skörd 20/7* (5/8+*) 10/8 (10/8*) (1/9+) 20/8* (5/9+*) * = H. Fogelfors, SLU pers. ; + = ~1975 alt. ~2000 2.3 Odlingsperiod för höstsådda grödor Tidpunkt för höstsådd Höstsådden ska ske innan vegetationsperiodens slut för att växten ska kunna etablera sig och erhålla en viss mängd reservnäring . Växten får dock inte ha tillväxt för mycket för att inte störa invintringen och göra växten mindre vinterhärdig, samt för att undvika att skadegörare kan frodas i grödan . Nuvarande såtidpunkt av höstvete i är ca 15:e september (ca DN 260), dvs. innan vegetationsperiodens slut. En agrar uppfattning är att höstsådden redan senarelagts drygt . Senareläggning av höstsådden följer inte utan vidare senareläggningen av vegetationsperiodens slut. Senareläggningen begränsas nämligen av att den tillgängliga solinstrålningen minskar alltmer framåt hösten, och växtens möjlighet att lagra in tillräckligt med reservnäring tar då . Senareläggningen av höstsådden kan också begränsas av att markvattenhalterna ökar alltmer framåt hösten. Tidpunkten för höstsådden måste också ta hänsyn till växtskadegörares effekter på grödan . Bilaga B 24 SOU 2007:60 118 Vegetationsperiodens slut Vegetationsperioden kommer att förlängas med i och pågå fram till första halvan av december (Tabell A2.4). Höstsådden skulle alltså kunna senareläggas i motsvarande grad med en viss reduktion pga att ljusförhållandena minskar alltmer framåt hösten. Vi har uppskattat denna förlängning av perioden till och höstsådden föreslås till andra halvan av oktober för höstvete. Fram till och med oktober bedöms inte markens bärighet begränsas av hög markfuktighet mer än vad det gör , snarare mindre (Tabell 2.2), vilket skulle kunna tillåta höstsådd . Förlängningen av vegetationsperioden blir störst i och södra nedre och minst i södra . Följden blir att vegetationsperiodens slut inträffar ungefär i och men betydligt senare i övre . Vinter Snötäcket ser ut att minska markant och kommer troligen inte att påverka tillväxtens start . Snötäckets varaktighet ~2085 ser ut att kunna bli ungefär en månad i , och nedre , vilket betyder en stor minskning speciellt för nedre (knappt ). I övre kan snötäcksperioden minska mindre och bli drygt 3 månader ~2085 (se Tabell A2.5). Enligt observerade förändringar (från ~1975ERA40 till ~1998ERA40) har de föreslagna förändringarna av snötäcket till ~2085 redan skett i , och till mer än hälften för övriga . I har ca en tredjedel av den föreslagna förkortningen redan skett medan det i inte skett så stora förändringar . Mildare vintrar kan påverka övervintringen av grödan på olika sätt. Övervintringen gynnas av att risken för köldskador minskar men missgynnas av att den ökade temperaturen ökar respirationen vilket kan utarma och avhärda växten och öka dess känslighet. Klimatscenarierna visar på ökat nettoinflöde av vatten vid markytan (nederbörd minus avdunstning; Fig. 2.5a). Detta, tillsammans med varma perioder , torde leda till att förekomsten av vattensamlingar på markytan ökar, och om de tillfryser kan grödorna skadas av isbrännor. SOU 2007:60 Bilaga B 24 119 utsträckning dessa faktorer leder till ökad eller minskad utvintring är mycket svårbedömt. Start av tillväxt För de växter som överlever vintern kan tillväxten ~2085 börja tidigt i och med att vegetationsperiodens start kan bli i , östra och sydligaste delarna av nedre . I västra startar den och i blir starten i de sydligaste delarna (som sagt) i de nordligaste delarna (se avsnittet Vegetationsperiodens start ovan). Tidpunkt för skörd Varmare väder påskyndar utvecklingen av stråsädesgrödor som då mognar tidigare, men effekten beror på ljusförhållandena. För höstvete gynnas utvecklingen av långa dagar. En temperaturökning påskyndar därför utvecklingen mindre än motsvarande ökning . Vi har försökt bedöma effekten av ett ändrat temperaturklimat m h a en utvecklingsmodell för höstvete (se t.ex. och , 2006). Vi har avläst temperaturhöjningar för ~2085 från klimatscenariekartorna och korrigerat dem för redan observerad inträffad temperaturhöjning från ~1975Obs till ~1998Obs (). Som ett exempel har tidpunkten för höstvetets skörd simulerats för utgående från observerade dygnsmedeltemperaturer vid (19962000; SLU-data). Skördetidpunkt för ~2085 har simulerats genom att addera den beräknade temperaturhöjningen från 1998Obs till ~2085 till temperaturklimatet 19962000 (Tabell A2.6). Den observerade förändringen av temperaturen från ~1975Obs till ~1998Obs var större än den modellerade (ERA40; Tabell A2.6) vilket möjligen innebär en underskattning av ΔT(~2085) och utvecklingshastigheten i Tabell 2.4. Bilaga B 24 SOU 2007:60 120 Tabell 2.4 Simulerade utvecklingsstadier för höstvete dels för basår, dels för basår + ändring av temperatur enligt skillnaden mellan ~2085 och ~1975 klimatsimuleringar (dagnummer från 1:a januari) Dubbelringstadiet Blomning Mognad Basår DN från 1jan + ΔT(~2085) + ΔT(~2085) + ΔT(~2085) 1996 134 111 187 170 239 229 1997 125 73 181 164 229 213 1998 123 82 183 163 239 227 1999 111 83 170 155 236 201 2000 113 79 170 152 239 213 Medel 121 86 178 161 236 217 Variation 21/414/5 (23) 14/321/4 (38) 20/65/7 (17) 1/619/6 (18) 1727/8 (10) 20/717/8 (28) Dubbelringsstadiet är ett utvecklingsstadium för axanlaget som växten når och här kan fungera som ett mått på hur mycket tidigare växten ligger i tillväxtfasen vid en klimatförändring. Detta stadium nås tidigare än , blomning och skörd , vilket främst innebär en 23 veckors förlängning av vårens tillväxtperiod. Det är också noterbart att spridningen i växtens utveckling mellan år verkar öka för ~2085, troligen till följd av att utvecklingen sker förhållandevis tidigare då daglängden är kortare, och går då långsammare. SOU 2007:60 Bilaga B 24 121 Odlingsperiod Figur 2.2 Odlingsperiod för höstvete i slättbygder ~2085 (överst) och referens (~1975, 2000; nederst). Den streckade horisontella dubbelpilen indikerar spridningen inom regionen. DR betyder dubbelringstadium Sammantaget för slättbygder kommer höstvete ~2085 at sås in och tillväxer (alternativt respirera mer än den tillväxer) fram , vilket är ca en månad senare än . Tillväxten startar och ca 1:a april (+ ) inträffar dubbelringsstadiet vilket är ca en månad tidigare än 1998. Blomningen inträffar ca 10:e juni (+ ) och mognaden 5:e augusti (+ 1.5 veckor) (Fig. 2.2). För olika regioner i bedöms höstsådden ske tidigare i söder än i norr. Höstgrödan tillväxer fram i både och . I nedre slutar tillväxten i senare delen av november och i övre . Tillväxten börjar i och , in i nedre och i övre (Tabell 2.5). T>5 Blomning Mognad Ja Fe Ju Ju Au Se O No De Sådd T<5 2085 Referens T>5 Blomning Mognad Ja Fe Ju Ju Au Se O No De Snötäcke Sådd T<5 D Snötäcke D Bilaga B 24 SOU 2007:60 122 Tabell 2.5 Grovt uppskattade datum för höstvetets odlingsperiod ~2085 i olika regioner i . Värden inom parentes avser andra uppskattningar, se noteringar Gss Gmb Gns Ss Nn Nö Höstsådd 15/10* (15/9+*) 10/10 (1/10*) 15/9* Stopp av veg. period T>5 5/12 (10/12*) 5/12 5/12 10/12 (20/11*) 20/11 5/11 (1/11*) Mättad mark fr o m 1/12 10/10 Start av veg. period T>5 1/3 (20/2*) 10/2 15/2 15/2 (10/3*) 10/3 15/4 (10/4*) Blomning 10/6 Skörd 5/8 *) H. Fogelfors, SLU pers. komm., +) ~1975 alt. ~2000. 2.4 Vattenbalans Vattentillgången för en växt bestäms av samspelen mellan nederbörd, avdunstning (inklusive transpiration), avrinning och grödans tillväxt och vattenutnyttjande. Värden på detta kan erhållas genom simulering av grödors tillväxt, vilket dock kan vara komplicerat att utföra på ett korrekt sätt (se avsnittet nedan). För att göra en enklare uppskattning, och igengäld kunna göra bedömningar för fler regioner har vi här valt att se på vattenbalansen och dess enskilda komponenter, som de beräknats av klimatmodellen (dvs. modellen som beräknat klimatscenariekartorna). Vissa komponenter i vattenbalansen har erhållits direkt från klimatscenariekartorna (nederbörd och avrinning) och vissa har beräknats som differensen mellan två kartor (avdunstning och markvatten) varvid felet kan fördubblas jämfört med felet i de direkta avläsningarna. Vattenbalansen för mark-växt systemet innebär att förändringar i nederbörd (ΔP) ska fördelas mellan en förändring i avrinning (ΔA), en förändring i avdunstning (ΔE), samt en förändring i mängd markvatten (ΔS). Förändringar av mängden vatten i växten är i dessa sammanhang försumbara. Förändringar i avdunstningen ΔE kan till viss del betraktas som relaterad till tillväxten hos grödan och är i någon mening ett mått på förändringar av denna. Förändringar i avrinningen ΔA ger en uppfattning om hur mycket vatten som rinner igenom markprofilen och som kan utlaka näringsämnen. Förändringar i markvattnet ΔS ger ett mått på fuktighetsförhållandena i marken vilket är betydelsefullt för t.ex. SOU 2007:60 Bilaga B 24 123 den mikrobiella aktiviteten och därmed omsättningen av näringsämnen, såsom kvävemineralisering och kvävefixering. Figur 2.3 Förändringar i nederbörd (ΔP) ska fördelas mellan en förändring i avrinning (ΔA), en förändring i avdunstning (ΔE), samt en förändring i mängden markvatten (ΔS) Figur 2.4a Förändring av nederbörd ~2085 – ~1975 (ΔP; mm/månad). Torraste delen av respektive regionen (ej Ss) ΔP - ΔE = ΔA + ΔS ΔE = ΔP - Δ(P-E) ΔS = Δ(P-E) - ΔA P E Avrinning +ΔP +ΔA +ΔE ΔS -25 -15 -5 5 15 25 Ja Fe Se Ok No De 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn Bilaga B 24 SOU 2007:60 124 Figur 2.4b Ackumulering av ΔP (mm). Lägsta värden är Gmb, och sedan i tur och ordning uppåt: Gss, Gns, Ss och Nn Klimatscenariekartorna har avlästs för år ~2085, och de mest torra delarna av respektive region har valts ut (dvs. med minsta ökning eller största sänkning av nederbörden), så när som för , där inte tagits med därför att förändringarna där varit annorlunda regionen i övrigt. Allmänt har varit torrare än övriga . För i allmänhet visar scenarierna att nederbörden ~2085 blir större än ~1975, medan juni, juli, får mindre nederbörd. är ökningen medan är den mindre (Fig. 2.4a). Minskningen av nederbörden är störst med /månad i och . Sammantaget leder detta till att nederbörden minskar minst i (15mm), näst minst i (, utom ) och mest i mellanbygder () (Figur 2.4b). -60 -45 -30 -15 0 15 30 Ja Fe Se Ok No De 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn Och Gmb Ss i väst = +(-15mm) SOU 2007:60 Bilaga B 24 125 Nettoinflöde vid markytan Figur 2.5a Förändring av nettoinflödet vid markytan ~2085 – ~1975 (Δ(PE); mm/månad). Torraste delen av respektive regionen (ej Ss) Figur 2.5b Ackumulering av Δ(P-E) (mm) Lägsta kurvan är Gmb och , och sedan i tur och ordning uppåt: Nn, Gss, Gns, Ss och Nö Också avdunstningen påverkas av en klimatförändring och nettoinflödet vid markytan (nederbörd – avdunstning) minskar i , och nedre för hela och minskningen är som störst med /månad för mellanbygder och /månad för . Övriga delar av året ökar nettoinflödet vid markytan (Fig. 2.5a). Ackumulerat minskar nettoinflödet med i och i mellanbygder. För -25 -15 -5 5 15 25 Apr Nov Dec 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn -100 -50 0 50 100 Ja Fe Se Ok No De Och Gmb 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn Bilaga B 24 SOU 2007:60 126 är motsvarande minskningar ca 35 respektive . skiljer sig markant från övriga och får en minskning enbart och sker ingen ändring jämfört med ~1975 och ökar nettoinflödet vid markytan med (Fig. 2.5b). Avrinning Figur 2.6a Förändring av avrinningen ~2085 - ~1975 (ΔA; mm/månad). Torraste delen av respektive regionen (ej Ss) Figur 2.6b Ackumulering av ΔA (mm).