sou · GVB350 · 2008-01-01 00:00:00 — När bidragsgivningen från Framtidens kultur avslutas försvinner en viktig resurskälla för nya pro- jekt. Fria medel till kulturlivet kommer att saknas. Risken är stor att utrymmet för nya aktörer, nya samarbeten och nya projekt minskar. Den stabilitet som finns i Statens kulturråds bidragsgivning ska- par förutsättningar för ett långsiktigt arbete, framför allt för de regionala institutionerna. Problemet är att utrymmet för metodut- veckling och för nya aktörer är begränsat. Detta blir tydligt när ett nytt område utvecklas snabbt, som när det vuxit fram nya aktörer som vill arbeta för en ökad kulturell mångfald. Flera av de aktörer som fick bidrag av de tillfälliga stödet på som fanns under Mång- , och utvecklade ett arbete för kulturell mångfald har svårt att passa in i Statens kulturråds bidragspotter trots att deras verksamhet ligger i linje med de kulturpolitiska målen. Samordnaren menar, precis som påpekat, att ett förändrat samhälle kräver att formerna för kulturverksamhet utvecklas, bland annat för att ge utrymme för nya aktörer och stimulera samverkan mellan etablerade kulturinstitutioner och det fria kulturlivet.TPF99FPT Ett steg i rätt riktning är skrivningen regleringsbrev till att prioritera ansökningar som avser samverkan mellan institutioner och den fria scenkonsten. Samordnaren anser att möjligheten till samarbeten bör förstärkas än mer och att även fria kulturpolitiska aktörer ska pekas ut som prioriterade samarbetspartners. Vidare behövs en möjlighet att ge statligt stöd till verksamhet som är av nationellt intresse men inte 99TP PT budgetunderlag 2008 – 2010. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser lyckas få regional finansiering. Samordnaren menar att det är nöd- vändigt att det skapas en motsvarighet till Stiftelsen fria medel där det är möjligt att söka en mindre summa pengar för att utveckla en idé och hitta samarbetspartners och finansiärer. Samordnaren anser även att det är ett problem att Statens kulturråds bidragsgivning till regionala institutioner i så stor utsträckning är styrd av regleringsbrev. Den kommande kultur- politiska översynsutredningen bör se över möjligheten att konkur- rensutsätta de regionala bidragen så nya regionala institutioner kan utvecklas om de gamla regionala institutionerna inte längre lever upp till sitt uppdrag. Stödet till mångkulturella organisationer bör ingå i ett sam- ordnat stöd för kulturpolitiskt arbete Även när integrering av mångfaldsperspektivet är huvudstrategi kan det finnas skäl att ha öronmärkta pengar, till exempel för att göra tidsbegränsade satsningar och bygga ny kunskap och kompe- tens eller att stödja verksamhet under uppbyggnad. Bidraget för mångkulturella organisationer har inte haft denna tidsbegränsning utan fungerat som verksamhetsstöd till ett antal organisationer . Några av verksamheterna borde kunna föras över till ordinarie stöd, till exempel till bibliotek, museer eller musikarran- görer, för att lämna plats för nya aktörer. Så har inte skett utan de nya och de gamla aktörerna tvingas konkurrera med varandra om samma bidragspott. För några av organisationerna som får stöd ur potten för mång- kulturella organisationer finns inget ordinarie stöd de kan flyttas över till. Det kan bero på att de bedriver en verksamhet som inte passar under någon annan kategori eftersom det inte är en kultur- verksamhet i meningen kulturella uttryck. Det kan också bero på att verksamheten inte får regionalt stöd. Samordnaren anser att det behövs bättre möjligheter för organi- sationer som bedriver en kulturpolitisk verksamhet att söka stöd. finns sådant stöd men det är uppdelat på ett antal anslags- poster med olika specifika mål, t.ex. Kultur i arbetslivet, insatser för utvecklingsverksamhet och allmän kulturverksamhet, bidrag till centrala amatörkulturorganisationer och bidrag och insatser för funktionshindrades deltagande i kulturlivet. Det är svårt för nya Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser aktörer att hitta rätt i denna bidragsdjungel. Om dessa stöd sam- ordnades skulle bidragsgivningen bli mer träffsäker. Det behövs fortsatt utveckling av kunskapen om mångfald i kulturlivet och kompetensen att arbeta för mångfald Mångkulturåret har inneburit en intensifiering i arbetet för ökad mångfald inom kulturlivet. Detta arbete behöver fortsätta och det är viktigt att det finns en tydlig ansvarsfördelning för vilka som ska driva på arbetet. Forum för världskultur skrev i sitt slutbetänkande att behöver genomgå en rollförändring från att till stor del vara mottagare och bedömare av olika förslag till mer av kring- strykande lantbrevbärare som både fångar upp och hjälper till med formulerandet av kärleksbrevet, eller i mindre metaforiska ordalag utveckla myndigheterna och dess tjänstemän så att de genom ett mer initierande och aktivt deltagande kan skapa förutsättningar för bättre måluppfyllelser.TPF100FPT Samordnarens bedömning är att ännu inte, helt ut, lyckats genomgå den rollförändringen. Det saknas fortfarande en nationell proaktiv aktör i arbetet med att stärka den kulturella mångfalden. Samordnaren anser att fortsatt bör ha ett nationellt samordningsansvar för arbetet med att öka mångfalden i kulturlivet och att detta uppdrag bör skärpas. Samordnaren menar att det metodutvecklingsarbete som sker på , med nya redovisningsblanketter som kan leda till bättre uppföljning och konkretare frågor i ansökningsblanketterna, är bra och bör utvecklas vidare. behöver bli bättre på att bedöma och följa upp arbete för att stärka den kulturella mångfalden. Men det behövs även utveckling av metoder för att arbeta med kulturell mångfald. har inte förmått driva på metodutvecklingen. Det finns ett antal fria aktörer som är i framkant i arbetet för mångfald och interkulturell dialog. Samord- naren anser att dessa bör fungera som en utvecklingsresurs för och kulturlivet i övrigt. Delar av metodutveck- lingsarbetet bör, , bedrivas utanför av fria aktörer. 100TP PT SOU 2000:118 Ja, jag vill leva jag vill dö i . Slutbetänkande av kommittén för världskultur, s. 90. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser I beslutet om vilka organisationer som ska få stödet till mång- kulturella organisationer används framför allt argument om organi- sationerna uppfyller de kriterier som har satt upp, dvs. om det finns regional finansiering, om verksamheten är av nationellt intresse och om verksamheten är tillgänglig för allmän- heten. Samordnaren anser att det behövs mer diskussion om vilken verksamhet som bäst bidrar till det övergripande målet, alltså att främja etnisk och kulturell mångfald och utgå från interkulturell dialog. Samordnaren menar att det är nödvändigt att ta in experter utifrån i bedömningen, gärna efter den modell som Framtidens kultur använt med ad hoc-grupper utsedda . Luckor i dagens bidragsgivning Denna genomgång, liksom tidigare studier, visar att det är ett pro- blem att stöden till folkrörelser i är uppdelat på en mängd olika stöd med olika villkor.TPF101FPT Regeringen har gett i uppdrag att utreda effekterna av villkorade statsbidrag inom folkrörelsepolitiken och undersöka om det är möjligt att öka andelen villkorslösa statsbidrag, minska anta- let villkor för statsbidragen eller revidera de villkor som ställs.TPF102FPT Trots att det finns en mängd olika mångfaldsstöd inom flera politikområden faller en del verksamheter mellan stolarna. En sådan lucka är att huvuddelen av bidraget till ideella organisationer som vill arbeta med integration är öronmärkt för organisationer som till övervägande del har medlemmar med invandrarbakgrund. Här saknas både stöd till organisationer med medlemmar med invandrarbakgrund som vill göra något annat än att främja integra- tion och stöd till andra organisationer som vill främja integration. Samordnaren anser att det bör finnas ett stöd till organisationer som bedriver verksamhet för att stärka övriga minoriteters språk och kultur, precis som det finns stöd till hembygdsföreningar o.dyl. Detta stöd skulle, liksom stödet till nationella minoriteters språk och kultur, bidra till att minoriteterna har livskraftiga språk och rikt kulturliv vilket i sin tur bidrar till mångfalden i svenskt kulturliv i stort. Samordnaren menar att det inte bör finnas ett krav 101TP PT Statskontoret, Bidrag till ideella organisationer (2004:17). 102TP PT Tilläggsdirektiv till (Ju 2005:12). Beslut vid regeringssammanträde . Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser på organisationerna att de har en majoritet medlemmar med invandrarbakgrund utan att de ska vara öppna för alla. Mer samverkan över politikområden Arbetet för att uppnå en samhällsgemenskap med mångfalden som grund sker inom flera politikområden. Samordnaren anser att kul- turpolitiken kan spela en viktig roll i detta arbete, till exempel bör samverka aktivt med och göra särskilda riktade insatser för de kommuner som omfattas av lokala utvecklingsavtal. Erfarenheter från till exempel Sidas kultur- samarbeten kan tas in för att utveckla arbetet. Aktivt nätverkande inom EU behövs I EU:s arbete inom kulturpolitik är kulturellt samarbete grunden. För att få till stånd ett sådant samarbete krävs aktivt nätverksarbete för att hitta samarbetspartners och få projektidéer. Statens kultur- råd och Riksantikvarieämbete har endast i uppdrag att förmedla kunskap och information om EU:s kulturprogram samt att utgöra ett stöd i utarbetande av ansökningar. Samordnaren anser att det behövs ett mer proaktivt arbete med att skapa möten och kontakt- nät. 2.3Institutionernas erfarenheter och reflektioner under Enligt direktiven (2004:169) till av Mång- ska samordnaren utvärdera och analysera effekterna av . I utvärderingen av året är analysen av de offentligt finansierade kulturinstitutionernas insatser en av de viktigaste delarna. Samordnaren och sekreterarna har därför samlat in information om hur institutionerna jobbade på olika sätt. I detta avsnitt redogörs översiktligt för några av de viktigaste iakttagelserna kring dessas arbete. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser tog samordnaren initiativ till och genomförde sammanlagt sex samrådsmöten med företrädare för alla de myndig- heter, institutioner, stiftelser, bolag, universitet och högskolor som fick ett särskilt uppdrag under . Dessa repre- senterades i de flesta fall av GD/VD, verksamhetsledare eller rek- tor/prefekt. Syftet med mötena var att diskutera bland annat erfa- renheter , eventuella problem eller utmaningar, drivkraf- ter och incitament, samt hur ett långsiktigt arbete för att stärka den etniska och kulturella mångfalden kan bedrivas. En stor del av samtalen kom att handla om breddad rekrytering och representati- vitet. Frågeställningar rörande detta behandlas därför utförligt nedan, under rubriken organisation. 2.3.2Myndigheternas och institutionernas slutredovisningar av genomförda insatser under Samordnaren gick ut med en begäran till de myndig- heter och institutioner som fick ett särskilt uppdrag av regeringen inför att lämna in en slutredovisning av de insatser som genomförts . För att kunna göra en analys och lämna förslag till långsiktiga åtgärder var det viktigt för oss att få ta del av de kunskaper, erfarenheter och goda exempel som myndigheterna och institutionerna förvärvat . I vår skri- velse preciserade vi därför följande utgångspunkter för slutredovis- ningen: Beskriv kortfattat hur arbetsprocessen såg ut (i samband med planering, genomförande, utvärdering m.m. av genomförda insatser ). På vilka sätt har ni i samband med era insatser förhållit er till/speglat samhällets etniska och kulturella mångfald i fråga om utövare, innehåll/produktion och besökare/publik/brukare? Beskriv kortfattat efter vilka eventuella metoder, modeller, ana- lysverktyg m.m. ni har genomfört era insatser (såväl teoretiska utgångspunkter som praktiska redskap). Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser 2.3.3Effekterna av på institutionerna Nedan följer en redogörelse och analys för huvuddragen i diskus- sionerna och slutredovisningarna uppdelade i områdena organisa- tion, produktion, publik samt internationellt utbyte och samarbete. För jämförbarhetens skull sker uppdelningen i enlighet med den som gäller för studien för mångfald (Pripp, Plisch & Printz 2004) som samordnaren, utifrån vad som framgår i direkti- vet, ska relatera sin analys till. Materialet bygger, som ovan nämnts, på det som sades på samrådsmötena och det som redovisas i slutre- dovisningarna och de citat som förekommer i texten är hämtade från de inskickade redovisningarna samt protokollen från samråds- gruppsmötena. De direkta citaten från samrådsgruppsmötena har anonymiserats. Resultat rörande de nationella minoriteterna, uni- versitet och högskolor med konstnärliga utbildningar samt utlands- myndigheter redovisas separat. I myndigheternas och institutionernas egna reflektioner kring sin medverkan i dominerar bilden av att arbetet för en ökad etnisk och kulturell mångfald är ett prioriterat område såväl i det interna som i det externa arbetet. Nedan följer ett urval av de allmänt sammanfattande tankar kring syftet med och resul- tatet av året som olika institutioner och myndigheter delgett sam- ordnaren. En del myndigheter och institutioner har inför och under Mångkulturåret tillsatt särskilda arbets- eller mångfaldsgrupper (bland annat , Statens maritima museer, , , Talboks- och , vars satsning blivit permanent, Livrustkammaren, och , ) och/eller interna samordnare för mångfaldsarbete med uppgift att stötta och samordna såväl pla- nering som genomförande (bland annat , Talboks- och ). Andra har anställt projekt- ledare för särskilda satsningar () eller skapat rådgivande organ med externa kompetenser med fokus på mångfald och rekrytering (Riksutställningar). Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser lingar har anställt en arkivarie med särskilt ansvar för mångkultur- frågor, något som enligt myndigheten innebär att medvetenheten om detta ansvarsområde ökat generellt på myndigheten.TPF103FPT har bland annat fokuserat på kun- skapsuppbyggnad och skriver i sin slutredovisning: för när mångfald och mångkultur accepteras som en kvalitet, som en demokratisk aspekt på verksamheten, blir orden inte bara pliktskyl- diga mantran utan omsätts i en praktik, så att alla museets olika verk- samheter – insamling och dokumentation, utställningar, pedagogik och program – stäms av ur mångfalds- och kulturmötesperspektiv, och då inte bara etnisk utan även mångfald relaterad till kön, sexualitet, reli- gion, generation och klass.TPF104FPT Som en del i museets långsiktiga arbete för att bland annat vidga de externa nätverken finns en intendentstjänst med fokus på nationella minoriteter, mångfald och kulturmöten som en garant för att mångfaldsfrågorna hålls levande i framtiden.TPF105FPT Inom ramen för Samdok (de kulturhistoriska museernas sammanslutning för samtidsinriktad insamling, dokumentation och forskning) har inom bland annat Kulturmötesgruppen diskuterat frågor om mångfald och representativitet. Arbetets museum menar att den av Mångkulturårets målsätt- ningar som för dem har varit svårast att uppfylla har varit att enga- gera människor med annan bakgrund än den helsvenska att verka som kulturproducenter.TPF106FPT Enligt var ett led i att uppfylla myndighetens interna målsättning att integrera jämställdhets- och mångfaldsperspektiven i verksamheten. Fokus låg på att prioritera mångfald i orga- isationen, produktionen och kommunikationen. fokuserade arbetet under Mångkulturåret på att integrera mång- aldserspektivet i museets olika verksamheter med strävan att med ökad kunskap och ökad medvetenhet göra en mångkulturell blick till en del av det vardagliga seendet.TPF107FPT Några kulturinstitutioner betonar att hela deras verksamhet bör genomsyras av ett mångkulturellt förhållningssätt (Statens konst- råd). Att i varje planerad aktivitet bära med sig ett mångkulturellt förhållningssätt är avgörande för att frågan skall kunna integreras i 103TP PT Statens musiksamlingars slutredovisning, sid. 1. 104TP PT slutredovisning, sid. 1. 105TP PT Ibid. sid. 7. 106TP PT Arbetets museums slutredovisning, sid. 1. 107TP PT slutredovisning, sid. 9. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser verksamheten (). Andra har, utifrån Mångkulturårets övergripande målsättningar, formulerat egna visioner och mål för sitt mångfaldsarbete. formulerade som sin grundläggande uppgift att uppmärksamma den mångfald av berättelser som både historien och samtiden rym- mer samt att vara en kulturinstitution som brukas av och är ange- lägen för alla i samhället () Utgångspunkten är att det inte bara finns en historia, och att historien ser olika ut beroende på vem som berättar eller tolkar den. Enligt myndigheten ses mångfalds- arbete som ett sätt att stärka demokratin genom att lyfta fram och ta tillvara på människors likheter och olikheter. Ledord för utveck- lingsarbetet är inkludering och mångfald.TPF108FPT Vissa kulturinstitutioner påpekar tydligt att mångfald ytterst handlar om ett långsiktigt förändrings- och utvecklingsarbete (bland andra och ). Inför Mångkulturåret gav och kongress ett tydligt mandat att mångfaldsarbetet också förväntades förändra verksam- heten. Statens museer för världskultur har för sina fyra museer valt att inrikta sig på ett globalt perspektiv på mångfald, en term som dock inte ytterligare specificeras. skriver i sin slutredovisning att de mål som har varit svårast att uppfylla har varit att öka andelen konstnärliga upphovsmän, utövare och kulturadministratörer med utomsvensk eller minori- tetsbakgrund, det vill säga ungefär samma iakttagelse som Arbetets museum gjort, samt att nå en bredare publik och sammanfattar med att det är med andra ord där det kommer att krävas störst insatser av museet framöver när nu Mångkulturåret har upphört, strålkastarljuset på mångkulturfrågorna har slocknat och arbetet med mångkultur och mångfald därmed återgår till att vara en natur- lig del av vår ordinarie verksamhet.TPF109FPT Flera kulturinstitutioner framhåller att medvetandet om bety- delsen av att arbeta med mångfaldsfrågor har ökat (bland annat , Livrustkammaren, och ). Statens musiksamlingar menar till exempel att Mångkulturåret har inneburit att vi medvetandegjort och betonat de mångkulturella aspekterna av en verksamhet som på många sätt är vår ordinarie.TPF110FPT skriver i sin slutredovisning att: 108TP PT slutredovisning, sid. 2. 109TP PT slutredovisning, sid. 4. 110TP PT Statens musiksamlingars slutredovisning, sid. 1. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser Medborgarnas behov av olika former av kultur, information och mötesplatser styrs i viss grad av kulturell bakgrund, utbildning och intresse. Men det styrs också av i vilken mån man som individ eller grupp upplever sig tilltalad av kulturutövarna, de arrangerande före- ningarna. Därför vilar ett stort ansvar på oss som kulturinstitution att göra så många medborgare som möjligt delaktiga och tilltalade. Om vi tar den uppgiften på allvar så innebär det också att vi ställer oss öppna för att utveckla verksamheten till sitt innehåll. Utveckla hur vi kom- municerar och distribuerar den, samt utveckla vilka kompetenser som rekryteras för att utföra såväl ideellt som professionellt arbete.TPF111FPT avslutar dock sin redovisning med att betona att samti- digt som frågor om kulturell mångfald har fått ett självklart fokus inom vissa delar av verksamheten finns det andra delar, till exempel teknisk bemanning och marknadsföringens bild och språk, där arbetet knappt har påbörjats.TPF112FPT Vid tidigare genomförda intervjuer med myndighets- och institu- tionschefer (i till exempel Tid för mångfald av Pripp, Plisch & Printz 2004) framkom att frågor om mångfald och rekryte- ring generellt var lågt prioriterade inom kulturlivet som det var vanligt förekommande att den etniska mångfalden bland de anställda var som störst ju längre ned i organisationen man kom (lokalvårdare, frontpersonal, timpersonal, tekniker med flera). Däremot var det inte lika vanligt att det fanns en etnisk och kultu- rell mångfald bland personer i beslutsfattande ställning i lednings- grupper och styrelser. har tydligt bidragit till att få upp frågan om breddad rekrytering på dagordningen inom kultursektorn. Rekrytering och representativitet var två av de huvuddiskussioner som fördes . Hur kan den etniska och kulturella mång- falden bland de anställda öka? Ska kulturinstitutionerna räkna huvuden, det vill säga dela in människor i grupper efter till exem- pel födelseort och sedan använda positiv särbehandling i någon form, eller ska de inte det? Och hur ska de göra för att hitta kom- petent personal med andra referensramar än de traditionellt svenska eller västerländska? I betänkandet används en bred definition av 111TP PT slutredovisning, sid. 1. 112TP PT slutredovisning, sid. 4. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser rekrytering där även till exempel tillsättning av jurymedlemmar eller uppdrag till konstnärer ingår. Att en fråga kommit upp på dagordningen är dock inte samma sak som att den är löst. Många institutioner och myndigheter framhåller i sina slutredovisningar att de är medvetna om att den egna myndigheten har problem med den etniska och kulturella mångfalden. I sin slutredovisning av skriver myndigheten , och att som man strävar efter att medarbetarna ska ha mångkulturell kompetens medger man att förutom guider finns medarbetare med annan bakgrund än svensk framförallt i katego- rin lokalvårdare.TPF113FPT Att ledningsgrupper och styrelser är viktiga för mångfalden framförs också i slutredovisningarna av flera som menade att ett särskilt fokus borde läggas på ledningsgrupperna eftersom det är dessa som påverkar innehållet i verksamheten och därmed också mångfaldsarbetet. skriver i sin slutredo- visning att man i samband med rekryteringsprocessen har priori- terat interkulturell kompetens i framförallt nyckelfunktioner som producenter och arrangörsutvecklare och ser detta som en priorite- rad ledningsfråga. På samrådsmötena mellan samordnaren, sekreterarna och insti- tutionerna var det många som ansåg att frågor om rekrytering och representativitet är centrala för myndigheternas och institutionernas arbete med mångfaldsfrågor. Samma reflektion görs i många slutredo- visningar. skriver i sin slutredovisning att mycket talar för att representationsfrågan – dvs. att öka organisa- tionens egen etniska och kulturella mångfald – är den allra vik- tigaste för att en myndighet skall kunna stärka sin mångkulturella kompetens.TPF114FPT Forum för levande historia betonar i sin slutredo- visning att målet är att Forum för levande historias medarbetare ska arbeta mångkulturmedvetet/mångfaldsmedvetet, dvs. välja kon- sulenter, samarbetspartners och projekt med detta perspektiv i åtanke. Vid nyrekrytering ska större mångfald eftersträvas. Frågan ska återkommande tas upp inom ledningsgruppen samt med de fackliga organisationerna. Arbetet med att implementera detta sträcker sig över de kommande åren.TPF115FPT Många institutioner har exempelvis ordnat interna utbildningsdagar där de har diskuterat rekryteringsfrågor eller gjort 113TP PT Livrustkammarens, slotts och Hallwylska museets slutredovisning, sid. 2. 114TP PT författarfonds slutredovisning, sid. 4. 115TP för levande historias slutredovisning, sid. 1. Exempel och erfarenheter, analys av året och tidigare insatser En generell uppfattning från kulturinsti- tutionernas sida har varit att en av tankarna med Mångkulturåret var att mångfalden skulle öka bland den egna personalen och de har också förhållit sig till detta på olika sätt. Det som institutionerna och myndigheterna tog upp under sam- rådsgruppsmötena och i sina slutredovisningar gällande rekryte- ringar, kan delas in i ett antal ämnesområden. Här följer en redo- visning av ett urval av det som förmedlats till samordnaren. Vad är det som ska göras?