sou · GVB324 · 2008-01-01 00:00:00 — Denna skall i så fall representera samtliga inom branschen före- kommande organisationer och sammanslutningar. Nämnden skall medverka till att samrådsgrupper bildas inom de regioner nämnden finner det motiverat. Hos huvudmannen skall finnas en för verksamheten ansvarig hälsokontrollenhet som leds av en ansvarig chefsveterinär. Hälso- kontrollenheten skall vara organisatoriskt åtskild från övrig verk- samhet som huvudmannen bedriver. En viktig uppgift för enheten är att ge verksamhetsstöd och råd till de djurhälsoveterinärer som bedriver den operativa djurhälsoverksamheten ute i regionerna. I varje besättning som är ansluten till hälsokontrollprogrammen skall finnas ett ändamålsenligt journalföringssystem. I journalen skall resultatet av sjukdomsutredningar och därav föranledd rådgivning noteras. Det åligger de veterinärer som anlitas för ordinarie djursjukvård i besättningen att registrera de iakttagelser och behandlingar, som har betydelse för hälsokontrollen i gårdens journalsystem. Djur som kommer från en besättning som är ansluten till ett djurhälso- program får marknadsföras med uppgift att djuren ingått i pro- grammet. I sådana fall skall djuren märkas enligt huvudmannens anvisningar. Märkningen skall utvisa från vilken besättning djuren kommer. Speciella regler finns för hälsokontrollprogram för svin, slaktnöt, mjölkkor och avelstjurar. För svin gäller t.ex. att veterinärer som är anställda vid hälso- kontrollen får utfärda försäljningstillstånd med hälsodeklaration till ägare av besättningar anslutna till svinstamskontrollen, gylt- och smågrisproducerande besättningar samt besättningar som inne- håller galt, då djurens allmäntillstånd och de hygiensiska förhållan- dena är tillfredsställande samt det inte påvisats någon sjukdom som inverkar menligt på hälsotillståndet eller det ekonomiska utbytet i en annan, mottagande besättning. Sådant försäljningstillstånd med hälsodeklaration gäller , men kan återkallas tidigare om det finns anledning. Till en besättning som fått försäljningstillstånd med hälsodeklaration får enbart införas djur från en annan, motsva- rande besättning. Vid den regionala organisationen skall finnas en ansvarig veteri- när. Behörig att vara ansvarig veterinär är veterinär som efter legi- timation fullgjort veterinär tjänstgöring , varav som distriktsveterinär, vid svinhälsokontroll och som dessutom har specialistkompetens i svinens sjukdomar. Liknande regler finns för nötkreatur m.fl. Aktörer inom förebyggande djurhälsovård Som framgått krävs, för att ett tillstånd till organiserad hälso- kontroll skall vara möjligt, att huvudmannen är en organisation eller sammanslutning på jordbrukets område. Detta utesluter i praktiken små aktörer, t.ex. enskilda veterinärer och veterinär- stationer. Regelverket är inte heller i övrigt anpassat för små före- tag. De tre organisationerna Svenska djurhälsovården AB, Svensk mjölk och Svensk fågel bedriver en stor andel av den djurhälsovård som sker i organiserade former enligt de regler som beskrivits. Andra aktörer är lokala eller regionala husdjurs- föreningar. Eftersom verksamheten med djurhälsokontroll bl.a. resulterar i en särskild kvalitetsmärkning och sker med författ- ningsstöd, har aktörerna en halvt officiell ställning i denna del, som även kan innefatta viss myndighetsutövning. Svensk Mjölk och djurhälsovård åt mjölkkor Svensk Mjölk har varit huvudman för hälsokontroll av mjölkkor. Husdjursföreningarna, 8 stycken, är ansvariga för verksamheten på det regionala planet. Syftet med Svensk Mjölks djurhälsovård är att erbjuda djurägarna en djurhäl- sovård, som ger friska djur, konsumentförtroende och konkur- renskraft för mjölk- och köttbönder. Samarbete med praktiserande veterinärer har alltid eftersträvats och kommer även vara viktigt för att kunna uppnå syftet med Svensk Mjölks djurhälsovård.TPF25FPT Eftersom husdjursföreningarna, förutom semin- och kontroll- verksamhet, även bedriver utfodrings- och ekonomirådgivning, finns goda förutsättningar att koppla samman rådgivning avseende djurhälsa, skötsel och utfodring. Djurhälsoproblem i en besättning kan ha sitt ursprung i felaktig utfodring, i bristfällig skötsel eller bero på en kombination av sådana orsaker. Svensk Mjölk har sex veterinärer anställda. Dessa har till uppgift att bedriva forsknings- och utvecklingsarbete, svara för allmän rådgivning och information, leda bekämpningsprogrammen avseende leukos, IBR, BVD och kontrollprogrammet för Salmo- nella samt bistå husdjursföreningarna i det praktiska arbetet ute i besättningarna. Dessa verksamheter finansieras dels med statliga medel dels via tjänsteförsäljning, främst till husdjursföreningarna. I husdjursföreningarna (HF) finns sammantaget cirka 40 veteri- närer anställda. Deras arbetsuppgifter domineras av bekämpnings- programmen, kontrollprogrammet för salmonella, fruktsamhetsar- bete i fält, djurhälsovård, tillsynsarbete inom seminverksamheten, inklusive djurägarsemin och embryotransfer samt utbildnings- arbete. Cirka 350 husdjurstekniker arbetar under veterinär ledning inom husdjursföreningarna med verksamheter som har koppling till djurhälsovård. Dessa verksamheter finansieras av djurägaravgifter och ersättning till husdjursföreningarna för utfört arbete inom bekämpningsprogrammen. Svensk Mjölks djurhälsovård, FRISKKO, bygger på ett nära samarbete mellan besättningsveterinärer (distriktsveterinärer och privatpraktiker), husdjursföreningsveterinärer och utfodringsrådgi- vare. FRISKKO omfattar flera delar med grundläggande uppfölj- ning av besättningars hälsostatus och mera specifika utrednings- och rådgivningsinsatser vid besättningsproblem. 25TP PT Framställningen i detta avsnitt bygger på uppgifter inhämtat från Svensk Mjölk. Underlaget för djurhälsovården skapas i hälsokontrollen. Samtliga besättningar med mjölkkor är kollektivt anslutna till hälsokontroll- program för mjölkkor. I mejeriföreningarna analyseras kvaliteten på all mjölk som levereras in från gårdarna. Svensk Mjölk och meje- riföretagen använder resultaten av dessa kontroller för att upprätt- hålla en hög livsmedelssäkerhet och kunna avläsa hälsotendenser såväl på riks- som på besättningsnivå. av mjölkkorna är anslutna till kokontrollen. I dessa besättningar utökas hälsokontrollen till att omfatta även analyser av besättningen och enskilda kor. Hos de kokontrollerade mjölkkorna utförs t.ex. även en individuell juverhälsoanalys . Denna hälsokontroll gör det möjligt att förebygga juver- sjukdomar och minimera användningen av antibiotika, både på riksnivå och i den enskilda besättningen. Hälsokontrolluppgifter samlas också från djursjukdata, semin- bokföringen, och klövhälsoregistreringar. Djurhälsoinformationen om mjölkkor samlas i en databas. Denna används, förutom i djur- hälsovården, också som underlag för avelsvärdering. Ett avelsarbete som tar hänsyn till faktorer som fruktsamhet, kalvningsegenskaper och sjukdomsresistens är unikt för de nordiska länderna. Detta har inneburit att intresset för svenska raser har ökat utomlands, liksom exporten av djursperma, bl.a. till . Mjölkbranschen menar att hälsokontrollen i sin nuvarande form och omfattning ger friskare djur, ett ökat konsumentförtroende och en stärkt konkurrenskraft för mjölkbönderna I tabellen nedan visas Svensk Mjölks besättningsverksamhet med djurhälsovård . Vid samtliga besök nyttjas hälso- kontrollens uppgifter som underlag. Tabell 4.1 Antal besök av olika slag samt antal besättningar som blivit besökts i Svensk Mjölks besättningsverksamhet med djurhälsovård åt mjölkkor 2004 Friskko, fruktsamhet/fertilitetsutredning Friskko individjuver TPF FPT Friskko-grund utredningar/rådgivning Summa besök/besättningar Källa: Svensk Mjölk Djurhälsoprogrammen har haft effekt. Produktionen har ökat mer för mjölkkor i djurhälsoprogram än för övriga. Djuren som får förebyggande hälsovård är också friskare än de övriga. En viktig uppgift inom ramen för djurhälsoprogrammen är även att motverka de negativa hälsoeffekter som uppstår vid den ökande stordriften. EnT grundtanke med djurhälsovården är att den ska vara lönsam för mjölkbönderna. Genom den förbättrade djurhälsan minskar djurens behov av läkemedel och veterinärvård. Därigenom kan produktionskostnaderna pressas ned. FRISKKOT -programmet har utvärderats bl.a. i ekonomiska termer. Utvärderingen skedde i 65 besättningar och resultaten jämfördes med 450 referensbesätt- ningar, som inte ingick i programmet. IT snitt ökade lönsamheten med ca per ko och år i FRISKKO-besättningarna jämfört med i referensbesättningarna. Förbättringen berodde framför allt på att besättningar med djurhälsovård minskade sina kostnader per ko. Referensbesättningarna ökade i stället sina kostnader.T DeT sänkta kostnaderna berodde på minskad utslagning, minskad sjuk- domsbehandlingsfrekvens och minskad mängd hemmahållen mjölk genom att mjölkkvaliteten förbättrades. 26TP PT Friskko-Individjuver är ett dataverktyg för att arbeta med juverhälsovård. Svensk Mjölk utbildar och tillhandahåller detta verktyg för de praktiserande veterinärerna. Svensk Mjölk räknar med att Friskko-individjuver når ytterligare ett tusental besättningar med organiserad juverhälsovård genom praktiserande veterinär. (Djurhälsovården) är en rikstäckande aktör på marknaden för djurhälsovård åt gris, slaktnöt och får. DjurhälsovårdenT ägs genom bönder av slakte- riföretagen ek. förening (), KLS Livsme- del ek. förening (39,) och (10,9 pro- cent). Mottot för verksamheten är friska djur i en sund och lön- sam djurhållning. Djurhälsovårdens uppdrag från ägarna är att vara huvudman för officiella hälso- och kontrollprogram men också branschföreträ- dare i frågor om djurhälsa, smittskydd och läkemedelsanvändning. DetT är, formellt sett, frivilligt att ansluta sig till Djurhälsovårdens olika hälsokontrollprogram. Däremot kan ett abonnemang på Djurhälsovårdens tjänster i vissa fall, i praktiken, vara en nödvän- dighet om uppfödaren skall få avsättning för sina produkter. tog bönderna, genom egna regionala slakteriföre- ningar, initiativ till att organisera hälsokontroller för grisar. Syftet var att försöka förhindra spridning av smittsam lunginflammation och nyssjuka. Efter en statlig utredning bildades en central ledning för nationell djurhälsokontroll med upp- gift att samordna de regionalt verksamma djurhälsoveterinärerna. kompletterades hälsokontrollen med en rådgiv- ningsverksamhet, som benämndes djurhälsovård. Både hälsokon- trollen och djurhälsovården samordnades mellan de olika slakteri- föreningarna. Verksamheten hölls öppen för alla uppfödare över hela landet. Verksamheten med organiserad hälsokontroll bedrivs numera av Djurhälsovården, som är huvudman för officiell hälsokontroll för grisar, slaktnöt och får med stöd av lagen om kontroll av husdjur, med följdförfattningar, bl.a. ovan refererade föreskrifter från Jord- bruksverket. Med samma författningsstöd är Djurhälsovården även huvudman för ett antal bekämpningsprogram för specifika, smitt- samma djursjukdomar. All hälsokontroll med stöd av lagen om kontroll av husdjur är, formellt sett, frivillig. Anslutningen till hälsokontrollen för grisar är hög och motsvarar nu omkring 9 av 10 slaktade grisar i landet. Samtliga avels- och gyltproducerande besättningar, liksom alla suggpooler, är anslutna. Anslutningen till fårhälsovården omfattar 1 600 av landets mellan 7 000 och 8 000 fårbesättningar, men det är i första hand de större besättningarna som är anslutna. Djurhälsovården uppskattar att sammantaget ungefär hälften av landets lammuppfödning omfattas av fårhälsovården. Nöthälsovården omfattar ca 1 000 besättningar. Anslutningsnivån hos de specialiserade köttdjursbesättningar, som köper in kalvar, är hög medan den är förhållandevis låg inom am- och dikobesättningarna. Djurhälsovården uppfattar att verksam- heten har ett starkt stöd hos kunderna, slakteri- och livsmedels- industrin och i samhället i stort. Verksamheten har också, enligt Djurhälsovården, lett till att djurhälsan inom lantbruket förbättrats och även bidragit till att allvarliga utbrott av epizootiska sjukdomar kunnat förhindras. Djurhälsovården är officiell huvudman för 1.generell djurhälsovård och hälsokontroll för grisar, slaktnöt och får, 2.kontroll av virussjukdomarna AD och PRRS hos grisar, 3.övervakning av seminverksamheten hos grisar i fält, 4.ledning av nationell obduktionsverksamhet samt virussjukdomen maedivisna hos får, paratuberkulos hos nöt och salmonella hos gris. Djurhälsovården är, tillsammans med Svensk Mjölk, även huvud- man för Svenska Djurbönders Smittskyddskontroll (SDS). SDS kontrollerar hos importerade levande djur, sperma och embryon för att minimera risken för att smittor introduceras vid import av djur och djurprodukter. Genom importkontrollen reduceras ris- kerna för att ska drabbas av kostnader för bekämpning av epizootiska djursjukdomar. Verksamheten i Djurhälsovården finansierar med avgifter från djur- ägare, forskningsbidrag, kursavgifter, avgifter för särskilda uppdrag inom djurhälsoområdet samt med statliga bidrag. Avgifterna från djurägarna fastställs av . Statsbidragen avser att täcka arbetet med de uppgifter som är samhällets ansvar inom bevakning av djurskyddsfrågor, djurhälsokontroller och sjuk- domsbekämpning. Bidragen betalas ut av efter sär- skild ansökan. Forskningsbidrag utbetalas efter ansökan, i konkur- rens med andra aktörer, av de organisationer som hanterar sådana medel. Andelen bidragsfinansiering i verksamheten är hög och den ökar också. Verksamhetsåren 2003 och 2004 redovisades, vardera året, rörelseintäkter om . Härav utgjorde ca 22,2 miljoner och ca bidrag från staten. Det motsvarar en bidragsfinansiering om . utbetalades ca 26,6 miljoner i bidrag, vilket innebär att av verksamheten detta år finansierades med bidrag. hade Djurhälsovården 45 medarbetar, varav 34 var vete- rinärer. Fram har dock ingen personal varit anställd i bolaget. Samtliga har haft sin anställning i ek. har en överföring av anställningarna till Djur- hälsovården förberetts. Den samlade personalkostnaden uppgick till ca . Djurhälsovården har till framfört att struk- turrationaliseringen fortsätter och leder till allt större besättningar. Det ekonomiska värdet av varje besättning leder också till ökade krav från djurägarna på de veterinära insatserna. En god djurhälsa är en grundförutsättning för lönsamheten och för att den svenska djurhållningen ska kunna konkurrera på en alltmer konkurrensut- satt marknad. Därmed ökar betydelsen av ett strategiskt djurhälso- arbete på besättningsnivå. Enligt är signalerna från djurägarna entydiga. De efterfrågar nu i mycket högre utsträckning än tidigare en förebyggande djurhälsovård genom djurslagsspecia- lister, som sker i nära samverkan med besättningsveterinärerna. Djurhälsovården menar också att viktiga förutsättningar för ett framgångsrikt djurhälsoarbete är att samhället, näringen och före- trädare för besättningsveterinärerna samverkar i frågor om strate- giska och långsiktiga målsättningar. För att djursjukdomar ska kunna kontrolleras och bekämpas effektivt krävs, enligt Djurhälso- vården, ett organiserat genomförande på nationell nivå under en central ledning. Djurhälsoarbetet bör även utvecklas i dialog med forskningen vid och för att nya kunskaper kontinuerligt ska kunna integreras i det förebyggande och botande besättningsarbetet. Djurhälsovården uppger att före- taget, som veterinärmedicinsk specialistorganisation, har ambitio- nen att förmedla nya kunskaper till besättningsveterinärer och djurägare samt att bära ansvar för genomförande av hälsokontroller och bekämpningsprogram. En förutsättning för ett effektivt arbete är, menar , att en huvudman inom djurhälsovård kan träffa överens- kommelser om genomförande av djurhälsoprogram, baserade på vetenskap och beprövad erfarenheter, med en eller ett fåtal mot- parter inom verksamheten med primär djursjukvård åt lantbruks- djur. är , enligt Djurhälso- vården erfarenheter, en viktig sådan part.T Enskilda veterinärer som arbetar med både djursjukvård och före- byggande djurhälsovård menar att det reglerade systemet med djurhälsovård genom en särskild huvudman, begränsar konkurren- sen på marknaden för förebyggande djurhälsovård. Representanter för djurägarna har också ifrågasatt om det inte bör vara möjligt att begränsa antalet olika veterinärer som gör besök på gården. Det har t.ex. ifrågasatts om inte besättningsveterinärer också kan utföra förebyggande arbete med kontroller och rådgivning, alternativt att djurhälsoveterinären också fungerar som besättningsveterinär. Praktiserande veterinärer utanför Djurhälsovårdens sfär har pekat på att det är i praktiken inte möjligt att sälja smågrisar som inte står under Djurhälsovårdens kontroll. Det är bara Djurhälso- vården som får utfärda försäljningstillstånd. Enligt 3 kap 8 § i Jord- bruksverkets föreskrifter (1993:42) om organiserad hälsokontroll av husdjur, får grisar som fått försäljningstillstånd inte blandas med grisar som saknar sådant tillstånd. Det gäller både i besättningar och under transporter. Det innebär att en uppfödare måste anlita Djurhälsovården om grisarna skall kunna transporteras och tas om hand av en uppköpare. Försäljningstillstånd utfärdas bara om uppfödaren abonnerar på hälsokontrolltjänsten. Alla uppfödare, oavsett om de abonnerar på Djurhälsovårdens hälsokontrollprogram eller inte, måste dock betala en avgift, s.k. slaktavgift, till Djurhälsovården. Slaktavgiften beräknas per slaktad gris och kan, för en normalstor uppfödare, uppgå till ca 15 000–. De klagomål som inkommit till gäller de inlåsningseffekter som uppstår genom att grisbönderna i första hand vänder sig till Djurhälsovården, eftersom de dels måste betala en avgift till Djurhälsovården, dels är beroende av Djurhälsovården för att kunna få ett försäljningstillstånd. Privata aktörer har efter- frågat en ordning där försäljningstillstånd får utfärdas av vilken kvalificerad veterinär som helst och där djurägaren inte låses till en viss organisation och dess tjänster genom obligatoriska avgifter. Tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna om djurhälso- övervakning utövas av i det län där verksamheten bedrivs. Ansvarig veterinär är skyldig att till rappor- tera brister i hälsokontrollen, om bristerna inte undanröjs efter påpekande. Om det vid tillsynen uppkommer allvarliga anmärk- ningar skall anmäla det till . Med köttkontroll avses de veterinära kontroller och undersök- ningar som sker före, under och efter slakt. Verksamheten med köttkontroll genomförs av besiktningsveterinä- rer. Landet är indelat i 6 regioner, , , , , och Region norr. Region omfattar Norrlandslänen inklusive . omfattar , , , , , och län. Det finns drygt 70 fast anställda besiktningsveterinärer i . arbetar del- tid. anställs ca 25 veterinärer som tillfälliga vikarier i sam- band med arbetstoppar. I övrigt utförs kontrolluppgifterna i kött- kontrollen av praktiserande veterinärer. Dessa kan vara både privatpraktiker och distriktsveterinärer. Ett fyrtiotal privatprakti- ker utförde besiktningsveterinärtjänster . Så var fallet vid knappt trettio slaktanläggningar i bl.a. , , , , och . Av de anlägg- ningar som besiktigades av privatpraktiker var ca hälften viltslakte- rier eller vilthanteringsanläggningar. Distriktsveterinärer från 34 olika stationer deltog i besiktnings- veterinärverksamheten . Även här finns en överrepre- sentation av anläggningar för hantering av vilt. Ungefär en tredjedel av de anläggningar som kontrollerades av distriktsveterinärer var vilthanteringsanläggningar och ytterligare en tredjedel utgjordes av renslakterier. Fler än hälften av dessa anläggningar ligger i eller län. har framfört till utredningen att antalet riktigt små slakterier har ökat . Verket bedömer att antalet sådana slakterier kommer att fortsatt öka. Det innebär att Livs- medelsverket kommer att bli mer beroende av en fungerande veterinär fältverksamhet (utanför besiktningsveterinärorganisa- tionen), som kan bidra med besiktningsveterinärtjänster på timbasis i samband med slakt. Att utöka den fasta besikt- ningsveterinärorganisationen för att utföra dessa kontroller vid slakterierna är enligt verket inte försvarbart med hänsyn till de höga kostnaderna för en sådan organisation. Strukturomvandlingen innebär också att antalet större slakterier förväntas minska. De slakterier som blir kvar är då mycket stora anläggningar. De stora slakterierna svarar för av den totala slaktade volymen i . Verksamheterna kräver hel- tidsanställda officiella veterinärer och officiella assistenter. Besikt- ningsveterinärorganisationen är, enligt , väl läm- pad för denna uppgift utifrån kraven på kompetens och kost- nadseffektivitet. Det åligger att tillhandahålla veterinärer till livsmedelsföretag som slaktar. En lösning med en veterinär fält- verksamhet är, enligt verkets mening, den enda som är praktisk genomförbar och som bedöms vara tillräckligt flexibel och kost- nadseffektiv. Behovet av timanställda besiktningsveterinärer i de små slakterierna kan tillgodoses i hela landet bara om det finns ett tillräckligt antal fältveterinärer på det lokala planet som är intresse- rade av att åta sig besiktningsveterinärens uppdrag. Det förutsätter också att uppgifterna för de privata aktörerna avgränsas till besikt- ning före och efter slakt, viss provtagning och enklare kontroller. Enligt EG-regler får inga animaliska livsmedel passera in genom EU:s yttre gräns och frisläppas på den inre marknaden utan att ha genomgått en importkontroll. Denna kontroll, som alltså bara gäller in- och utförsel av djur och animaliska produkter mellan och tredje land, kallas gränskontroll. Ansvaret för gränskontrollen är delat mellan och . ansvara för den del som innebär importkontroll av animaliska livsmedel, som förs in till , dvs. in till Gemenskapen. I sker också kontroll av vissa vegetabilier på gränskontrollstationerna. ansvarar för gränskontroll av djur och av djurprodukter, t.ex. djur- sperma och substrat, som förs in från tredje land eller vice versa. All importkontroll utförs på gränskontrollstationer, som i regel är bemannad med personal från båda de ansvariga myndigheterna. Vid varje gränskontrollstation finns en stationsansvarig veterinär. Arbetet sker i samråd även med Tullen, och hamn- myndigheterna (lokaler m.m.). har fem gränskontroll- stationer vid (flygplats), (hamn), (hamn), (flygplats) och (hamn). Samman- lagt arbetar ca 15 veterinärer vid landets gränskontrollstationer. Sändningar som ska importkontrolleras anmäls i förväg, endera via ett datasystem eller via fax genom importörens försorg eller via ett ombud för denne. Föranmälan ska ske i förväg. Kontrollåtgärderna kan delas upp i Dokumentkontrollen avser kontroll av medföljande sundhetsintyg eller motsvarande dokument, så att de överensstämmer med aktu- ella importvillkor och uppgifter om sändningen. Alla sändningar genomgår dokumentkontroll. Identitetskontrollen avser kontroll av varor mot medföljande dokument och märkning. Syftet är att för att fastställa att identite- ten på varan stämmer. Alla sändningar genomgår identitetskontroll. Den fysiska kontrollen sker för att säkerställa att sändningen inte skadats under transporten, bl.a. genom okulär och, för livsme- del, organoleptisk besiktning, kontroll av temperatur samt enklare fysiska tester såsom pH-värde. Kontrollen innefattar också verifi- kation av förhållanden som tredje landet har intygat i sundhets- intyget. Fysiska kontroller genomförs även som provtagning med inriktning på både mikrobiologisk påverkan och eventuell kemisk förorening i form av restsubstanser, tungmetaller eller hormoner. Alla sändningar med icke-harmoniserade varor genomgår fysisk kontroll. Huvuddelen av sändningarna innehåller dock harmonise- rade varor och frekvensen av den fysiska kontrollen styrs då av det som anges i lagstiftning eller bilaterala avtal. De fysiska kontroller som genomförs som provtagning med laboratorietester regleras av ett program för provtagning som revideras .