sou · GVB32 · 2008-01-01 00:00:00 — Vi tycker att det är viktigt att ge kommunerna en möjlighet att pröva nya former av ett samordnat samhällsstöd till ungdomar. Vi föreslår därför att samverkan ska kunna ske med flera aktörer och att denna samverkan ska kunna finansieras med pengar från arbets- förmedling, kommun, frivillig sektor och näringsliv. Även om ett flertal parter ska kunna ingå i försöksverksamheten bör samverkan i första hand ske mellan Arbetsförmedlingen och kommunen. Inom ramen för försöksverksamheten bör det finnas möjlighet att disponera de medel som finns för ungdomsgarantin (UG) och det kommunala ungdomsprogrammet (KUP). Reg- eringen avser att ersätta dessa program med en jobbgaranti, men den närmare utformningen av detta är ännu under utarbetande. Oavsett hur de kommande ungdomsinsatserna kommer att se ut, gör vi bedömningen att medel bör kunna avsättas till en frivillig samverkan mellan t.ex. Arbetsförmedlingen och kommunerna. Försöksverksamheten bör även utveckla ett nära samarbete med näringslivet samt med frivilligorganisationerna. För att en sådan försöksverksamhet ska fungera krävs att verk- samheten och resurserna anpassas till de lokala förutsättningarna. Förslag i förhållande till gymnasieutbildningen Det finns stora fördelar med att göra detta till ett gemensamt åtagande för skolan, Arbetsförmedlingen och när det handlar om ungdomar som har ett sammansatt behov av stöd från samhällets sida. En uppgift för den föreslagna försöksverksamheten skulle t.ex. kunna vara att samordna praktikinsatser. 26.4.1Lär av Navigatorcentrum! I utredningen utanför föreslogs en försöksverksamhet med ett samverkanskontor som kallas Navigatorcentrum. finns ett 20 tal verksamheter av denna art. Många av dessa får ett ekono- miskt stöd från . I dessa verksamheter samarbe- tar arbetsförmedling, kommun och det lokala näringslivet tillsam- mans med ideella krafter för att bistå och ge rådgivning till utsatta ungdomar. Syftet med ett Navigatorcentrum är att bryta ungas utanförskap på arbetsmarknaden. Verksamheten riktar sig till arbetslösa ungdomar mellan . Ungdomar som står långt ifrån arbetsmarknaden eller har hoppat av gymnasiet är prioriterade. Vi menar att denna nya form av samverkan är mycket intressant och spännande och därför bör ges möjligheter att utvecklas ytter- ligare i tio försöksområden. Speciellt intressant är samarbetet mellan Arbetsförmedling, skolan, privat näringsliv och frivillig sektor. 26.4.2Närmare beskrivning av försöksverksamheten Det finns flera fördelar med den föreslagna försöksverksamheten. En fördel är att den kan ge förbättrade möjligheter att kombinera utbildningsinsatser, språkinsatser, praktik och arbetsmarknads- åtgärder. En försöksverksamhet kan även ge kunskaper och erfarenheter om hur en framtida organisation på lokal nivå kan se ut för ung- domar som behöver ett samlat stöd för att etablera sig på arbets- marknaden. Vi föreslår att försöksverksamheten ska kunna finansieras inom de befintliga ekonomiska ramarna. I och med att Arbetsförmed- lingen föreslås finnas med i försöksverksamheten kan statliga medel för ungdomar tillföras verksamheten. Tanken är även att Förslag i förhållande till gymnasieutbildningen försöksverksamheten ska kunna erbjuda insatser utanför de traditionella programmen på Arbetsförmedlingen. Försöksverk- samheten ska således kunna ge möjlighet att fritt förfoga över dessa medel. Det ligger i linje med vad föreslagit, nämligen att särskilda praktik- och lärcentrum i samverkan mellan Arbetsförmedlingen och lokalt näringsliv skulle kunna ersätta den nuvarande ungdomsgarantin för arbetslösa ungdomar mellan 20 och 24 år.TPF9FPT Det är viktigt att försöksverksamheten inkluderar ut- bildningsresurser, bl.a. språkutbildningar samt andra stödinsatser. Vi menar dock att vad som ska ingå i försöksverksamheten närmare måste formuleras och avgöras i ett avtal mellan stat och kommun. Det blir därför i hög grad upp till lokal nivå att mer i detalj avgöra vilka verksamheter som ska omfattas av försöksverksamheten. Även om det lokala perspektivet är viktigt bör få i uppdrag att närmare utforma ramarna för denna försöksverk- samhet. Målgruppen för den beskrivna försöksverksamheten bör i huvudsak vara unga mellan , eftersom syftet med verksamheten är att fånga upp unga människor i glappet mellan gymnasieutbildning och yrkesliv. Vi menar dock att det är viktigt att även yngre personer utan gymnasieutbildning får en möjlighet att bli en målgrupp för försöksverksamhet. Även om försöksverksamheten ger möjlighet att arbeta flexibelt och anpassa verksamheten till de problembilder som råder på lokal nivå, är det viktigt att det lokala perspektivet inte blir så dominant att den lokala verksamheten blir ett alternativ till att ta erbjudna arbeten på andra orter. Vi anser slutligen att den föreslagna försöksverksamheten är naturlig att knyta till det uppföljningsansvar som kommunerna har enligt 1 kap. 18 § skollagen (1985:1100) för ungdomar som full- gjort sin skolplikt men som inte fyllt . Regeringen föreslår i budgetpropositionen för att ska av- sättas för utvecklingsinsatser 2007, samt att ska avsättas och . Även om försöksverksamheten bör kunna bedrivas inom befintliga ekonomiska ramar bör det enligt utredningens mening vara möjligt att rikta delar av denna satsning till denna försöksverksamhet. 9TP PT 2006, Vägar till en öppnare arbetsmarknad. Förslag i förhållande till gymnasieutbildningen 26.5Tre veckors praktik för alla i gymnasieskolan Utredningens förslag: Samtliga elever i gymnasieskolan ska erbjudas tre veckors praktik. Förändringen föreslås regleras i gymnasieförordningen (1992:394). Det kanske allra viktigaste för att öka chansen att få en anställning är erfarenhet av arbete. vet vi att etableringen på arbetsmarknaden går snabbare för dem som gått utbildningar med praktikinslag. Att varva teori med praktik är också värdefullt med tanke på att man får omsätta sina teoretiska kunskaper i praktiken och också se om man trivs med jobbet. I betänkandet, Samverkan för ungas etablering på arbetsmarknadenTPF10FPT, slås fast att kontakter med arbetsgivare är ett stöd för unga att etablera sig i arbetslivet. I betänkandet sägs vidare att praktik torde vara ett bra stöd för dem som inte har kontakter eller ett nätverk som underlättar etable- ringen. Eftersom mer än hälften av alla jobb tillsätts genom kontakter och kännedom om personer, har unga människor som ska söka sitt första jobb efter utbildningen klara nackdelar om de inte genom föräldrar eller andra bekanta har tillgång till sådana nätverk.TPF11FPT För dessa unga människor är därför praktik eller verk- samhets förlagd utbildning av stor betydelse. Även Ungdoms- styrelsenTPF12FPT instämmer i bedömningen att praktik har betydelse för möjligheterna att senare kunna etablera sig i arbetslivet. Det ger en inblick i arbetslivet och kan vara en chans att visa vad man går för, visa vad man vill och det kan även leda till kontakter. Betydelsen av praktik framkommer också i en undersökning som har genomfört bland landets 21-åringar. Den visar att av landets 21-åringar inte haft praktik under sin gymnasietid. Samma undersökning visar att av de till- frågade anser att deras praktiktid på gymnasiet påverkade deras beslut kring jobb och framtid efter gymnasiet mycket eller ganska mycket. av de tillfrågade svarade att de ansåg att praktik gjorde det lättare att välja yrke. Genom praktik kan eleverna för- beredas för ett kommande yrkesliv. 10TP PT SOU 2006:102, Samverkan för ungas etablering på arbetsmarknaden. 11TP PT Ibid. 12TP 2005:10, Fokus 05, En analys av ungas etablering och egen försörjning. Förslag i förhållande till gymnasieutbildningen program är det endast i de yrkesförberedande programmen som det ingår yrkesinriktad praktik. Vi menar att kontakt med arbetslivet måste utökas för samtliga elever i gymnasieskolan. Elever som går i studieförberedande program behöver möjligen i ännu högre grad en inblick i arbetslivet för att senare kunna precisera sitt yrkesval. Vi föreslår därför att alla elever erbjuds tre veckors praktik under den samlade gymnasie- tiden. Förändringen föreslås regleras i gymnasieförordningen (1992:394). 27Bättre kunskaper om orsakerna till ekonomiskt bistånd Utredningens förslag: ges i uppdrag att tillsam- mans med AMS, IFAU och Kommuner och Landsting utforma ett system för att följa upp orsakerna till beroendet av ekonomiskt bistånd samt effekterna och kostnaderna för olika insatser till enskilda med ekonomiskt bistånd. Eftersom det ekonomiska biståndet är samhällets yttersta eko- nomiska skyddsnät är det en tydlig indikator på hur exempelvis arbetslöshet påverkar enskildas behov av detta bistånd. Det är därför väsentligt att få en bättre uppfattning om orsakerna till behovet av ekonomiskt bistånd och hur detta förändras över tiden. Utredningen har stött på stora svårigheter att få uppgifter om målgruppens sammansättning, storlek och övriga utmärkande drag från kommunerna och arbetsförmedlingar- na. Samma erfarenhet påvisar i redovisningen av det regeringsuppdrag man fått om hur man nationellt kan redovisa insatser för att stödja den enskildes möjligheter att bli självförsörjande genom arbete.TPF1FPT Denna kunskapsbrist ledde till att i regleringsbrevet för fick ett förnyat uppdrag att undersöka om den officiella statistiken på detta område kan kompletteras med uppgifter om orsak till behovet av och ändamålet med ett utbetalat ekonomiskt bistånd. Detta uppdrag ska återrapporteras . 1TP PT (2006), Redovisningssystem av kommunala insatser som syftar till själv- försörjning genom arbete. Bättre kunskaper om orsakerna till ekonomiskt bistånd Bristen på enhetlig statistik har inneburit svårigheter för utred- ningen att kartlägga i vilken mån personer som är beroende av ekonomiskt bistånd står till arbetsmarknadens förfogande och vilka behov av stödinsatser de har. Det som ytterligare försvårat kart- läggningen är att Arbetsförmedlingen och kommunerna ofta gör olika bedömningar av detta. Vi delar och regeringens bedömning att ansträngningar måste sättas in för att skapa en nationell kunskap om orsakerna och skälen till behovet av ekonomiskt bistånd. Det är angeläget att undersöker möjligheterna att kom- plettera den offentliga statistiken med dessa uppgifter. Vi vill dock gå ett steg längre. bör även ges i uppdrag att utforma ett konkret system för hur detta löpande kan följas upp. Det är vidare av stort värde att få ökade kunskaper om vilka insatser som kommunerna erbjuder personer som är beroende av ekonomiskt bistånd till sin försörjning, samt vilka effekter dessa har och vad de kostar. föreslås därför få i uppdrag att även utforma ett system för att följa upp effekterna av olika insatser samt kostnaderna för de olika insatserna. Det stora antalet orsakskoder I våra kontakter med kommunerna visar det sig att de använder flera olika orsakskoder för att beskriva orsakerna till att en person är beroende av ekonomiskt bistånd. Vissa kommuner har endast några få, medan andra kommuner använder sig av ett stort antal orsakskoder. Visserligen kan orsaken till ett ekonomiskt bistånd vara komplicerad och sammansatt, men den ordning som existerar medför att det på nationell nivå blir i det närmaste omöjligt att få en bild av de bakomliggande orsakerna. Vi menar att skälen till att man har ekonomiskt bistånd schema- tiskt måste delas upp på ett färre antal orsaker som sedan kan jämföras och följas upp på nationell nivå, och som ger indikation på vilka förändringar som kan vara nödvändiga att vidta. Med tanke på att omfattningen av det ekonomiska biståndet ofta återspeglar förändringar i samhället är det värdefullt att snabbt få en uppfatt- ning om skälen till ökade eller minskade kostnader. Bättre kunskaper om orsakerna till ekonomiskt bistånd Fördjupade kunskaper klargör ansvarsfördelningen Som tidigare nämnts kan ett arbetsförmågeinstrument vara ett hjälpmedel i kartläggningen av arbetsförmågan. Ett sådant instru- ment kan även klargöra ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmed- lingen och kommunerna. Det kan även ge ökade kunskaper om de rehabiliteringsinsatser som olika aktörer ansvarar för samt vilka effekter dessa har när det gäller enskildas arbetsmarknadsanknyt- ning. Det är viktigt att inse att inte ensam kan skapa en nationell statistik på detta område. När det gäller utvärderingen av Arbetsförmedlingens program och insatser har IFAUTPF2FPT ett ansvar. Enligt deras instruk- tion ska de främja, stödja och genomföra utvärderingar av arbets- marknadspolitiskt motiverade åtgärder, och studera arbetsmark- nadens funktionssätt. Dessutom ska de utvärdera effekterna på arbetsmarknaden av åtgärder inom utbildningsväsendet. IFAU har genom sitt uppdrag värdefulla erfarenheter om hur ett uppfölj- ningssystem på bästa sätt kan utformas och byggas upp. Därutöver kräver utarbetandet av ett uppföljningssystem av de kommunala insatserna ett samarbete med kommunerna och Kom- muner och Landsting. Sammantaget gör vi bedömningen att har anled- ning att samarbeta med , IFAU och Kommuner och Landsting i denna fråga. Utgångspunkten för våra förslag är enskilda personer med ekono- miskt bistånd. Vi har därför koncentrerat oss på de uppgifter som finns inom . Vi tror dock att det är viktigt att även kunna följa upp enskilda som är aktuella hos andra myndigheter. För att göra det krävs utvecklade former av individstatistik. Vissa erfarenheter finns inom äldre- och handikappområdet när det gäller insatser och kostnader. Erfarenheterna från detta område bör Bättre kunskaper om orsakerna till ekonomiskt bistånd kunna användas också för redovisning av insatser och kostnader för grupper av enskilda med ekonomiskt bistånd. ska det betonas att ett sådant arbete måste bedrivas utifrån ett starkt fokus på individernas integritet. 27.2Konsekvenser av vårt förslag Vår uppfattning är att kan utföra det föreslagna uppdraget inom den befintliga verksamheten. Förslaget ligger även väl i linje med regleringsbrevet till avseende och kan ses som en vidareutveckling på detta område. I regle- ringsbrevet sägs att ska redovisa vilka åtgärder man vidtagit för att utveckla den officiella statistiken inom ekonomiskt bistånd i syfte att möjliggöra en bättre och mer detaljerad orsaks- och ändamålsanalys samt insats- och resultatanalys inom social- tjänstens område. 28 Nya jobb behövs Utredningens bedömning: Möjligheterna att öppna upp nya arenor för arbete för personer som bedöms stå långt ifrån arbetsmarknaden bör analyseras närmare i syfte att åstadkomma ett mer inkluderande arbetsliv. Utredningen ställer sig bakom förslaget om att införa en skattereduktion för hushållsnära tjänster och menar att det finns anledning att undersöka möjligheterna att vidareutveckla även andra servicetjänster som kan erbjudas både privatpersoner och företag. Servicetjänster bör även kunna utvecklas inom miljö- området. Antalet arbeten i ett samhälle är inte givet. är omsättningen av arbetskraft omfattande, cirka 800 000 personer. Det finns även en dynamisk effekt som innebär att ju större andel av befolkningen som arbetar, ju mer ökar tillväxten, vilket i sin tur förbättrar möjligheterna att skapa nya arbeten. Just nu ökar efterfrågan på arbetskraft totalt sett på arbetsmark- naden. Den historiska utvecklingen av arbetsmarknaden visar att de framtida arbetena knappast kommer att vara av enklare, tradi- industrijobb. När det gäller dessa typer av jobb är kon- kurrensen gentemot lågkostnadsländerna för stor och en ökad sysselsättning i sådana sektorer skulle sannolikt kräva mycket stora lönesubventioner. Det är mer troligt att framtidens jobb kommer i högproduktiva verksamheter, ofta i form av en kombination av industri och tjänster. Merparten av de nya jobben bedöms uppstå i tjänstesektorn, i verksamheter som exempelvis vård och utbildning, IT, distribution och turism. Vidare bedöms det finnas ett rekryteringsbehov på 570 000 nya medarbetare i kommunerna fram på grund av pensionsavgångar. Att stora grupper av enskilda inte försörjer sig själva genom arbete är ett allvarligt arbetsmarknadspolitiskt och samhällsekono- Det är även ett psykologiskt, socialt och eko- nomiskt problem för enskilda. Än mer problematiskt är att en stor del av dessa personer har stått utanför arbetsmarknaden , vilket innebär att de riskerar en permanent utslagning från arbetsmarknaden. Erfarenheterna visar att en anknytning till arbetslivet skapar en bättre hälsa. En förbättrad förankring på arbetsmarknaden och ett meningsfullt socialt sammanhang för- hindrar både utslagning och ohälsa. Dessutom ger arbete den enskilde en identitet och ett ökat konsumtionsutrymme. Många av dem som står utanför arbetsmarknaden har arbetsförmåga även om den är begränsad. För att kunna ta tillvara denna kompetens är det viktigt att fler människor ges möjligheter att arbeta av sin egen arbetsförmåga. För att fler ska kunna få en förankring på arbetsmarknaden behöver nya arenor för arbete öppnas upp. Regeringen meddelade i statsbudgeten för att en skatte- reduktion för hushållsnära tjänster kommer att införas . Hushållsnära tjänster förefaller vara den arbetsmarknad som kortsiktigt har största möjlighet att växa. Den utredning som genomförde visar att drygt 10 000 arbeten skulle kunna skapas inom denna sektor utan att det skulle medföra nya kostnader för samhället, trots att dessa nya arbeten delvis skulle vara subventionerade. När det gäller hus- hållsnära tjänster finns dessa redan i ett stort antal länder. I exem- pelvis infördes skattereduktion för hushållsnära tjänster för att fler skulle kunna ha råd med tjänsten och för att fler äldre skulle kunna få insatser utan att behöva ansöka om det hos myndigheterna. I växer sektorn med 80 000 nya jobb , i arbetar 100 000 personer inom denna sektor och i är siktet inställt på att skapa 25 000 jobb. Vår uppfattning är att hushållsnära tjänster kan möjliggöra ett inträde i arbetslivet och en egen försörjning för vissa personer som är beroende av ekonomiskt bistånd. Det kan både vara en permanent anställning och en plattform för andra typer av anställningar. Oavsett vilket, är det viktigt att det finns möjligheter för dem som arbetar med hushållsnära tjänster att kunna avancera. 28.2Nya områden för arbete En politik som fokuserar på arbetsgivarna och deras betydelse för att skapa nya arbeten har positiva effekter. Utredningens samman- ställning av forskningenTPF1FPT visar att åtgärder som sätts in nära arbetsmarknaden har största möjligheterna att bli framgångsrika. Regeringen föreslår i budgetpropositionen för ett antal åtgärder som främjar entreprenörskap. Regeringens förslag gör det mer lönsamt att anställa, förbättrar företagens kapitalförsörjning och minskar företagens administrativa kostnader genom att komma till rätta med regelkrångel och byråkrati. De åtgärder som föreslås för att öka efterfrågan på arbetskraft genom slopade arbets- givaravgifter för vissa tjänster och avdragsmöjligheter för hushålls- nära tjänster kommer sannolikt att gynna en utveckling av nya företag inom tjänstesektorn. Det finns, enligt vår mening, anledning att vidareutveckla även andra servicetjänster som kan erbjudas både privatpersoner och företag. En vidareutveckling av arbetsuppgifter inom följande områden skulle kunna vara av värde för personer som står utanför arbetsmarknaden: Hemtjänstnära tjänster där privatpersoner kan få hjälp med gräsklippning och enklare underhåll. Företagsnära tjänster, där företagen från förslagsvis en pool, kan beställa enklare tjänster. Miljönära tjänster, som liknar gröna jobb, där underhåll sker av exempelvis stränder och naturreservat. 1TP PT , A. (2006), Aktivering av socialbidragstagare insatsernas utformning och effekt. enades finansministern, kommun- och finansmarknads- ministern respektive de politiska ledningarna för och om hur den s.k. finansieringsprincipen ska tillämpas. Kort innebär det att när det kommer förslag som har eko- nomiska konsekvenser för kommuner och landsting ska en bedöm- ning göras av de kommunalekonomiska effekterna och om den kommunala finansieringsprincipen ska tillämpas. Kommuner och landsting bör inte åläggas nya uppgifter utan att de får möjlighet att finansiera dessa med annat än höjda skatter. Finansieringsprincipen ska tillämpas när nya uppgifter, som inte har tillhandahållits av kommunsektorn, görs obligatoriska. Denna princip gäller även när frivilliga uppgifter blir obligatoriska och när förslag läggs om ändrade ambitionsnivåer för befintliga kommunala uppgifter, samt vid regeländringar som påverkar kom- munernas möjligheter att ta ut avgifter eller påverkar kommunernas möjligheter till andra inkomster. I de fall en uppgift som varit frivillig görs obligatorisk ska utgångspunkten vid finansieringsprincipens tillämpning vara att hela regleringen ska ske från botten, dvs. regleringen bör avse hela kostnaden, således även den del av verksamheten som har tillhandahållits av kommunerna på frivillig basis. En bedömning kan emellertid göras från fall till fall om kommunernas befintliga kostnader helt eller delvis ska avräknas kompensationen från staten. Slutligen är detta emellertid en förhandlingsfråga mellan staten och företrädare för kommunerna respektive landstingen. Med ekonomiska konsekvenser avser vi kostnader och intäkter för den offentliga sektorns olika delar. De resultat som redovisas här avser effekter . En fullständig effekt- beräkning skulle innefatta också effekter . Om t.ex. någon får fotfäste på arbetsmarknaden är det rimligt att tro att personen i fråga får en högre inkomst än hon annars skulle ha fått. Långsiktiga effekter av det här slaget är mycket svårfångade och vi avstår därför från att göra dem. Följande har vi föreslagit som medför ekonomiska konse- kvenser. Förslaget föreslås finansieras genom utgiftsområde 13 Arbets- marknad, anslag 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader. Tillväxtpolitiska insatser som bidrar till en yrkesmässig och geografisk rörlighet ska dock inte beröras av förslaget. Jobbagenter ny medarbetarroll på Arbetsförmedlingen Konsekvensen av införandet av särskilda jobbagenter medför att det blir färre handläggare som arbetar direkt med arbetssökande. Många handläggare har mer än 200 arbetssökande på sin lott och vid oförändrad personalstyrka blir belastningen på dessa handläggare ännu tyngre. Som tidigare nämnts avser regeringen att väsentligt minska programverksamheten . Även förvaltningsanslaget kommer att minska, men i betydligt mindre grad. Införandet av Jobbagenter ligger i linje med den förestående omläggningen av arbetsmarknadspolitiken där större fokus kommer att läggas på matchning av arbetssökande till lediga arbeten. Det bör därför finnas utrymme att finansiera förslaget om Jobbagenter inom förvaltningsanslaget, enligt utredningens mening. Vi tror även att det intensifierade matchningsarbetet kommer att stärka de arbetssökandes möjligheter att hitta ett arbete och minska inlåsningseffekterna. Detta leder sannolikt på till att beroendet av ekonomiskt bistånd minskar. Etableringsjobb för nytillträdande arbetssökande De nya etableringsjobben bedöms kunna omfatta i genomsnitt 5 000 deltagare . Kostnaden för staten beräknas uppgå till maximala per dag och individ. Skattereduktionen av arbetsgivarnas lönekostnader uppgår därmed till totalt 460 miljoner Beloppet baseras på att den enskilde arbetar . Vi gör bedömningen att det kommer att finnas ett ökat utrymme för att kunna erbjuda subventionerade anställningar, t.ex. i form av de föreslagna etableringsjobben inom den förestående omläggningen av arbetsmarknadspolitiken. Kostnaderna för aktiverande insatser består huvudsakligen av aktivitetsstöd, men även av upphandlingskostnader respektive merkostnadsersättningar för samverkansparter. Den genomsnittliga ersättningen för aktivitetsstöden beräknas kosta per dag och individ. I de fall de förberedande utbildningarna är upp- handlade uppgår upphandlingskostnaden till per dag och individ. Den dagliga merkostnadsersättningen för aktiviteter inom vägledning och platsförmedling uppgår till .