sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — Närmare en tredjedel känner sig helt oförberedda när det gäller att hantera frågor om läs- och skrivinlärning. Förberedelsen för att hantera prov och bedömning tycks vara ännu sämre. Närmare hälften av lärarna uppger att de inte alls har blivit förberedda på att hantera dessa uppgifter. Med tanke på den vikt som läggs vid att jämföra testresultat, inte minst i ett internationellt perspektiv, är det viktigt med kunskaper som innebär att man kan reflektera över och dra korrekta slutsatser av sådana resultat. Till komplexiteten i läraryrket räknas den ökande mångfal- den i samhället. I det avseendet anser sig drygt en fjärdedel av lärarna ha fått kunskaper som gör dem väl skickade att möta olika kulturer. Som lärare förväntas man också axla ett ansvar för det pedagogiska ledarskapet med allt vad det innebär av internt och externt samarbete, inte minst föräldrakontakter. läggs stor vikt vid utvecklingssamtalen av både föräldrar och elever. Mer än hälften av lärarna anser dock att de inte har fått någon förberedelse för denna uppgift. I det decentraliserade skolväsendet förutsätts lärarna i egenskap av professionella vara drivande i det lokala utvecklingsarbetet. För att kunna vara det på ett systematiskt och välgrundat sätt behövs kunskaper både om hur man bedriver utvecklingsarbete och kun- skaper om hur man utvärderar sin verksamhet. Ett visst mått av kunskaper i utvärdering tycker sig drygt hälften av lärarna ha fått, medan det är sämre ställt när det gäller att delta i lokalt utveck- lingsarbete. Mer än hälften anser sig vara helt oförberedda för en sådan uppgift. Det är en aning förvånande att av lärarna anser sig dåligt förberedda när det gäller IT-kunskaper. Möjligen är det den snabba utvecklingen inom detta område som bidrar till en upplevelse av att man aldrig känner sig tillräckligt kunnig och väl förberedd. Även om lärarna, att döma av enkätsvaren, inte uttrycker så stor tillfredsställelse med sin utbildning trivs över hälften av lärarna mycket bra. Nästan alla tror att de kommer att arbeta kvar inom skolan . Funderingar på att byta yrke har ändå drygt en tredjedel haft, främst på grund av skäl som dålig psykosocial miljö och dålig lön. Inom varje profession är det viktigt att man har möjlighet att utvecklas vidare. Ett antal möjliga förslag på karriärvägar gavs i enkäten och svaren fördelar sig enligt tabellen nedan. Tabell 2 Vikten av att nedanstående karriärväg finns eller inrättas inom skolanTPF83FPT Pedagogik-, didaktik- eller ämnesexpert Speciella tjänster för lärare med längre Ansvarig för handledning av Ansvarig för kontakter och samarbete med forskning, andra skolor, andra Ansvarig för internationella frågor (Siffrorna avser procent) Den karriärväg som fått flest svar är den som innebär någon form av handledaransvar för lärarstuderande. ger uttryck för detta. Det är rimligt att anta att svaret inrymmer en upplevelse av att själv inte ha blivit särskilt väl omhändertagen . Att göra någon form av karriär som pedago- gisk/didaktisk ämnesexpert ter sig också lockande, liksom att få ta ansvar för olika utvecklingsaktiviteter. Mindre lockande ter det sig att få ett särskilt ansvar för läro- medel eller internationella frågor. Att just internationella frågor skattas lågt hänger förmodligen samman med att dessa frågor har en undanskymd plats i lärarutbildningen. Lärarutbildningen har varit och är framför allt ett nationellt projekt. Då är det heller inte 83TP PT Frågan löd: Hur viktigt anser du det vara, för egen del, att nedanstående karriärväg finns eller inrättas inom skolan? särskilt märkligt att lärarna inte upplever det som viktigt att göra karriär inom detta område. 2.4.6Kunskapsområden som behöver förstärkas i en ny lärarutbildning När det kommer till frågan om vilka kunskapsområden som de svarande anser behöver förstärkas i en ny framtida lärarutbildning ser bilden ut på följande sätt: Tabell 3 Kunskapsområden som bör förstärkas i en ny framtida lärarutbildning Ta tillvara och reflektera över forskningsresultat Siffrorna ovan talar sitt tydliga språk om vilka kunskapsområden som de nyblivna lärarna anser behöva förstärkas i en ny lärarutbild- ning. Den bild som tidigare utvärderingar visat får stöd i resultaten i enkäten. Det är inom samma områden som brister tidigare påta- lats som de här lärarna anser att förstärkningar måste göras. Läs- och skrivutveckling, pedagogiskt ledarskap, utvecklingssamtal, prov och bedömning och bättre ämneskunskaper är de områden som i första hand bör ha mera plats i utbildningen. Lokalt utvecklingsarbete är inte något som lärarna anser sig behöva, vilket kan tolkas som att lärarutbildningen inte är förank- rad i det lokala utvecklingsarbetet trots att skolan varit decentrali- serad . I den tidigare nämnda granskningen av examens- arbeten var det inte heller något arbete som var relaterat till det lokala utvecklingsarbetet. Under rubriken att kunskaper om konflikt- lösning måste finnas med på ett bättre sätt i utbildningen. Lärarna önskar också att utbildningen hade gett dem mer praktisk- metodiska kunskaper liksom kunskaper i specialpedagogik. Flera kommenterar särskilt de låga kraven i utbildningen och i samband med det framförs önskemål om höjda krav. Flera skriver också att det borde införas någon form av antagnings- och lämplighetsprov. 2.4.7Några resultatskillnader mellan olika verksamhetsformer och lärosäten En intressant fråga är om det finns några skillnader i hur man svarar relaterat till lärosäte och verksamhetsform. Vissa skillnader finns mellan lärosäten, men de är i de flesta fall inte särskilt stora, undantaget specialhögskolorna som Gymnastik- och idrottshög- skolan och . När det gäller skillnader mellan verksam- hetsformer är det vanskligt att dra några säkra slutsatser när det gäller lärare med inriktning som utexaminerats vid högskolorna eftersom denna grupp är så liten. Viss varsamhet gäller alltså för skillnader i resultat som gäller verksamhetsformer. Lärare vid specialhögskolorna anser sig i högre utsträckning än lärare vid andra lärosäten ha fått ämneskunskaper som gjort dem väl förberedda. Högskolorna i och anses i något större utsträckning än andra lärosäten ha höga kunskapskrav i utbildningen, både när det gäller kurslitteratur, undervisnings- former och examination. Ett rimligt antagande är att höga krav leder till att studenterna får kunskaper som gör dem väl förberedda inför sitt kommande arbete. Uttryck för sådan överensstämmelse finns dock endast inom något enstaka område, t.ex. lärandeprocesser och läs- och skrivutveckling. utmärker sig återigen med att ha en något större andel lärare som upplever sig väl förberedda. och är andra exempel. bör det påminnas om att andelen lärare som upplever sig väl förberedda inte annat än undantagsvis når . Den förhållandevis låga siffran kan också ses mot bakgrund av att det var en stor andel lärare som inte hade ett arbete i överensstäm- melse med utbildningsinriktningen. Ju mer arbetet avviker från inriktningen, desto större osäkerhet torde man uppleva. Ett annat kunskapsområde där skillnader i svar ger tydligt utslag är mångfaldens skola och samhälle. av lärarna som har avlagt sin examen vid känner sig mycket väl förberedda inom detta kunskapsområde. Den höga procentsiffran kan ses i ljuset av att kännetecknas av att ha en mångfaldsprofil. En sådan profil har också som kommer på tredje plats efter Gymnastik- och . har också den högsta andelen () lärare som i stor utsträckning anser sig ha förberetts för utveck- lingssamtal. Det finns en tendens till att lärare med inriktning i något större utsträckning än lärare med inriktning anser att kraven i utbildningen var låga. , och samt i kan här nämnas som exempel, där andelen som ger uttryck för låga krav är något större än vid andra lärosäten. Bilden blir något annorlunda om man ser till . Fler svarande anger att kurslitteraturen håller låg nivå vid och samt vid . Många forskare har vittnat om att läraryrket är ett svårt yrke och att svårigheterna har tilltagit i samband med förändringar i samhälle och skola.TPF85FPT Läraren tillskrivs ett allt större ansvar för både elevens och skolans utveckling. Ökad komplexitet tycks dock inte motsvaras av höjda kunskapskrav i lärarutbildningen, att döma av enkätsvaren. Det är sammantaget en hög andel som känner sig dåligt förberedda inom för läraryrket centrala kunskapsområden som läs- och skrivutveckling, prov och bedömning, utvecklings- samtal och inför uppgiften att vara pedagogisk ledare i klass- rummet. En forskningsbaserad lärarutbildning ska innebära att den blivande läraren ser värdet av att ta tillvara och reflektera över forskningsresultat som har relevans för lärarutbildningen och yrket. Utbildningen tycks emellertid inte på ett tillfredsställande 84TP PT Samtliga svarande i enkäten har tagit examen innan blev en del av . 85TP PT Se t.ex. , M. m.fl. (2007). Läraryrkets många ansikten. sätt ha bidragit till att bibringa studenterna ett sådant förhållnings- sätt. Till den något dystra bild av lärarutbildningen som förmedlats ovan ska läggas att lärarnas upplevelser av att vara dåligt förberedda delas av många andra som genomgått en yrkesförberedande utbild- ning. Det är vanligt att de studerande får något av en chock när de kommer ut i den så kallade verkligheten. Då blir det gärna utbild- ningen som får klä skott för en upplevd osäkerhet genom att ha varit alltför långt ifrån den konkreta vardagen. Sådana uttryck finns i kommentarer till enkäten, där man skriver att lärarutbildningen ger en alltför idealiserad bild av skolan. Den ofta framförda efter- frågan på mer kunskaper i konfliktlösning är ett annat tecken på att relationerna i skolan mellan lärare och elever eller eleverna emellan är mer problematiska och svårlösta än man kanske hade tänkt sig. Som lärare måste man handskas med många och komplexa uppgifter och ofta mötas av motstridiga krav och för- väntningar. Det är måhända en näst intill omöjlig uppgift att inom utbildningens ram helt tillfredsställa studenters önskemål på fullödig yrkesförberedelse. Det är också vanligt att utbildning tenderar att bedömas mer positivt när har gått och utbildningens olika pussel- bitar har hunnit falla på plats.TPF86FPT Det talar för att lärosätena borde göra mer av uppföljande studier som tar reda på hur deras utbild- ningar motsvarar arbetslivets krav. Även mer forskning inriktad på själva lärarutbildningen vore värdefull. Men oavsett om bilden av utbildningen ändrar karaktär , är det förstås önskvärt att varje lärarutbildning, i betydligt högre grad än vad ovanstående enkätresultat visar, bidrar till att de studenter som examineras lämnar utbildningen med en upplevelse av att ha fått bästa möjliga förberedelse för sin kommande lärargärning. 86TP PT och har på uppdrag av Kommuner och Landsting gjort en kunskapsöversikt på temat uppföljning av studenter efter avslutade studier, där lärarutbildningen är en av de studerade utbildningarna. De visar att uppföljningar framför allt är fokuserade på enbart utbildning och bygger främst på utbildningsmål och aktuell högskoleförordning. Aspekter som, enligt författarna, borde tas med är om utbildningen matchar den vardag som möter studenterna i arbetslivet. Geschwind & (2008). Uppföljning av studenter efter avslutade studier – ett verktyg för att utveckla utbildningen. En annan viktig utgångspunkt för utredningen har varit internatio- nella jämförelser. Allt mer uppmärksamhet, såväl medialt som i den politiska debatten, har riktats mot internationella mätningar av skolans resultat, som PISATPF87FPT, TIMSS och PIRLS. Så har den svenska skolan och därmed lärarutbildningen allt mer kommit i blickpunkten, i synnerhet som resultat tycks ha försämrats i jämförelse med andra länder. Särskilt markant har denna försäm- ring visat sig vara i matematik och naturvetenskap. De internatio- nella mätningarna säger dock inte allt, och de utgör långt ifrån det enda skälet till att i denna utredning se närmare på lärarutbildning i andra länder. Om ett tydligt samband kunde finnas mellan lärarutbildningens uppläggning och påvisade skolresultat vore det självklart en stor tillgång. Verkligheten är dock mer komplex än så. Det är ändå av värde att söka finna gemensamma drag som förenar lärarutbild- ningen i de länder som uppvisar mycket goda skolresultat och som kan tjäna till inspiration för svensk del. I till exempel PISA-under- sökningarnas absoluta topp finns , vissa provinser i samt bland annat , och . Skolsystem är alltid nationella och präglade av inhemsk pedago- gisk och annan debatt. Detta har ibland tagits till intäkt för att avfärda de internationella mätningarnas relevans, eller för att inte stärka lärarutbildningens internationella förankring. Den västliga kultursfären har dock blivit allt mer homogen under efterkrigs- tiden. Populärkultur och Internet har fört inte minst barn och ungdomar i olika länder närmare varandra, och skillnaderna i barns och ungdomars uppväxtvillkor i västvärlden går snarare inom än mellan länder. Att jämföra med kulturellt mycket närliggande länder som och är således högst relevant, även om skol- systemens organisation kan skilja sig åt länderna emellan. De flesta andra delar av det man kan kalla den utbildningsvetenskapliga grunden för lärarutbildningen är inte lika nationellt betingade. Jämförelser med kulturellt och skolpolitiskt mer avlägsna tillväxt- länder som eller kan däremot ses som mindre 87TP PT = Programme for International Student , TIMSS = Trends in International Mathematics and Science Study, PIRLS = Progress in Reading and Literacy Study. relevanta, vilket inte innebär att de inte skulle kunna vara värde- fulla. Utredningen valde att göra studiebesök i just och Kanada.TPF88FPT Att dessa valdes för mer fördjupade studier byggde på ländernas genomgående mycket goda resultat i ovan nämnda inter- nationella undersökningar. För ytterligare fyra länder (, , och ) har material inhämtats angå- ende skola, läraryrke och lärarutbildning, och en mer översiktlig redogörelse lämnas. och utgör, tillsammans med , en nordisk jämförelsebas. Utbildningssystemet i Stor- har tjänat till inspiration för näraliggande utredningar.TPF89FPT Med kan intressanta paralleller dras, då en utredning om läraryrket och lärarutbildningen bedrivits även där –08 till följd av politisk och medial uppmärksamhet kring landets för- sämrade resultat i PISA-undersökningarna. Fler länder hade naturligtvis kunnat bli föremål för fördjupade studier. och har diskuterats, men avskri- vits på grund av alltför stora skillnader i skolans organisation jäm- fört med . hade kunnat uppmärksammas för den topposition landet fick i PIRLS-undersökningen 2006. del- stater är dock alltför olika för att en beskrivning på nationell nivå ska vara relevant. Den översiktliga genomgång av ett antal länder som följer vill stimulera till vidare utblickar, i synnerhet av lärarutbildningarna och dess studerande. Förutsättningslösa internationella jämförelser vidgar horisonten och synliggör likheter och skillnader mellan utbildningssystem och deras respektive för- och nackdelar. Utredningen gjorde en studieresa till och besökte , samt övningsskolan i (VTS). 88TP PT Provinserna . 89TP PT och . Den finländska lärarutbildningen har två tydliga program som båda är längre än sina nuvarande och tidigare svenska motsvarigheter och resulterar i två tydliga yrkesidentiteter: har nioårig grundskola och treårigt gymnasium. Klass- lärarna undervisar vanligtvis samtliga ämnen i sina klasser i årskurs 1–6. I årskurs 7–9 och på gymnasieskolan är undervisningen när- mast ämnesundervisning som ges av ämneslärare. Inom båda lärarprogrammen finns möjligheter att bredda kom- petensen för att kunna undervisa även på andra stadier än de valda. Lärarbehörigheten på grundskole- och gymnasienivå är knuten till en masterexamen på 300 högskolepoäng, dvs. Ämneslärarutbildningen motsvarar i stort sett den möjlighet som finns vid de flesta svenska lärarutbildningar att bygga på rele- vanta ämnesstudier med allmänt utbildningsområde. Den samord- nade ämneslärarutbildning som bedrivs vid några finländska univer- sitet har dock uppenbara fördelar: tydlig professionsidentitet, möj- lighet till ett didaktiskt perspektiv samt bättre och tidigare progno- ser av lärartillgång. Detta har visat sig särskilt lyckosamt i fråga om rekrytering av lärare i naturvetenskapliga ämnen. Betydligt färre studenter avbryter lärarutbildningen i jämfört med i . I genomsnitt fullföljer av studenterna utbildningen. Detta är inte ett mått på utbildningens kvalitet, men visar att finländska lärarstuderande är måna om att avsluta sina studier med en examen. Liksom i är en stark majoritet av studenterna kvinnor. Skillnaden mellan klass- och ämneslärarna är dock jämförelsevis mindre – av klass- lärarna (i ) och (i ) av ämneslärarna är kvinnor. Den finländska lärarutbildningen attra- herar relativt sett fler ur gruppen män från glesbygd. Utbildningen till barnträdgårdslärare (förskollärare) är treårig och leder till en kandidatexamen på 180 högskolepoäng. Dessa lärare undervisar även i förskoleklassen. Söktryck, behörighet och antagningsförfarande Utbildningarna lockar många sökande, till barnträdgårdslärar- utbildningen 5,3 per plats och till klasslärarutbildningen 8,1 per plats (2008).TPF90FPT Vad gäller ämneslärarutbildningen är en jämförbar siffra svår att ange på grund av de olika möjligheterna att bedriva utbildningen som finns. De finländska universiteten använder antagningsprov som urvalsinstrument till klasslärarutbildningen. Dessa prov ger en möjlighet att prioritera sökande med uppenbar talang för lärar- yrket, och att undvika sökande med uppenbar brist på talang. Proven kan också, om de är tillräckligt väl genomtänkta och genomförda, ge de sökande en mer realistisk uppfattning om vad som krävs inom lärarutbildningen. Proven sker först efter att en första sållning efter betyg gjorts bland de sökande, så att inte per- soner med alltför klena förkunskaper antas. Universiteten samverkar kring antagningsproven, vilket ger en nationell likvärdighet och minskar den lokala administrativa han- teringen. Det är dock fortfarande en omfattande och resurs- krävande verksamhet. De försöksskolor som finns knutna till de finländska lärarutbild- ningarna garanterar att studenterna får en relevant verksamhets- förlagd utbildning. De fungerar dessutom som pedagogiska forsk- ningslaboratorier. Allmänt sett är den verksamhetsförlagda delen av utbildningen, och därigenom anknytningen till skolan, betydligt mer strukture- rad och reglerad än i . Man använder sig bl.a. av särskilt utvalda s.k. fältskolor. Praktikhandledarna vid de fältskolor som också används för praktikplatser har skriftliga avtal med universi- teten, och ges återkommande kompetensutveckling för ändamålet. 90TP PT Det finns dock lokala variationer; till klasslärarutbildningen vid var söktrycket exempelvis 10,4 per plats. 91TP PT Begreppet praktik används i den internationella genomgången, oavsett om verksamheten liknar den tidigare svenska praktiken eller den nuvarande VFU:n. Det ligger inget ställnings- tagande i detta ordval. Att konsekvent beteckna de utländska lärarutbildningars praktik som VFU hade inte varit korrekt. Den vetenskapliga grunden för lärarutbildningen ses som självklar i och har varit föremål för ett flertal studier, utredningar och utvärderingar. Lärarutbildningen har bedrivits i universitetens regi . Den forskningsförberedande delen av klasslärarutbild- ningen är betydande (80 högskolepoäng inklusive magisteruppsat- sen om 20–40 hp). Antalet disputerade lärare inom lärarutbild- ningen är inte högre i än i . Resurserna till utbild- ningsvetenskaplig forskning är dock större, ställda i proportion till humaniora och samhällsvetenskap. publicerades rapporten från en utredningTPF92FPT vars upp- gift var att bedöma förändringarna i lärarbehoven och ta fram för- slag på hur lärarutbildningens dimensionering och uppbyggnad borde anpassas efter detta. Även den ökande kulturella mångfalden ansågs vara en faktor att ta hänsyn till. Ett ökat behov av lärare med speciallärarbehörighet kunde konstateras, och smidigare vägar för att nå sådan behörighet efterlystes. Lärarnas fortbildning borde göras mer systematisk och finansieringen klargöras så att universi- teten i stigande grad kunde ta ett mer heltäckande ansvar för utvecklingen av lärarutbildningen. Det är uppenbart att den finländska lärarutbildningen har ett sådant anseende att den kan locka ett stort antal sökande till lärar- yrket. Här finns en uppenbar och inte helt lättförklarad skillnad jämfört med . Det går inte att förklara den finländska skolans goda resultat, eller läraryrkets attraktionskraft, med att skolsystemet skulle vara radikalt annorlunda än det svenska. Istället är likheterna mycket stora. Skolorna är kommunala, och utvecklingsarbetet sker lokalt, vilket innebär att lärarrollen innefattar även utvecklings- och upp- följningsarbete. Specialundervisning ges med riktat stöd till de elever som behöver. Däremot görs inga satsningar på särskilt begå- 92TP PT Lärarutbildning (2007 :44). Läroplanerna tillåter pedagogisk frihet för både skolor och enskilda lärare. Ingångslönerna för lärare motsvarar ungefär de svenska. De skillnader man kan finna är bland annat färre elever i varje klass, få friskolor och elever med invandrar- bakgrund. Inga centrala inspektioner av skolorna görs numera. Systemet med skolinspektioner togs bort , och något lärarauktorisationssystem är inte planerat. Läraryrket är ett mycket eftertraktat och respekterat yrke i . Antalet reformer är högst begränsat jämfört med , och politisk enighet har rått i skolfrågor. Det pågår dock en rad debatter i som berör skolans och lärarutbildningens område, bland annat att antalet elever i skolan sannolikt kommer att minska vilket medför behov av färre lärare. Debatten om utbildningens kvalitet intensifieras också med mycket skilda åsikter och idéer om kvali- teten och mätmetoderna för utvärdering. Lärarutbildningen anses inte heller ha erbjudit tillräckligt många möjligheter till karriär- avancemang. Till detta kan fogas att har en lång tradition av en veten- skaplig grund för utbildningen. Det gäller inte minst pedagogik som haft en hög status. De första föreläsningarna i pedagogik hölls i Åbo . Den första professuren inrättades före . Utredningen gjorde en studieresa till där fyra universitet med lärarutbildning i provinserna besöktes, samt den särskilda myndigheten (OCT, se nedan). provinser har mycket stor autonomi. Utbildningssystemet och förutsättningarna kan därför skilja sig mycket åt mellan pro- vinserna. I PISA-undersökningarna blir skillnaderna provinser emellan stora, för att inte säga dramatiska. Provinsen utmärker sig genom de höga PISA-resultaten, men man bör vara medveten om att de socioekonomiska förutsättningarna är speci- ella. består mestadels av glesbygd med en välbärgad etniskt homogen befolkning och man betalar ingen inkomstskatt. Skolsystemen är inte helt jämförbara med . Förskolan är mer skola än barnomsorg, och i är tvåårig collegeutbild- ning ett förkunskapskrav för högskolan. Varken i eller finns någon skolinspektion. Auktorisationssystem finns i olika former: i blir lärarna certifierade efter avslutad exa- men. En certifierad lärare blir behörig att undervisa i sina ämnen i hela skolsystemet. I sköter OCT auktorisationen av lärare. Både i och är lärarutbildningen uppdelad i två fyraåriga program, det ena för kindergarten + elementary school tea- chers och det andra för secondary school teachers. Valfriheten varie- rar mycket mellan lärosätena. Secondary-lärare har i allmänhet bara ett undervisningsämne. Den i princip franskspråkiga provinsen placerar sig på andra eller tredje plats i i sju av åtta PISA-test.