sou · GWB3104 · 2008-12-09 00:00:00 — Bemyndigandet ska tas in i införandelagen. 2TP PT Se t.ex. SOU 1995:73. Ekonomiska och andra konsekvenser Utredningens förslag innebär att Kammarkollegiet upphör att ha ensamrätt för universitetens och högskolornas försäkringar (se avsnitt 7.1). Om Kammarkollegiet kan erbjuda sina försäkringar till konkurrenskraftiga priser torde verksamhetsövergången inte innebära några negativa konsekvenser för myndighetens försäkringsverksamhet. 7.3Konsekvenser för SLU och Försvarshögskolan Utredningens förslag är avsedda att omfatta även SLU och Försvars- högskolan. Detta innebär att lagen om självständiga lärosäten ska tillämpas också av dessa lärosäten. För att reglera de särskilda förhållanden som gäller vid såväl SLU som Försvarshögskolan, har regeringen utfärdat särskilda för- ordningar som gäller för dessa verksamheter utöver högskole- lagen, nämligen förordningen för och förordningen för Försvarshögskolan. tar inte ställning till förordningarnas fortsatta tillämpning. Regeringen ges i stället ett bemyndigande i 18 § införandelagen att intill utgången av meddela föreskrifter om verksamheten vid dessa lärosäten. På så sätt skapas rådrum för noggrannare överväganden om den framtida regleringen. 7.4Konsekvenser för enskilda utbildningsanordnare Den nya offentligrättsliga verksamhetsformen ska inte vara öppen för envar, utan förbehållen de universitet och högskolor som av riks- dagen inrättats som självständiga lärosäten. Vilka dessa lärosäten är ska framgå av en bilaga till lagen. Enskilda utbildningsanordnare, såsom t.ex. stiftelsehögskolorna och , ska således inte omfattas av den nya lagen. För enskilda utbildnings- anordnare gäller bl.a. lagen om tillstånd att utfärda vissa examina. Denna lag förutsätts fortsätta gälla för dessa utbildningsanordnare. Av den lagen följer att utbildningar hos enskilda utbildningsanordnare ska bedrivas så att de uppfyller kraven i 1 kap. nuvarande högskole- lag. bedömning är att utbildningarna även i fortsättningen ska följa de motsvarande krav som kommer att framgå av det första kapitlet i den nya lagen om självständiga lärosäten. Ekonomiska och andra konsekvenser Det får ankomma på regeringen att bereda de författningsändringar som kan behövas. Enligt 15 § kommittéförordningen (1998:1474) ska varje utredning beakta även vissa andra konsekvenser av framlagda förslag. Universitet och högskolor är viktiga drivkrafter i den regionala utvecklingen. Det är därför naturligt att de verkar i nära kontakt med regionala och kommunala myndigheter liksom andra organisationer på samma nivå. På många områden har en fruktbar samverkan kunnat etableras. Det är en grannlaga uppgift för ledningarna inom universitet och högskolor att vidareutveckla detta samarbete utan att grund- läggande principer för akademiskt oberoende äventyras. Lärosätenas självständighet bör genom de kortare beslutsvägarna och de vidgade möjligheterna till gemensamma satsningar bli till gagn för den kom- munala självstyrelsen. Av samma skäl kan det antas att reformen bidrar till att främja sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet. och högskolor har goda erfarenheter av en omfattande samverkan med små företag både för att stimulera nyföretagande genom innovationer och för att ge studenterna möjligheter till praktik. Inte minst på detta område öppnar sig nya möjligheter när lärosätena som egna juridiska personer får bättre förutsättningar både att ta egna initiativ och ta del i gemen- samma projekt. Några effekter avseende brottsligheten förutses inte. Inte heller ser utredningen något behov av särskilda miljökonsekvensanalyser. och högskolor på flera olika sätt bidrar till miljö- politiken är en självklarhet, men dessa insatser och det ansvar som åvilar lärosätena inom dessa områden påverkas inte av organisations- reformen. Universitet och högskolor har viktiga uppgifter inom integrations- politiken. För många studenter och lärare med rötter i andra länder öppnar de vägen in i det svenska samhället. Mångfalden berikar också högre utbildning och forskning och främjar en värdefull internation- alisering av vår kultur och vår ekonomi. Genom att underlätta kon- takter med lärosäten i andra länder och andra externa intressenter kan reformen förväntas ge positiva bidrag till fastlagda politiska ambitioner inom dessa områden. Ekonomiska och andra konsekvenser Vad gäller frågor av betydelse för den personliga integriteten håller utredningen fast vid de principer som gäller inom den offentliga sfären. Offentlighetsprincipen, inklusive meddelarfriheten och med- delarskyddet, fortsätter att gälla fullt ut. Även arkivlagen och förvalt- ningslagen förblir tillämpliga. Ett antal s.k. horisontella mål som universitet och högskolor för- väntas främja är inskrivna i högskolelagen. Samma mål upp- ställs emellertid även i annan generellt giltig lagstiftning, och för att undvika en överflödig dubblering har utredningen därför avstått från att bevara sådana föreskrifter i den nya lagen. Härmed avses inte någon materiell förändring. Om särskilt eftertryck behöver ges åt olika horisontella mål kan parterna markera detta i de kommande avtalen. Speciella åtaganden i sådana frågor är vanliga i motsvarande utländska avtal med lärosätena, t.ex. i och . Paragrafen om jämställdhet kvarstår dock oförändrad i den nya lagen. Denna bestämmelse får anses vara så strategiskt viktig för högre ut- bildning och forskning att den förtjänar en särskild plats i portal- kapitlet om självständiga lärosäten. Även kravet på att lärosätena ska främja och bredda rekryteringen till sina utbildningar kvarstår oförändrat i den nya lagen. Sammanfattningsvis förväntar sig utredningen inga negativa kon- sekvenser inom de områden som specificeras i 15 § kommittéförord- ningen. Den vitalisering av lärosätenas verksamhet som en mer själv- ständig status kan främja bör tvärtom vidga deras möjligheter att ge positiva bidrag. Offentlig finansiering som lämnas till t.ex. universitet, högskolor och offentliga forskningsinstitut omfattas inte av EG-fördragets stats- stödsregler i den mån som denna avser icke-ekonomisk verksamhet. Med icke-ekonomisk verksamhet kan i detta sammanhang förstås utbildning av enskilda individer och oberoende forskning som bedrivs utan anknytning till näringslivsintressen. När offentlig finansiering däremot utnyttjas för ekonomisk verksamhet, såsom framför allt forskning som bedrivs enligt kontrakt med industrin, uthyrning av forsknings-infrastruktur och konsultverksamhet, måste statsstöds- reglerna beaktas.TPF3FPT 3TP PT För en närmare beskrivning av området, se prop. 2008/09:50, s. 144148. Ekonomiska och andra konsekvenser förslag innebär en förändring av verk- samhetsformen för de universitet och högskolor som är statliga myndigheter. Utredningens förslag innebär dock inga förändringar av den statliga finansieringen. Den offentliga finansiering som lämnas kommer oavsett verksamhetsform att fortsätta att avse en icke- ekonomisk verksamhet. Förslaget till ny verksamhetsform kan därför inte anses strida mot . , som genomför en liknande ombildning av statsuniversiteten, tycks ha gjort motsvarande bedömning. De förslag till lån, krediter och en särskild garanti för de själv- ständiga lärosätena (6.6.2) innebär likaså offentlig finansiering av icke-ekonomisk verksamhet. Inte heller dessa förslag kan anses strida mot reglerna. Den verksamhet som genomförs med hjälp av offentlig finansi- ering inom ramen för den nya associationsformen bör dock hållas skild från den ekonomiska verksamhet som kan komma att ske, t.ex. i de bolag som eventuellt bildas av lärosätena. Detta ska dock inte hindra lärosätena från att tillskjuta aktiekapital vid bolags- bildning eller göra andra kapitaltillskott i dessa bolag, så länge detta inte kommer i konflikt med statsstödsreglerna. Frågan kan behöva uppmärksammas då staten ingår verksamhetsavtal med lärosätena. När den nya lagen om självständiga lärosäten träder i kraft upphävs den nu gällande högskolelagen. De universitet och högskolor som är förvaltningsmyndigheter blir självständiga lärosäten och där- med juridiska personer skilda från staten. Författningar som gäller specifikt för myndigheter kommer inte längre att gälla för dessa läro- säten. Den nu gällande högskoleförordningen upphävs och ska inte längre tillämpas i verksamheten. Genom den föreslagna införande- lagen ges dock regeringen möjlighet att förlänga giltigheten av vissa förordningar under en begränsad övergångstid för noggrannare över- väganden om en framtida reglering på dessa områden. I detta avsnitt görs en inventering av de konsekvensändringar som måste göras i olika författningar med anledning av reformen och att vissa författningar inte längre kommer att gälla för verksamheten. Genomgången inleds med vissa författningar som utredningen ansett kräver en särskild kommentar. Därefter listas ett antal författningar i vilka sannolikt endast redaktionella ändringar är nödvändiga. Ekonomiska och andra konsekvenser ningen gör dock det förbehållet att det kan finnas ytterligare författ- ningar som måste ändras. 7.7.1Lagen om offentlig upphandling I avsnitt 6.6.6 har utredningen föreslagit att lagen om offentlig upp- handling () ska tillämpas i de självständiga lärosätenas verk- samhet. För att lagen ska bli tillämplig, bör ett tillägg göras i 2 kap. 19 § om att de självständiga lärosätena ska jämställas med myndighet vid tillämpning av lagen i likhet med vad som gäller för bl.a. beslutande församlingar i kommuner och landsting och offentligt styrda organ (2 kap. 12 § ). 7.7.2Förordningen om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor Som framgår av avsnitt 6.4.3 innebär genomförandet av den nya verk- samhetsformen att förordningen om uppdragsutbildning vid universitet och högskolor upphör att gälla. 7.7.3Förordningen om anställningar beslutade av forskningsråd Som framgår av avsnitt 6.5.2 innebär genomförandet av den nya verk- samhetsformen att förordningen om anställningar beslutade av forsk- ningsråd upphör att gälla. Förordningen (1982:1077) om ersättning av allmänna medel för skador orsakade av studenter vid statliga högskoleenheter under praktik på icke-statliga arbetsplatser Förordningen (1983:18) om studerandekårer, nationer och student- föreningar vid universitet och högskolor Förordningen (1993:920) om Förordningen (1993:1153) om redovisning av studier m.m. vid universitet och högskolor Ekonomiska och andra konsekvenser Förordningen (1994:946) om den nationella forskningsanläggningen elektronacceleratorlaboratoriet (Max-laboratoriet) i Förordningen (1994:1173) om vid Förordningen (1994:1244) om Förordningen (1995:938) om utbildningsbidrag för doktorander Förordningen (1995:1079) om Kollegiet för samhällsforskning Bibliotekslagen (1996:1596) Förordningen (1997:61) om ett sekretariat för genusforskning Personuppgiftslagen (1998:204) Studiestödsförordningen (2000:655) Lagen (2001:239) om kvalificerad yrkesutbildning Förordningen (2001:1132) om journalister Förordningen (2002:42) om ning i Förordningen (2003:144) om Förordningen (2003:145) om Förordningen (2003:305) om Nationellt centrum för främjande av god hälsa hos barn och ungdom Förordningen (2003:615) om etikprövning av forskning som avser människor Förordningen (2006:1072) om nationellt för frågor om mäns våld mot kvinnor Förordningen (2007:989) om avskiljande av studenter från hög- skoleutbildning Förordningen (2007:1163) med instruktion för fysik Förordningen (2007:1293) med instruktion för Diskrimineringslagen (2008:567) 8.1 Förslaget till lag om självständiga lärosäten Lagen innehåller ett antal bestämmelser som är nya i förhållande till nu gällande högskolelag och högskoleförordning. Dessa kommenteras löpande. I lagen har även vissa bestämmelser från nu gällande högskolelag och högskoleförordning förts in, ibland efter redaktionella ändringar eller sammanställningar. Ändringarna är inte avsedda att medföra någon ändring i sak och bestämmelserna kommenteras endast om det är särskilt motiverat. Vissa frågor som regleras i lag eller annan författning kan komma att regleras genom de verksamhetsavtal som ska slutas mellan lärosätena och staten. Grundläggande förutsättningar och mål Lagen ersätter nu gällande högskolelag och gällande högskole- förordning. Tillämpningsområdet är enligt första stycket i denna para- graf begränsat till universitet och högskolor som är inrättade av staten och som verkar som självständiga lärosäten. Vilka dessa lärosäten är framgår av en särskild bilaga (bilaga 1), som fogas till denna lag. Enskilda utbildningsanordnare omfattas således inte direkt av denna lag. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6.2.1. För att inte ständigt behöva upprepa universitet och högskolor används i fortsättningen i lagen den tekniken att vad som sägs om lärosäten gäller både universitet och högskolor, om inte annat sär- skilt anges. Detta framgår av andra stycket. Bestämmelsen är ny. I paragrafen kommer den grundläggande auto- nomiprincipen till uttryck. Första stycket innebär att de självständiga lärosätena kan bestämma om interna regler och i övrigt besluta om sin verksamhet, om inte annat följer av denna lag eller annan författning. Förslaget har kom- menterats i avsnitt 6.2.1. Av andra stycket framgår att de självständiga lärosätena är juridiska personer varmed följer rättskapacitet, rätts- och process- habilitet. Detta innebär att lärosätena bl.a. får ingå de avtal de finner lämpligt (även med varandra), bilda stiftelser och bolag samt till- skjuta ytterligare kapital till dessa. Lärosätena får också t.ex. äga lös och fast egendom och motta donationer efter vad de själva anser lämpligt. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.2.1 och avsnitt 6.8. Bestämmelsen är ny. I paragrafen anges vilka personkategorier som ingår i de självständiga lärosätena. Detta för att främst klargöra att studenterna är medaktörer i de offentligrättsliga sammanslutningarna vilka utgör de självständiga lärosätena. På så sätt understryks att studenternas relation till lärosätena inte är ett civilrättsligt kund- förhållande. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.2.1. Paragrafen har sin motsvarighet i 1 kap. 2 § nu gällande högskolelag. Ändringen i första stycket är redaktionell. Ändringen i andra stycket markerar att den s.k. tredje uppgiften har nära samband med utbildning, forskning och konstnärligt ut- vecklingsarbete. Ett förslag till ny lydelse av 1 kap. 2 § nu gällande högskolelag har lagts fram i propositionen Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50). Paragrafen motsvarar andra stycket i 1 kap. 5 § nuvarande högskole- lag. Bestämmelsen innebär t.ex. att lärosätena ska sträva efter att så långt som möjligt ha en jämn könsfördelning i olika beslutande organ och att såväl kvinnliga som manliga kandidater ska tas fram till olika befattningar. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitten 6.5.2 och 7.5. Bestämmelsen är ny. Bestämmelsen är avsedd att understryka att det är lärosätet som har ansvaret för kvaliteten i verksamheten och dess utvärdering samt kvalitetsarbetet vid lärosätet. I ansvaret ingår bl.a. att utföra kursvärderingar i den omfattning som lärosätet be- stämmer. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.7.2. Bestämmelsen är ny. Bestämmelsen syftar främst på de nya verksam- hetsavtal som ska träffas mellan lärosätena och staten. Dessa avtal ska bl.a. ersätta dagens regleringsbrev. Avtalen får dock inte innehålla krav som strider mot bestämmelser i denna lag. De mål som ställs upp måste vara förenliga med de grundläggande förutsättningarna som följer av lagen, bl.a. forskningens frihet och undervisningens vetenskapliga grund. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.1 och 6.7.1. De självständiga lärosätenas organisation Styrelse, rektor och kollegiala beslutsorgan Bestämmelsen är ny. I paragrafen sätts ramarna upp för det själv- ständiga lärosätets organisation och anges vilka beslutsorgan som måste finnas vid lärosätet. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.1 och 6.3.4. Paragrafen har sin motsvarighet i 2 kap. 2 § nu gällande högskolelag. Ändringen, som är av redaktionell art, är inte avsedd att medföra någon ändring i sak. Bestämmelsen anger styrelsens övergripande och yttersta ansvar för verksamheten vid de självständiga lärosätena. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Paragrafen har sin motsvarighet i 2 kap. 2 § nu gällande högskole- förordning. Paragrafen reglerar i vilka frågor styrelsen ska besluta. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Punkten 4 motsvarar punkten 4 i nu gällande bestämmelse, dock med den förändringen att hänvisningen till internrevisionsförord- ningen (2006:1228) har tagits bort. Internrevisionsfrågor är avsedda att regleras genom de verksamhetsavtal som ska träffas mellan de självständiga lärosätena och staten. Innehållet i punkten 6 är nytt och innebär att det är styrelsen som fattar beslut om bl.a. de verksamhetsavtal som ska träffas mellan de självständiga lärosätena och staten. Jfr kommentaren till 1 kap. 10 §. Bestämmelsen är ny. Autonomin leder till ökade behov av tydliga lokala regelverk. Enligt bestämmelsen ska därför varje lärosäte ha en stadga som ska fastställas av styrelsen. I stadgan ska lärosätets organisation och de närmare formerna för arbetet inom lärosätet bestämmas. Stadgan ska således klargöra ansvars- och uppgiftsfördel- ningen inom lärosätet. I stadgan ska också anges hur ansvar och beslutsbefogenheter delegeras inom lärosätet. Stadgan ska innehålla lärosätets antagningsordning och anställningsordning samt de regler som behövs i övrigt för verksamheten. Vid handläggningen av ärenden ska förvaltningslagen tillämpas (jfr 8 kap. 2 § och kommentaren till den bestämmelsen). Vad som avses med antagningsordning framgår av 5 kap. 3 § andra stycket. Vad som avses med anställningsordning framgår av kommentaren till 4 kap. 1 §. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.2.1 och 6.3.2. Paragrafen har sin motsvarighet i 2 kap. 4 § nu gällande högskolelag samt 2 kap. 1 och 7 a §§ nu gällande högskoleförordning. I bestäm- melsen anges styrelsens sammansättning, men däremot ingenting om hur ledamöterna ska utses. En återgång har skett till den ordning som gällde före , dvs. att rektor inte ska kunna utses till ordförande i styrelsen (jfr avsnitt 4.5.1). Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2. I andra stycket ges lärare och studenter vid respektive lärosäte rätt att utse företrädare för sig i lärosätets styrelse. Lärare och studenter ska ha rätt att vara representerade med tre ledamöter vardera. Enligt tredje stycket har vad som kallas företrädare för de anställda närvaro- och yttranderätt vid styrelsens sammanträden. Vad som här avses är fackliga företrädare, till skillnad från företrädarna för lärarna enligt andra stycket. De fackliga representanterna är inte ledamöter av styrelsen och får därför inte delta i besluten. Paragrafen har sin motsvarighet i 2 kap. 4 § nu gällande högskolelag samt 2 kap. 1 och 7 a §§ nu gällande högskoleförordning. I bestäm- melsen anges hur styrelsens ledamöter ska utses. Rektor ingår i styrelsen med stöd av 5 §. Hur representanter för lärare och studenter utses framgår av andra stycket nedan. Därutöver utser regeringen ordför- anden och övriga ledamöter i styrelsen. Hur det går till framgår av 7 §. I andra stycket anges att lärare och studenter utses genom val inom lärosätet och att styrelsen bestämmer om valförfarandet. Vad gäller studentrepresentanterna innebär detta en förändring i för- hållande till nu gällande ordning enligt vilken studentkårerna anför- trotts att utse företrädare för studenterna i styrelserna (jfr 5 kap. 2 § nu gällande högskolelag samt 1 kap. 7 § nuvarande högskoleför- ordning och 16 § förordningen [1983:18] om studerandekårer, nationer och studentföreningar vid universitet och högskolor). När en styrelse bestämmer om valförfarandet förutsätts att den samråder med den studentkår eller de studentkårer som finns vid lärosätet. Regeringen kommer dock ha ett bemyndigande att meddela föreskrifter om hur studenternas representanter ska utses, varvid regeringen får överlämna åt studentsammanslutningar, t.ex. studentkårer, att utse ledamöter i styrelser (jfr 19 § införandelagen). Nuvarande ordning kan således behållas . Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2 och 6.4.1. I femte stycket anges att företrädarna för de anställda ska utses i den ordning som lärosätet bestämmer. Detta innebär en förändring i förhållande till nu gällande ordning enligt vilken dessa företrädare ska utses enligt bestämmelserna i personalföreträdarförordningen (1987:1101). På grund av den ändrade verksamhetsformen kan dock denna förordning inte längre bli direkt tillämplig för de självständiga lärosätena. Enligt 17 § införandelagen ges dock regeringen bemyndig- ande att meddela föreskrifter om hur före- trädarna för de anställda ska utses. Nuvarande ordning kan således behållas . Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Bestämmelsen är ny. I bestämmelsen anges ett förfarande som ska tillämpas när styrelsens ordförande och övriga ledamöter som reger- ingen utnämner ska utses. Förfarandet innebär att en valberedning som utses av det kollegiala beslutsorganet vid lärosätet ger förslag på dessa ledamöter. Om det finns flera kollegiala beslutsorgan vid lärosätet, utser de en gemensam valberedning. Det är valberedningen som ska lämna förslaget på ledamöter till regeringen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Paragrafen motsvarar 2 kap. 7 § nu gällande högskoleförordning, dock med den förändringen att den längsta tiden som ledamöterna kan utses för utsträcks till . Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Paragrafen motsvarar 2 kap. 4 § nu gällande högskoleförordning. Om inte ordföranden kan närvara träder vice ordföranden in i dennes ställe. Motsvarande gäller för rektor och prorektor. Bestämmelsen är ny. I nu gällande förordning (1992:1299) om ersätt- ning för uppdrag i statliga styrelser, nämnder och råd m.m. finns föreskrifter om ersättning till styrelseledamöter. Enligt 3 § denna för- ordning beslutar regeringen särskilt om ersättning till ordförande och vice ordförande. Vidare har regeringen med stöd av 4 § samma förordning i beslut (Indelning av statliga styrelser, nämnder och råd m.m.) placerat styrelserna för universitet och högskolor i kategori A, vilket innebär att regeringen även beslutar särskilt i varje enskilt fall om ersättning till övriga ledamöter. Denna förordning med tillhörande regeringsbeslut kommer inte att vara tillämplig när ersättning ska bestämmas till ledamöter i de själv- ständiga lärosätenas styrelser eftersom styrelserna är statliga. Regeringen ska dock enligt vad som framgår av 2 kap. 5 och 6 §§ utse majoriteten av ledamöterna i de självständiga lärosätenas styrelser. Det är därför naturligt att regeringen även i fortsättningen beslutar om den ersättning som ska utgå för uppdrag som styrelseledamot vid dessa lärosäten. Ett bemyndigande att bestämma om detta ges i bestämmelsen. Det är lärosätet som ska betala kostnaden för ersätt- ningen. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Bestämmelsen är ny. I paragrafen anges hur rektor anställs. Det är styrelsen som beslutar om anställning av rektor efter att styrelsen har hört lärare, övriga anställda och studenter på det sätt som den bestämt. Styrelsen kan således välja att använda sig av valförsamling, rekryteringsgrupper eller andra förfaranden utifrån de lokala för- hållandena vid lärosätet. Bestämmelsen innehåller inte något stadgande om tidsbegränsning av rektors anställning. Detta är i stället en fråga som lärosätet och den tilltänkta personen får träffa avtal om utifrån gällande arbetsrättsliga regler. Förslaget har kommenterats i avsnitt 6.3.2. Kollegiala beslutsorgan för utbildning och forskning Paragrafen har sin motsvarighet i 2 kap. 5 a § nu gällande högskolelag och 3 kap. 2 § andra stycket nu gällande högskoleförordning. Be- stämmelsen ska säkerställa det kollegiala inflytandet inom lärosätet i frågor om utbildningens och forskningens innehåll och kvalitet.