sou · GVB339 · 2008-01-01 00:00:00 — Långt ifrån alla uppgifter inom polisen kräver polismans befogenheter och kräver därtill annan kunskap än den som ryms inom ramen för polisutbild- ningen. En annan avgörande faktor är en utvecklad samverkan mellan polisen och övriga aktörer av betydelse för det brottsförebyggande arbetet. Polisen måste delge andra, t.ex. kommunerna, den kunskap de får i sin verksamhet kring lokala problemställningar. Att komma till rätta med de bakomliggande problemen kring brottsligheten är inte i första hand en uppgift för polisen. Likaså måste kommunerna och andra intressenter delge polisen kunskap av betydelse för brotts- bekämpningen. Ansvaret måste fördelas och arbetet utföras där kunskapen och verktygen finns. Arbetet med att förhindra brott kan också vara mer individuellt baserat. Ett exempel är att öka kunskapen om s.k. strategiska brott, t.ex. brott där det är känt att det finns en stor risk att en förstagångs- förbrytare fortsätter med mer allvarlig brottslighet. Detsamma gäller för s.k. upprepad utsatthet, dvs. den typ av brott där den som blivit utsatt för brott löper en höjd risk att utsättas på nytt. Hur framgångsrik polisen är när det gäller att klara upp de brott som anmäls skiftar naturligtvis mellan olika typer av brott. Gene- rellt rör det sig om . Det är ett rimligt krav från statsmakterna och allmänheten att den andelen ökar. finns ett krav på såväl polis som åklagare att använda skattemedlen för att Framtidens polis – krav och förväntningar bedriva sin verksamhet på ett så effektivt sätt som möjligt. Såväl polis som åklagare måste därför tänka i processekonomiska termer, dvs. att varje åtgärd som vidtas i en utredning måste bedömas kunna föra utredningen framåt i syfte att identifiera en gärningsman och att samla bevisning inför en prövning i domstol. Det finns flera avgörande framgångsfaktorer i den utredande verk- samheten. Att i så stor utsträckning som möjligt arbeta med färska ärenden är en. En annan är att utnyttja den forensiska tekniken. Diskussionen har gått mot att polisen ges ett allt större ansvar för att självständigt leda förundersökningar avseende den s.k. vardagsbrottsligheten, medan åklagarna i stället skall ägna sig åt utredningar som kräver en åklagares särskilda kompetens. Att utreda vardagsbrotten bör vara en del av den ordinarie polisverksam- heten. Brott med särskilt högt straffvärde ställer särskilda krav på polisen vad gäller uppklarning. Även om denna typ av brott, t.ex. mord och grov våldtäkt, är relativt få till antalet har de stora kon- sekvenser för de inblandade. Brotten är därtill ofta uppmärksam- made i media och allmänheten är därmed engagerad. Det är därmed avgörande för polisens trovärdighet att det utredningsarbete som följer på ett sådant brott är framgångsrikt. Arbetet ställer krav på specialistkompetens och skiljer sig därmed från vad som gäller be- träffande vardagsbrottsligheten. Detsamma gäller för den grova och organiserade brottsligheten, den ekonomiska brottsligheten och miljöbrotten. Nyckeln till framgång är beträffande denna typ av brottslighet att rätt utbildad och erfaren personal snabbt sätts in i utredningsarbetet. I det sammanhanget blir glesbygdsproblematiken tydlig. Det är inte möjligt att upprätthålla den nödvändiga kompetensen på alla de platser där polisen är verksam. Än svårare bör det bli mot bakgrund av resonemangen om de begränsade framtida offentliga resurserna och trenden med en allt glesare glesbygd. I stället krävs en tydligare specialisering, t.ex. avseende den grova och organise- rade brottsligheten och andra brott med mycket högt straffvärde. Detsamma gäller för andra typer av brott som kräver särskilda kun- skaper, t.ex. brott i IT-miljön, ekonomisk brottslighet och miljö- brott. Det kommer således inte att vara den för medborgaren kända, lokala polisen som normalt har att handlägga den typen av ärenden, utan poliser med särskild kompetens från andra delar av polis- organisationen. Ett sådant synsätt torde ligga väl i linje med reso- nemangen ovan om den framtida medborgaren som en kritiskt Framtidens polis – krav och förväntningar granskande person med högt ställda krav på resultat och ett pro- fessionellt genomfört arbete. Sammanfattningsvis är det vår mening att den framtida polisen måste kunna möta de krav som finns på den goda polisen. En polis där led- orden är såväl kunskap som repressiv förmåga, dvs. både en intellek- tuell kapacitet och en förmåga att visa musklerna. Tillgängligheten för alla – oavsett var man bor och oavsett vem man är – är avgörande. Tillgängligheten behöver emellertid inte be- tyda att den lokala polisen svarar för allt. Specialisering är ett måste för att möta kraven på professionalism. En rimlig avvägning mellan en lokalt tillgänglig polis, inte minst i glesbygden, och en förmåga att ställa spetskompetens till förfogande vid behov är nödvändig. Polisen är i sin verksamhet beroende av att andra delar av sam- hället har förmåga att komma till rätta med problem som påverkar polisen, men som inte är polisens ansvar. Den tidigare berörda frågan om en fortsatt segregation i framför allt storstadsområden samt förekomsten av alkohol och droger har en direkt påverkan på poli- sen. I den mån problemen ökar, ökar belastningen på polisen. Om problemen i stället minskar ges möjlighet för polisen att frigöra resurser för annan verksamhet. Kraven på polisen kan därmed inte betraktas isolerat från de krav som ställs och i fram- tiden kan komma att ställas på andra myndigheter. Som framgått sker stora förändringar i samhället, såväl i som internationellt. En allmän synpunkt tycks vara att förändring- arna sker i allt snabbare takt. Som vi påpekat tidigare finns ingen möjlighet att med säkerhet uttala sig om framtiden. En sak tycks dock stå klar – förändringstakten lär förbli hög. Som en avslutande synpunkt vill vi därför framhålla vikten av att polisen har förmåga att förändra sin kompetens, verksamhet och organisation i takt med att omvärlden förändras. Att ha förmågan att kompetensutveckla den egna personalen i takt med att kraven förändras och att vid behov förvärva kompetens som finns utanför den egna organisa- tionen är viktiga förutsättningar för framtidens polis. Sådana åt- gärder kan dessutom behöva vidtas med relativt kort varsel. En inbyggd flexibilitet är tveklöst det säkraste och bästa medlet att möta morgondagens krav. Ett sätt att höja beredskapen inför kommande förändringar är att polisen fortlöpande genomför studier Framtidens polis – krav och förväntningar av den typ som här har presenterats, dvs. en återkommande bevak- ning av omvärlden i syfte att finna faktorer som kan komma att förändra de krav som finns på polisen. En polisutbildning för framtiden En särskild utredare skall lämna förslag till hur den nuvarande polisutbildningen bör reformeras. Syftet är att säkerställa att en- skilda poliser och polisorganisationen som helhet motsvarar de krav som ställs på polisverksamheten och på de förhållningssätt som skall styra arbetet. Uppdraget innebär att utredaren skall kartlägga och analysera hur kraven på polisverksamheten och därmed på poliserna kan komma att förändras jämfört med situationen . Med det som utgångspunkt skall utredaren genomföra en granskning av dagens polisutbildning vad avser antagningskrav, rekryteringsprocess och grund- och vidareutbildningen. Utredaren skall kartlägga och analysera de behov och förvänt- ningar som finns på polisorganisationen i fråga om etnisk mång- fald, jämställdhet, polisverksamhet i glesbygd och i storstad och en breddad rekrytering till polisyrket. I uppdraget ingår också att överväga de andra frågor som aktu- aliseras med anledning av uppdraget. Som en del i arbetet skall utredaren hämta in information om polisutbildningar i andra relevanta länder för att, i de fall detta är motiverat, ta till vara kunskap och erfarenheter. Utredaren skall lämna förslag till hur förändringarna skall genom- föras. Utredaren skall beakta de överväganden och förslag som redo- visas i delbetänkandet Läget i rättsväsendet och förslag till fortsatta reformer inom brottsutredningsverksamheten m.m. (SOU 2003:114) avseende kriminalpolisutbildning och behovet av en breddad rekry- tering till den brottsutredande verksamheten. Utredaren skall utifrån de identifierade kraven och granskningen av polisutbildningen lämna förslag till hur denna bör reformeras. Den första delen av uppdraget, som handlar om att identifiera de krav som kommer att ställas på polisverksamheten, skall redovisas . Uppdraget skall slutredovisas . Polisprogrammet i dess nuvarande utformning tillkom 1998 och bedrivs enligt bestämmelserna i polisutbildningsförordningen (1999:740). Utbildningen omfattar heltidsstudier. Eleverna har efter avlagd polisexamen möjlighet att söka betald handledd praktik som aspirant vid en polismyndighet. Efter sex månaders god- känd praktik anställs aspiranten som polis. Utbildning av poliser bedrivs vid i samt som uppdragsutbildning vid och univer- sitet på uppdrag av . Det finns även en möjlighet att genomgå polisutbild- ningen på distans. Utbildningsinnehållet på distansutbildningen är detsamma som i det vanliga polisprogrammet. i är huvudansvarig för distansutbildningen medan de lokala polis- myndigheterna svarar för merparten av de praktiska momenten. ansvarar i samverkan med polismyndigheterna för rekryteringen av studenter till utbildningen. Behörighetskraven för antagning till den är omfattande. Utöver grundläggande be- hörighet för högskolestudier samt vissa särskilda behörigheter, bl.a. i svenska, skall den sökande ha de personliga egenskaper som bedöms nödvändiga för polisyrket. Därutöver ställs krav på att den sökande bl.a. har normal fysisk förmåga, är under antagningsåret och svensk medborgare. Urvalet sker i flera steg och inleds vid polismyndigheten i det län där den sökande bor. De sökande som bedöms vara mest kon- kurrenskraftiga kallas därefter till fysiska prov. I nästa steg kallas kvarvarande sökande till fördjupade tester och intervjuer. Slutligen fattar beslut om den sökande skall antas till polisutbildningen. Den grundläggande polisutbildningen har varit föremål för flera utredningar och interna granskningar. Resultatet av den kanske mest genomgripande utredningen presenterades 1996 i departe- mentspromemorian Rekrytering och grundutbildning av poliser (Ds 1996:11). Där föreslogs bl.a. en anpassad utbildning inom ramen för högskoleväsendet med ämnen som juridik, beteende- vetenskap, psykologi, informationsteknik och svenska. Den reste- rande mer praktiskt inriktade delen av polisutbildningen skulle en- ligt utredningen påbörjas när den teoretiska utbildningen var av- slutad med godkända examina. redovisade en arbetsgrupp vid en genomförandeutredning där man valde att gå ett steg längre än för- slagen i departementspromemorian genom att föreslå att hela polis- utbildningen skulle utgöra högskoleutbildning. Detta var bakgrun- den till att inledde ett samarbete med uni- versitet och senare även med . Det var emellertid och är fortfarande fråga om uppdragsutbildningar. Bland övriga utredningar och granskningar kan nämnas departe- mentspromemorian Vidareutbildning av poliser (Ds 1997:5), Riks- polisstyrelsens granskningar av polisutbildningen (VKA 761-3176/00) och 2002 (VKA 977-2964/02) samt Rikspolis- styrelsens uppföljning av granskning av polisutbildningen (VKA 977-2964/02) som genomfördes –2005. Av intresse i detta sammanhang är också den kartläggning av mångfaldsarbetet inom polisen som genomfördes av förre länspolismästaren i , (dnr Ju2004/8969/PO). Behovet av en utredning har getts långtgående befogenheter för att full- göra sina uppgifter och poliser måste därför motsvara högt ställda krav på kompetens och uppträda på ett sätt som inger förtroende hos allmänheten. Polisutbildningen har i sin nuvarande utformning varit oföränd- rad sedan den tillkom 1998. Samhällsförändringar i och i omvärlden innebär att förutsättningarna för polisarbetet också för- ändras. Dessa förändringar kan t.ex. komma att kräva resurs- förstärkningar och en modernisering av den lagstiftning som regle- rar polisens arbete. Polisens förmåga handlar också om kompetensen och lämplig- heten hos varje anställd. Polisutbildningen måste vara utformad på ett sätt som säkerställer att enskilda poliser uppfyller de kompe- tenskrav som är nödvändiga för att utföra arbetet på ett pro- fessionellt sätt. Ny teknik och nya typer av brottslighet innebär att vissa poliser måste ha specialistkompetens inom områden som IT och ekonomi samt i övrigt ha en förmåga att hantera komplicerade problem och orsaksförhållanden. Polisverksamheten måste ständigt utvecklas och anpassas för att möta medborgarnas behov och förväntningar. De som blir poliser måste därför också ha den personliga lämplighet som krävs för yrket, till exempel i fråga om att bemöta människor med varierande bakgrund och i olika situationer. Förutsättningarna för att arbeta som polis är dessutom olika beroende på vilka arbetsuppgifter man har och var i landet verksamheten bedrivs. Att arbeta som polis i en storstad skiljer sig i vissa avseenden åt från att arbeta som polis i glesbygdsområden. Utvecklingen av polisverksamheten förutsätter kunskaper om brottslighetens struktur och omfattning, vilka arbetsmetoder som har visat sig fungera och kunskaper om vad som sker i samhället i övrigt. En tydligare koppling mellan polisutbildningen, polismyn- digheterna, polisforskningen och kriminologin i allmänhet är där- för en viktig förutsättning för att utveckla kvaliteten i utbildningen och inom polisverksamheten. Det finns också en internationell dimension på polisverksam- heten. Den ökande internationaliseringen innebär att svensk polis i allt högre grad samverkar med andra länders polisorganisationer. Det förväntas därför att svensk polis har den kompetens som krävs för att utveckla och fördjupa det internationella polissamarbetet. Dagens polisutbildning bör mot denna bakgrund ses över i sin helhet. En särskild utredare skall lämna förslag till hur den nuvarande polisutbildningen bör reformeras. Syftet är att säkerställa att en- skilda poliser och polisorganisationen som helhet motsvarar de krav som ställs på polisverksamheten och på de förhållningssätt som skall styra arbetet. Uppdraget innebär att utredaren skall kartlägga och analysera hur kraven på polisverksamheten och därmed på poliserna kan komma att förändras jämfört med situationen . Med det som utgångspunkt skall utredaren genomföra en granskning av dagens polisutbildning vad avser antagningskrav, rekryteringsprocess och grund- och vidareutbildningen. Utredaren skall slutligen lämna förslag till de förändringar som granskningen föranleder. Krav på framtidens poliser Som en del i granskningen av dagens polisutbildning skall utred- aren kartlägga och analysera hur kraven på polisverksamheten och därmed på personalen kan komma att förändras jämfört med situ- ationen . Utredaren skall vidare kartlägga och analysera de behov och för- väntningar som finns på polisorganisationen i fråga om etnisk mångfald, jämställdhet, polisverksamhet i glesbygd och i storstad och en breddad rekrytering till polisyrket. Granskning av dagens polisutbildning Med utgångspunkt i de identifierade kraven på enskilda poliser och på polisverksamheten i stort skall utredaren göra en granskning av dagens polisutbildning. I begreppet polisutbildning avses i detta sammanhang antagningskrav, rekryteringsprocess samt grund- och vidareutbildning. I begreppet ligger inte de krav och utbildningar som riktar sig till chefer på olika nivåer inom polisen. Nuvarande antagningskrav skall bedömas mot bakgrund av ut- redarens slutsatser kring de verksamhetsmässiga krav som kan komma att ställas på polisarbetet . Om utredaren finner att något krav gör det svårare för kvinnor eller personer med utländsk bakgrund att bli antagna till polisutbildningen skall det kommenteras och motiveras särskilt. I denna del av uppdraget ingår också att redovisa för- och nackdelar med att ha alternativa antag- ningskrav för civila specialister. Utredaren skall också ta ställning till det nuvarande systemet för rekrytering av poliser. I syfte att åstadkomma en bredare rekrytering skall utredaren särskilt bedöma de insatser som görs för att förmå fler kvinnor och personer med annan etnisk eller kulturell bak- grund att söka sig till polisyrket. Utredaren skall göra en bedömning av om dagens grundutbild- ning, inklusive distansutbildning, är ändamålsenlig i fråga om inne- håll och längd. En viktig del i granskningen rör frågan om vilken anknytning grund- respektive vidareutbildningen bör ha till uni- versitet och högskolor och till polismyndigheterna. Utredaren skall i denna del också ta ställning till huruvida polisutbildningen kan och bör omvandlas till en högskoleutbildning. För det fall utred- aren lägger förslag till att polisutbildningen bör infogas i högskole- väsendet skall en konsekvensanalys av förslaget redovisas. Mot bakgrund av det ökande behovet av kompetens och pro- fessionalism inom polisen skall utredaren överväga åtgärder som redan under grundutbildningen ger polisen bättre förutsättningar att möta sådana behov. En viktig delfråga i detta sammanhang är vilka moment som bör ingå i den grundutbildning som är gemen- sam för alla poliser. En angränsande fråga är i vilken utsträckning och med vilket innehåll en polisstuderande redan under grund- utbildningen skall kunna specialisera sig med inriktning mot t.ex. arbete med brottsutredningar eller yttre, uniformerad tjänst. Ut- redaren skall för det fall övervägande skäl talar mot en sådan specialisering lämna förslag på hur detta behov kan säkerställas på annat sätt. Utredaren skall redovisa för- och nackdelar med att inrätta en förkortad grundutbildning för t.ex. akademiker i syfte att säker- ställa specialistkompetens på områden där behovet av polisiära be- fogenheter är framträdande. För det fall utredaren finner att en sådan utbildning bör inrättas skall antagningskraven till denna specificeras. Det ingår också i uppdraget att bedöma polisorganisationens samlade insatser för att vidareutbilda poliser och annan personal som utför polisarbete. En central fråga i den här delen är det even- tuella behovet av återkommande utbildningar som är gemensamma för alla respektive mer funktionsinriktade vidareutbildningar. Ut- redaren skall här också göra en bedömning av vilka delar av vidare- utbildningen som bör ges centralt av , regionalt av polismyndigheterna respektive i samverkan med universitet och genom den Europeiska polisakademin (CEPOL). En annan fråga som kan aktualiseras är om poliser på olika håll i landet får vidare- utbildning i den utsträckning det är motiverat. Utredaren skall göra en bedömning av om balansen mellan teore- tiska och praktiska moment på grund- och vidareutbildningen mot- svarar verksamhetens behov. Förslag till en polisutbildning för framtiden Utredaren skall utifrån de identifierade kraven och granskningen av polisutbildningen lämna förslag till hur denna bör reformeras. Utredaren skall också redovisa hur förslagen skall genomföras. Utredaren skall samråda med berörda myndigheter samt ta tillvara de erfarenheter som gjorts av (Ju 2006:03). Utredaren skall redovisa de ekonomiska konsekvenserna av de förslag som lämnas. Utredaren skall hämta in information om polisutbildningar i andra relevanta länder för att, i de fall detta är motiverat, ta till vara kun- skap och erfarenheter. Utredaren skall beakta de överväganden och förslag som redo- visas i delbetänkandet Läget i rättsväsendet och förslag till fortsatta reformer inom brottsutredningsverksamheten m.m. (SOU 2003:114) avseende kriminalpolisutbildning och behovet av en breddad rekry- tering till den brottsutredande verksamheten. Den del av uppdraget som rör identifieringen av de krav som kan komma att ställas på polisen skall redovisas . Uppdraget skall slutredovisas . Alliansen för (2006): Ett tryggare . Förslag från rätts- politiska arbetsgruppen. (2007): Riktlinjer för framtidens kriminalpolitik och för straffrättsliga reformer. Nordisk for Kriminal- vedenskab. Mars 2007-94. årgang Nr. Blumstein, A. (2006): The Crime Drop in . An Exploration of Some Recent Crime Trends. 165–182. Blumstein, A., , J. (eds.) (2000): The crime drop in . Blumstein, A., , J. (eds.) (2006): The crime drop in . BRÅ (1999): MC-brott. BRÅ (2004): BRÅ (2004): Brottsutveckling i –2003 BRÅ (2006a): Kriminalstatistik 2005. BRÅ- rapport 2006:4. BRÅ (2006b): Ungdomar och brott 1995–2005. BRÅ (2007): , statistik, anmälda brott, tabeller. () EPC (2002): Hur mår ? Estrada, F., (2005): Våldsutveckling i . En presentation och analys av sjukvårdsdata. European Sourcebook of Crime and Criminal (2003): : WODC. =/onderwerp hämtat 2006 12 29 European Sourcebook of Crime and Criminal (2006): : WODC, Home Office, CESDIP, OFS BFS UST. Home Office Statistical Bulletin (2006): Crime in and 2005/06. : Home Office.12/06. (2006): Akutvårdsdata som indikator på våldsbrottslig- hetens utveckling. En analys av samtliga patientbesök av vålds- och misshandelsskadade på akut- klinik i –2006. D-uppsats i kriminologi. Kriminologiska insti- tutionen. D-uppsatser/2006/2006d__Jerre.pdf (). Kuhlhorn, E. (2004): Misshandel i Brottsutveckling i –2003. 2004:3 : Brottsföre- byggande rådet. , (1990): Alcohol and Criminal Violence: Time Series Analysis in a Comparative Perspective. (2007): Tredje resan – vart bär det hän? Utvärderings- resultat av den amerikanska lagen Three-Strike and Youre Out. Nordisk for Kriminalvedenskab. Mars 2007-94. årgang Nr. Regeringens proposition 2004/05:110 Upphovsrätten i informations- samhället – genomförande av direktiv /29/EG, m.m., del 1 (pdf 2,5 MB). (2005): Organiserad brottslighet i . RKP, KUT, Analysroteln. Rapport 2005:2b. _05.pdf () (2003): Introduktion till Kriminologi. SCB (2004): Offer för vålds- och egendomsbrott. UNODC (2006): Trafficing in Persons Global Petern. NY: Unated Nations Office on Drags and Crime. . _2006-04.html (2007 04 24) SOU 2006:30: Är rättvisan rättvis? Tio perspektiv på diskrimine- ring av etniska och religiösa minoriteter inom rättssyste- met. Rapport av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering. (2004): Cross-National Studies in Crime and . (2006): Data rörande stöld och BNP i –2004. Krimino- logiska institutionen. (stencil). & , H. (1983): Stöld i –1980. Westfelt, L. (2001): i och : en studie i komparativ kriminologi. : univer- sitet, . 2.Från socialbidrag till arbete. 3.Föräldraskap vid assisterad befrukt- ning. – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet. 5.Summa summarum – en fristående myndighet för utredning av anmälningar om brott av poliser och åklagare? Ett aktivt stöd i rättsprocessen. 7.Den nya inskrivningsmyndigheten. 8.Nya förutsättningar för ekobrotts- bekämpning. 9.Svenskan i världen. 10.Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft. 11.Regional utveckling och regional samhällsorganisation. 12.Hälso- och sjukvården. 13.Staten och kommunerna – uppgifter, struktur och relation. 14.Renovering av bostadsmarknad efterlyses! Om ungas möjligheter till en egen bostad. Rapport nr 1: Om bara någon kunde säga vad jag ska göra för att få en bostad så skulle jag göra det. Rapport nr 2: Måste man ha tur? Studier av yngre på bostadsmarknaden i svenska städer. Rapport nr 3: Effektiv bostadsservice och förmedling av bostäder – ur ett dubbelt användar- perspektiv. Rapport nr 4: Unga vuxna på bolånemarknaden. 15.Stöd för framtiden – om förutsättningar för jämställdhetsintegrering. Goda råd om jämställdhetsintegreringen. En idébok för chefer och strateger. för jäm- ställdhetsintegrering. 16.Ändrad könstillhörighet – förslag till ny lag. 17.Äktenskap för par med samma kön. 18.Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar. 19.Friskare tänder – till rimliga kostnader. 20.Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område. 21.GMO-skador i naturen och försäkringar. 22.Skyddet för den personliga integriteten. Kartläggning och analys.