sou · GWB391 · 2008-10-06 00:00:00 — Ersättning för kostnader enligt första–andra stycket ges endast om ersättningen inte ska utges av någon annan till följd av andra bestämmelser och i den utsträckning som det framstår som skäligt med hänsyn till sjukdomen eller skadan samt omständigheterna i övrigt. 15 § Staten lämnar en riskgaranti, som är ett dödsfalls- och invali- ditetskapital, för anställda i Försvarsmakten som fått en arbets- skada enligt 13 § lagen (0000:00)med bestämmelser för Försvarsmaktens personal i internationella militära insatser under tjänstgöring utomlands. 16 § Vid fullständig invaliditet betalas ersättning enligt riskgarantin ut med tjugotvå prisbasbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Vid annan invaliditet betalas ersättning ut med det lägre belopp som svarar mot invaliditetsgraden. 17 § Vid dödsfall betalas ersättning enligt riskgarantin ut med tjugotvå prisbasbelopp enligt lagen 1962:381) om allmän försäkring till dödsboet, om den avlidne efterlämnar arvingar som nämns i 2 kap. 1 och 2 §§ . Dessutom utgår tre prisbasbelopp till varje efterlevande barn som vid dödsfallet är under tjugoett år. Har ersättning tidigare betalats ut som ersättning vid invaliditet, ska ersättningen till dödsboet minskas med motsvarande belopp 18 § Försvarsmakten ska ha en på lämpligt sätt organiserad verk- samhet för att fullgöra sitt uppföljningsansvar som följer av 6 § lagen (0000:00) med bestämmelser för Försvarsmaktens personal i internationella militära insatser. En kontaktperson ska utses inom myndigheten för den som skadats under sin anställning i en internationell militär insats. Kontaktperson ska stödja och vägleda den skadade. 19 § Försvarsmakten ska ha en på lämpligt sätt organiserad verk- samhet för att fullgöra sitt ansvar som följer av 16 § lagen (0000:00) med särskilda bestämmelser för Försvarsmaktens personal i inter- nationella militära insatser. En kontaktperson ska utses inom myndigheten för en anhörig till den som tjänstgör i en internationell militär insats. 20 § Försvarsmakten ska ha en på lämpligt sätt organiserad enhet med övergripande och sammanhållande ansvar för personal som tjänstgjort i internationell militär insats. 21 § Den som är anställd i Försvarsmakten och tjänstgör i en internationell militär insats ska vid tillämpning av 20 § lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret m.m., anses tjänstgöra vid den enhet där den anställde huvudsakligen fullgör sin tjänstgöring. Frågor om disciplinansvar eller åtalsanmälan får avgöras av, förutom den chef som avses i 20 § lagen om disciplinansvar inom totalförsvaret m.m., chefen för taktisk stab eller chefen för en kontingent i internationell militär insats, om han eller hon har lägst överstelöjtnants eller kommendörkaptens tjänstegrad. 22 § Försvarsmakten får besluta att den som företar tjänsteresor till och från insatsområdet, ska tilläggas militär tjänsteställning. 23 § Den som är anställd i Försvarsmakten och tjänstgör i en internationell militär insats omfattas under sin tjänstgöring av statens tjänstegrupplivförsäkring, avtalet om ersättning vid personskada (PSA) och statliga pensionsbestämmelser. 24 § Ersättning enligt 12–17 §§ bestäms av Försvarsmakten. 25 § I 22a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut än beslut enligt 7 § första stycket, 9 § första stycket samt 12–17 §§ får dock inte överklagas. Beslut i ärenden om anställning i Försvarsmakten för en internationell insats får inte överklagas. 26 § Försvarsmakten meddelar föreskrifter om tillämpningen av denna förordning. 1.Denna förordning träder i kraft den 2.Genom förordningen upphävs förordningen (1999:569) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten. 3.Bestämmelserna i 12–18 §§ i den nya förordningen ska till- lämpas även i fråga om tidigare anställda i utlandsstyrkan som skadats efter utgången av . förordning om ändring i förordningen (1987:187) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. Härigenom föreskrivs att 10 § förordningen (1987:187) om disciplinförseelser av krigsmän, m.m. ska ha följande lydelse: I fråga om anställning som I fråga om anställning som auditör eller vice auditör med auditör eller vice auditör i tjänstgöring i utlandsstyrkan inom i en internationell militärinsats (1984:309) om utlandsstyrkan ska förordningen med bestäm- inom Försvarsmakten tillämpas. melser (0000:00) för Försvars- maktens personal i internationella militära insatser tillämpas. Denna lag träder i kraft Då en yrkesofficer anställs i Försvarsmakten ska det framgå av det enskilda anställningsavtalet om arbetsskyldigheten omfattar tjänstgöring i internationell verksamhet utomlands för de syften som anges i 1 § andra stycket lagen med bestämmelser (0000:00) för Försvarsmaktens personal i internationella militära insatser. förordning om ändring i officersförordningen (1994:882) Härigenom föreskrivs att 29 § officersförordningen (1994:882) ska ha följande lydelse: Den som avlagt yrkesofficersexamen får anställas som yrkes- officer i Försvarsmakten Då en yrkesofficer anställs i Försvarsmakten skall det framgå av det enskilda anställningsavtalet om arbetsskyldigheten omfattar tjänstgöring i internationell verksamhet utomlands för de syften som anges i 1 § tredje stycket lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvars- makten. Denna lag träder i kraft 1Uppdraget och dess genomförande Regeringen bemyndigade chefen för departementet att tillkalla en särskild utredare för att utarbeta för- slag till en svensk veteranpolitik, dvs. ansvaret för personalen före, under och efter internationella militära insatser. Uppdraget skall genomföras med utgångspunkt i en helhetssyn från rekrytering via utbildning och förberedelser inför insatsen, stöd och åtgärder under insatsen till omhändertagande, stöd och eventuell rehabili- tering efter insatsen. I helhetssynen ingår också att bedöma sam- hällets som helhet, således såväl frivilligorganisationer, privata aktörer, myndigheter som de enskilda själva, möjligheter att med- verka i utformningen av veteranpolitiken. I varje skede av kedjan skall situationen för de anhöriga, även barn till personal som deltar i internationella insatser, belysas. Ett delbetänkande skulle lämnas och en slutrapport . Efter att delbetänkandet överlämnats och remissvar inkommit utvidgade regeringen, , uppdraget till utredningen. Utredningen ska redovisa också de veteransoldatpolitiska erfaren- heterna av den nordiska stridsgruppen, NBG. Redovisningen ska avse både perioder av insats och beredskap. Till följd av detta för- längdes utredningstiden och utredningens slutrapport ska istället redovisas . Direktiv och tilläggsdirektiv bifogas som bilagor 1 och 2. Uppdraget och dess genomförande Med stöd av regeringens bemyndigande förordnade chefen för riksdagsledamoten till särskild utredare. Därefter bemannades sekretariat och förordnades experter och sakkunnig. Inför arbetet med delbetänkandet besökte utredningen sen- Försvarsmaktens högkvarter liksom den nordiska stridsgruppen (, NBG). Utredningen mötte stridsgruppens ledning liksom enskilda soldater under förberedel- serna inför beredskapsperioden första hälften av 2008. Utredaren besökte vidare det insatta svenska truppbidraget till Assistance Force, ISAF, i norra och intervjuade där soldater på plats. Utredningen träffade representanter från Högkvarteret, , , , , och samt deltog i ett halvdagssemina- rium arrangerat av Folk och Försvar. Delbetänkandet redovisades för chefen för . I det fortsatta arbetet, , har utredaren genomfört förbandsbesök vid Arméns Jägarbataljon i (ingående i I 19), Lv 6 i , 2 i och F 17 i . Särskilt intresse har riktats mot den del av verksamhet som berört NBG. I syfte att få ett vidgat intryck av andra länders lösningar i omhändertagandet av veteransoldater har utredningen besökt det norska försvarsdepartementet i och det danska försvarets personaltjänst i . Vid båda tillfällena träffade utredningen representanter för olika nivåer i respektive försvars- makt och företrädare för ländernas veteranorganisationer. Utredningen har haft en hearing där representanter för , och deltagit. Utredningen har också sammanträffat med forskare vid Försvars- högskolan, representant från Kungafonden och besökt personal- direktören vid Försvarsmaktens högkvarter. Under hela arbetets gång har utredningen haft löpande kontakt med Försvarsmakten. Genom främst personalstaben har myndigheten försett utred- ningen med faktaunderlag. har utredningen sammanträffat med bland andra företrädare för , , Försvarsmaktens prehabenhet, Fredsbaskrarna Uppdraget och dess genomförande liksom psykologen vid NBG. Utredningen har också besökt Liv- gardet med den internationella utbildningsenheten och . I samverkan med Folk och försvar arrangerade utredningen ett välbesökt seminarium Hur tar vi hand om våra veteraner? där företrädare för Försvarsmakten och Fredsbaskrarna deltog i pane- len. Med anledning av och undersöknings- företaget stora enkätrapport familjen gör utlands- tjänst deltog utredaren i ett seminarium . Utredningen har också haft kontakt med bland andra Försvarsmedicincentrum, , liksom olika nätverk. Försvarsmakten har informerats om utredningens övervägan- den. Av flera inbjudna arbetstagarorganisationer har och deltagit i informa- tion om utredningens arbete. har slutligen haft närmare 30 sam- manträden med sakkunnig och experter. 2Generella utgångspunkter för arbetet m.m. Regeringen framhåller i direktiven att det är som nation som bidrar med personalen till fredsfrämjande insatser. och regeringen har det yttersta ansvaret för att den utsända perso- nalen ges förutsättningar för att lösa sina uppgifter. I detta ansvar ligger att gentemot medborgarna tillförsäkra att förberedelserna och omhändertagandet är det bästa möjliga. I detta ansvar ligger också att tillförsäkra att olika resurser i samhället samverkar för att tillgodose kraven med anledning av den fredsfrämjande militära verksamheten. Det viktigt att den utsända personalen har samhäl- lets stöd, både för insatsen, i den och efter genomförd insats. Regeringen konstaterar i direktiven att insikten om behovet och betydelsen av förberedelser för personalen inför en insats och om- händertagandet efter en internationell militär insats har ökat. Regeringen betonar att det är angeläget att den freds- främjande verksamheten grundas på en samman- hängande, trovärdig och allmänt accepterad personalpolitik. Denna politik måste täcka alla delar i kedjan från det att en insats initieras till långt efter att den avslutats. Detta innebär att staten måste ut- veckla verksamheten inom de tre nämnda skedena – före, under och efter – så långt det är möjligt. Politiken måste också avse alla som berörs av insatsen. I detta perspektiv är det viktigt – enligt regeringen – att det finns en samlad och förankrad syn på frågor om personalen inför, under och efter en insats. Enligt regeringen har utvecklingen inte fullt ut präglats av ett sådant synsätt. För att uppnå detta bör ett samlat underlag tas fram. Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. Regeringen anger i direktiven att utredningen ska lämna förslag till en sammanhållen och trovärdig nationell veteranpolitik och genomföra uppdraget med utgångspunkt i en helhetssyn från rekrytering via utbildning och förberedelser inför insatsen, stöd och åtgärder under insatsen till omhändertagande, stöd och even- tuell rehabilitering efter insatsen. Utredningen ska belysa hela sam- hällets möjligheter att medverka i utformningen av veteranpoliti- ken, dvs. Försvarsmakten, andra myndigheter, frivilligorganisatio- ner, privata aktörer, de enskilda, anhöriga, m.m. Utredningen ska särskilt belysa de anhörigas - särskilt barnens – situation när en när- stående tjänstgör i en internationell militär insats. Regeringen har gett utredningen ett brett uppdrag som omfattar flera viktiga frågeställningar, några mer övergripande och andra mer specifika. I direktiven anges att huvudpunkten i arbetet ska vara att anlägga en helhetssyn på samhällets – i första hand Försvars- maktens – åtgärder och verksamhet avseende personalen inför, under och efter internationella insatser. Enligt direktiven ska utredningen inledningsvis kartlägga dagens svenska förhållanden, dvs. kartlägga vilka de nuvarande aktörerna är och klarlägga de nuvarande ansvarsförhållandena avseende olika moment i kedjan Utredningen ska med en sådan kartläggning som grund belysa den befintliga verksamheten och från ett samlat samhällsperspektiv pröva möjligheterna till förbättringar varvid utgångspunkten ska vara att den myndighet eller organisation som från ett samlat sam- hällsperspektiv är bäst lämpad också bör ansvara för åtgärden. I direktiven anges några områden som bedöms som särskilt angelägna att närmare analysera. De områden som enligt direktiven ska särskilt belysas är: -omhändertagandet av personalen efter en insats när insatsen har kunnat genomföras utan större problem, -omhändertagandet efter en svår insats där det t.ex. förekommit traumatiska händelser eller inträffat allvarliga skador eller döds- fall, Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. -Försvarsmaktens ansvar i de två nämnda situationerna, -Försvarsmaktens generella myndighetsansvar för sin personal, -stödåtgärder för individer, anhöriga eller förband som i medierna framställs som brottsliga trots att de följt nationell och internatio- nell rätt och fullgjort en ålagd uppgift, -hur personal som tjänstgjort i internationella insatser uppmärk- sammas efter hemkomsten, -på vilket sätt tjänstgöringen utgör en merit i den enskildes fort- satta arbete, -veteranföreningarnas roll och ansvar och hur samarbete mellan Försvarsmakten och veteranföreningarna kan formuleras. I direktiven anges att utredningen även ska belysa frågor som gäller Försvarsmaktens ansvar för rehabiliteringsåtgärder. Utredningen ska därvid: -belysa Försvarsmaktens ansvar i förhållande till den allmänna sjukförsäkringen och den allmänna sjukvårdens ansvar när det gäller rehabilitering av personer som skadats fysiskt eller psykiskt vid en insats och klargöras vilka gränsdragningar som gäller, -belysa Försvarsmaktens ansvar i förhållande till den allmänna sjukförsäkringen i övrigt, t.ex. när det gäller sjukpenning och sjuk- och aktivitetsersättning för personer som skadats vid en insats, -redovisa andra myndigheters och organisationers rehabiliterings- ansvar i liknande situationer, -pröva om det rehabiliteringsansvar som gäller för Försvarsmak- ten enligt lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvars- makten är ändamålsenligt. I direktiven anges att utredningen ska pröva om Försvarsmakten bör samarbeta med andra myndigheter och organisationer med lik- artad internationell verksamhet och hur ett sådant samarbete bör utformas. I direktiven anges vidare att utredningen även ska redovisa hur veteranpolitiken är utformad i andra länder och pröva i vilken ut- sträckning erfarenheter därifrån bör tillgodogöras det svenska systemet. Utredningen bör särskilt uppmärksamma förhållandena Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. inom de stater med vilka ofta samarbetar inom EU eller i Nato- och FN-sammanhang. Lagen om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten Regeringen anger i direktiven att deltagande i de interna- insatserna har ökat och delvis ändrat karaktär efter att lagen (1999:568) om utlandsstyrkan inom Försvarsmakten infördes och att utvecklingen kommer att fortsätta. Mot denna bakgrund ska utredningen även göra en allmän översyn av denna lag och ana- lysera om den är ändamålsenligt utformad. I direktiven anges att utredningen även i övrigt får pröva om den befintliga lagstiftning som rör frågor om statens och arbetsgivarens ansvar är lämplig och ändamålsenlig. Utredningen får även pröva andra förhållanden, som har samband med uppdraget, än de som berörs i detta direktiv och föreslå förändringar om så behövs. Utredningen ska i förekommande fall lämna förslag till nödvändig författningsreglering. I direktiven anger regeringen att utredningen dels ska kartlägga vilka aktörer som har till uppgift att bidra till omhänderta- gandet av personalen i internationella militära insatser och dels föreslå vilka aktörer som bör ha uppgifter inom områ- det. Regeringen har gett utredningen i uppdrag att utifrån arbetet med att kartlägga behov, aktörer och uppgifter formulera ett förslag till en sammanhållen och trovärdig veteranpolitik före, under och efter tjänstgöringen i en internationell militär insats. Utredningen har särskilt tagit fasta på regeringens önskan och ambition om ett helhetsperspektiv, eftersom många av de frågor som uppkommit under arbetet hör nära samman med och påverkar varandra. Samspelet mellan olika aktörer och deras olika uppdrag har särskilt varit i fokus, liksom de eventuella glapp som finns mellan aktörernas uppdrag, samt att finna lösningar för att över- brygga dessa. På samma vis har utredningen haft ambitionen att Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. finna lösningar som kan ge skyndsam effekt på särskilt eftersatta områden, men också att komma med förslag som skapar förutsätt- ningar för en sammanhållen och trovärdig veteranpolitik för fram- tiden. Särskilt viktigt har det också varit att de kortsiktiga och lång- siktiga förslagen inte motarbetar varandra utan följer en tydlig utvecklingslinje. Utredningen gör bedömningen att uppdragets två delar – kart- läggningen och formuleringen av en sammanhållen och trovärdig veteranpolitik – som lika viktiga, särskilt som kartläggningen utgör en grundläggande förutsättning för att kunna lämna förslag på sammanhållen veteranpolitik på det sätt som regeringen eftersträ- var. Givetvis är det så att arbetet i dessa två delar påverkar varandra under arbetets gång, men utredningen har ändå valt att behandla dessa delar som två tydliga och skilda spår i det fortsatt utrednings- arbetet för att mot slutet av arbetet foga samman de olika delarna till ett förslag på hur den framtida veteranpolitiken bör utformas. En stor del av arbetsinsatsen har inledningsvis lagts på att tillsam- mans med berörda aktörer identifiera olika behov och vilka aktörer som från ett samlat samhällsperspektiv kan anses bäst lämpade att ha ansvaret och tillgodose behovet. Den första fasen har till stor del handlat om att samla fakta genom bland annat studiebesök, intervjuer, seminarier och inhäm- tande av vetenskapliga studier och rapporter. Detta för att utred- ningen ska få ett tillräckligt underlag för att i den andra fasen ana- lysera insamlat material och utforma förslag till en framtida sam- manhållen veteranpolitik och åtgärder som bör ingå i en sådan politik i det korta respektive längre perspektivet. Utredningens företrädare har löpande haft kontakter med före- trädare för Försvarsmakten, myndighetens personalföreträdare, företrädare för veteranorganisationen, anhörigrepresentanter och andra som berörs av de frågor som ingår i utredningens uppdrag, för att inhämta information och ge berörda möjlighet att lämna synpunkter i olika frågor. Utredningens företrädare har även delta- git i seminarier där de frågor som utredningen analyserar har diskuterats och synpunkter och förslag på en rad olika åtgärder lämnats. Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. Försvarsmakten inledde en intern översyn av myndighetens verksamhet med omhändertagande av personalen inför, under och efter en internationell militär insats. Myndigheten redovisade resultatet av översynen i en rapport till regeringen . I utredningsdirektiven anges att myndighetens rapport redovisar flera förslag på förändringar som syftar till att förbättra verksam- heten och att rapporten är en är en lämplig utgångspunkt för det fortsatta arbetet med att formulera en sammanhållen personalpoli- tik. Försvarsmakten framhåller i rapporten bland annat att individen spelar en avgörande roll för att myndigheten ska nå verksamhets- målen i den internationella verksamheten. Myndigheten måste därför kontinuerligt se över sin förmåga att rekrytera, välja ut, bemanna och nyttja sin organisation utifrån de krav som ställs. För att optimera de mänskliga resurserna och förhindra att personal hamnar i kris måste hanteringen av människan vara professionell och systematisk och i första hand vara inriktad på förebyggande åtgärder. I rapporten görs bedömningen att myndigheten redan har ett fungerande system för såväl förebyggande åtgärder som han- tering av den personal som drabbas av kris i samband med interna- insatser. Försvarsmakten redovisar i rapporten förslag på en rad åtgärder för att förbättra verksamheten i detta avseende. Bland annat bör utbildningen i det militära skolsystemet tydligare inriktas mot att belysa det mänskliga systemet, dvs. hur olika människor upplever sin omgivning och att människors mentala förutsättningar skiljer sig åt. Vidare bör professionella urvalsmetoder i högre grad än tillämpas på dem som söker internationell tjänst. En annan åtgärd som redovisas är att det nuvarande systemet bör kompletteras med försvarspsykologer som ska finnas på plats i insatsområdet. Vidare föreslås att de handledare som svarar för hemkomstverksamheten bör vara anställda och utbildade av myn- digheten. Inriktning och ledning av krisstöd och rehabilitering bör förtydligas. Vidare bör samverkansformerna med externa organisa- tioner, t.ex. veteranorganisationen, formaliseras. Utöver detta redovisar myndigheten en rad andra åtgärder som avser organisa- tion, ansvar, rollfördelning, kompetenser och resurser. Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. 2.2.2Utredningens delbetänkande – ett första steg I utredningens delbetänkande redovisas översiktligt hur omhän- dertagandet sker av personal före, under och efter internatio- nella militära insatser. Redovisningen omfattar bland annat hur omhändertagandet sker ur medicinska, psykologiska, sociala och arbetsrättsliga aspekter. Vidare redovisas översiktligt vilka författningar som finns på området och vilka kollektivavtal som anger villkoren för personal som deltar i internationella militära insatser. Det gäller t.ex. regler för ledighet, försäkringar, erkännande i form av medaljer, m.m. Men även andra frågor av betydelse för den enskilde berörs. Delbetänkandet innefattar även en beskrivning av de enskilda organisationer som agerar till stöd för personalen, direkt eller som ett stöd för Försvarsmaktens omhändertagande. I delbetänkandet identifierade utredningen ett antal olika brister i omhändertagandet av personalen före, under och efter tjänstgö- ring i internationella insatser. De frågor som utredningen ansåg borde åtgärdas i det korta perspektivet var bland annat: -tillgång till tillförlitlig information om försäkringsskydd, -tillgång på helikopterkapacitet för medicinsk evakuering i insats- området, -tillgång till så kallade missionspsykologer i insatsområdet, -upprättande av statistiskt underlag beträffande veteransoldater. I delbetänkande konstaterade utredningen vidare att ett antal olika frågeställningar krävde särskilt uppmärksamhet i det fortsatta utredningsarbetet, bland annat frågor rörande rekrytering och insatsfrekvens, ansvar för rehabilitering, tjänstgöringens merit- värde, information och stöd till de anhöriga, mm, och att utred- ningen avsåg att återkomma till dessa frågor i det fortsatt utred- ningsarbetet tillsammans med övriga frågeställningar som angavs i utredningsdirektiven. I delbetänkandet analyserade utredningen även de frågor som Försvarsmakten tog upp i sin rapport till regeringen . Utred- ningen kunde därvid konstatera att i allt väsentligt hade förslagen i rapporten ännu inte genomförts av myndigheten. Utredningen lämnade därför förslag på vilka åtgärder som var särskilt angelägna Generella utgångspunkter för arbetet, m.m. och som borde vara genomförda senast när den nordiska strids- gruppen (NBG) ställdes i beredskap . 2.3Utredningens tolkning av det fortsatta uppdraget Utredningens uppdrag att lämna förslag till en sammanhållen och trovärdig veteranpolitik rymmer ett antal komplexa frågeställningar som berör flera olika samhällsområden.