sou · GVB3105 · 2008-01-01 00:00:00 — Medlemsstaten har att utse behörig myndighet innan den godkänner berörd med- lems deltagande i grupperingen. Enligt artikel 6.4 i förordning nr 1082/2006 ska emellertid relevant lagstiftning om kontroll av 47TP PT Se avsnitt 5.5.2. Behovet av kompletterande nationella regler gemenskapsmedel tillämpas när grupperingens uppgifter inbegriper åtgärder som medfinansieras av gemenskapen. Av EG-förordningen framgår dessutom att myndigheter i en medlemsstat i vissa fall ska bistå andra medlemsstaters myndigheter för genomförande av kontroller. Regeringen bör bestämma vilken myndighet som ska utöva kontroll enligt artikel 6.1 i förordning nr 1082/2006. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör meddela föreskrifter om hur kontrollen ska gå till. Den myndighet som har att utöva kontroll enligt artikel 6.1 i EG-förordningen bör även ha till uppgift att informera berörda medlemsstaterna om det har uppstått några problem under kontrollen. Ovan nämnda myndighet bör i de fall en gruppering har sitt registrerade säte i kunna lämna ut uppgifter till andra medlemsstaters kontrollmyndigheter med stöd av 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen (1980:100). I de fall en gruppering har sitt registrerade säte i har alltså staten att utse den myndighet som ska utöva kontrollen enligt artikel 6.1 i förordning nr 1082/2006. Som redovisats tidigare pågår en översyn av samtliga statliga förvaltningsmyndig- heter och av förordningar med instruktioner för dessa myndig- heter.TPF48FPT Det synes därför lämpligt att i lag endast reglera att regeringen har att bestämma vilken myndighet som ska utöva nämnda kontroll. Vilken myndighet som ska utöva kontrollen bör i stället regleras i förordning. Vidare bör regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om hur denna kontroll ska gå till. Det synes också lämpligt att myndig- heten får till uppgift att informera berörda medlemsstater om det har uppstått några problem vid utövande av kontrollen.TPF49FPT 48TP PT Se avsnitt 5.5.2. 49TP PT Artikel 6.5 i förordning nr 1082/2006. Behovet av kompletterande nationella regler SOU 2007:105 Enligt den svenska versionen av artikel 6.2 i förordning nr 1082/2006 ska när så krävs enligt nationell lagstiftning i de övriga berörda medlems- staterna // myndigheterna i den medlemsstat där en gruppering har sitt registrerade säte vidta åtgärder för de berörda myndigheternas räkning i de övriga berörda medlemsstaterna för att genomföra kon- troller på deras territorier för de av grupperingens åtgärder som utförs i dessa medlemsstater och för att utbyta all lämplig information. Utredningen tolkar bestämmelsen så att kontrollmyndigheten i den medlemsstat där en gruppering har sitt registrerade säte i vissa fall ska kunna bistå en kontrollmyndighet i annan medlemsstat så att den senare myndigheten ska kunna genomföra kontroller på sitt eget territorium. För denna tolkning talar bl.a. att kontrollverk- samheten i EG-förordningen i huvudsak är uppbyggd på samarbete mellan medlemsstaterna och att det är den nationella kontroll- myndigheten i den medlemsstat där grupperingen har sitt registre- rade säte som ska vidta åtgärder på det egna territoriet. Denna myndighet har en samordnande kontrollfunktion avseende grupp- eringens hela verksamhet och i vissa undantagsfall kan det finnas anledning för myndigheten att bistå en annan medlemsstats kontrollmyndighet. Som exempel kan nämnas att bistå med infor- mation o dyl. Bestämmelsen kan inte tolkas så att den ger andra medlemsstater rätt att självständigt utföra kontroller i . En annan fråga är om ovan nämnda svenska myndighet i de fall en gruppering har sitt registrerade säte i kan lämna upp- gifter till andra medlemsstaters kontrollmyndigheter. Enligt 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen (1980:100) får uppgift för vilken sekretess gäller enligt sekretesslagen inte röjas för utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation annat än om utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift därom i lag eller förordning, eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få utlämnas till svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller mellanfolkliga organisationen. Någon på offentlighetsprincipen grundad rätt för utländska myndigheter att få ut handlingar från svenska myndigheter finns inte. Ovan nämnda bestämmelse handlar endast om rätten för svenska myndigheter att lämna ut uppgifter till en utländsk myndighet. Sådant uppgiftslämnande får alltså ske för det fall Behovet av kompletterande nationella regler uppgiftslämnandet regleras i lag eller förordning. Vidare får uppgift lämnas om den i motsvarande situation skulle få lämnas till en svensk myndighet. I det senare fallet krävs det emellertid att den utlämnande myndigheten tar ställning till om det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndig- heten eller mellanfolkliga organisationen.TPF50FPT Enligt utredning bör nämnda svensk myndighet i de fall en gruppering har sitt registrerade säte i kunna lämna upp- gifter till andra medlemsstaters kontrollmyndigheter med stöd av 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen. 5.9Likvidation, insolvens och betalningsinställelse När det gäller likvidation, insolvens, betalningsinställelse och liknande förfarande ska en gruppering styras av lagstiftningen i den medlemsstat där den har sitt registrerade säte såvida inget annat föreskrivs i förordning nr 1082/2006. Det behövs inga särskilda regler om en grupperings obestånd och betalningsinställelse. Konkursförordningen (1987:916) bör emellertid kompletteras med en uppgift om att i de fall gälde- nären är en gruppering med registrerat säte i ska en kopia av kungörelsen om konkursbeslutet skickas till registre- ringsmyndigheten. Medlemmar i en gruppering med registrerat säte i bör i grupperingens avtal reglera förutsättningarna för och förfaran- det vid grupperingens likvidation. bör underrättas om ett beslut om likvidation. Närmare före- skrifter om hur denna underrättelse ska gå till meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 50TP PT Karnov, band 1, elfte upplagan, s. 194. Behovet av kompletterande nationella regler Uppgift om att en gruppering med registrerat säte i försatts i konkurs eller likvidation bör registreras och offent- liggöras av registreringsmyndigheten. Närmare föreskrifter med- delas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. De svenska reglerna om obestånd finns huvudsakligen i konkurs- lagen (1987:672). Föremålet för konkurs är en gäldenär, dvs. den som har skulder.TPF51FPT Alla som kan ikläda sig rättigheter och skyldigheter, t.ex. en gruppering, kan alltså försättas i konkurs. Behörig domstol i konkursärenden är den domstol där gäldenären har att svara i tvistemål som rör betalningsskyldighet i allmänhet.TPF52FPT Regler om betalningsinställelse finns också i konkurslagen och är en grund för konkurs. Det finns inga särskilda regler om obestånd och betalnings- inställelse för en gruppering. Konkurslagen kan tillämpas även beträffande en gruppering med registrerat säte i och det finns regler om var en gruppering ska begäras i konkurs. Om grupperingen har sitt registrerade säte i är den domstol där grupperingens säte finns behörig konkursdomstol. I konkursförordningen (1987:916) finns bestämmelser om bl.a. underrättelser om konkursbeslut. Av 12 § i förordningen framgår vilka rätten har att skicka en kopia av kungörelsen om konkurs- beslutet till. Bestämmelsen bör kompletteras med en uppgift om att i de fall gäldenären är en gruppering med registrerat säte i ska en kopia av kungörelsen skickas till registreringsmyndigheten. När det gäller likvidation så finns den ingen lag som generellt reglerar frågan om juridiska personers likvidation. Däremot finns det bestämmelser om likvidation i bl.a. aktiebolagslagen, lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag och lagen om ekonomiska föreningar.TPF53FPT När det gäller kommunalförbund har samverkande kommuner att i förbundsordningen ange bl.a. förut- sättningarna för och förfarandet vid förbundets likvidation.TPF54FPT Som redovisats tidigare skiljer sig en gruppering i flera avseen- den från svenska associationsformer och utredningen har inte hittat någon form som kan appliceras på en gruppering. 51TP PT 1 kap. 1 § konkurslagen. 52TP PT 2 kap. 1 § konkurslagen. 53TP PT Se 25 kap. aktiebolagslagen, 2 kap. 24- 45 §§ och 4 kap. 7-9 §§ lagen om handelsbolag och enkla bolag och 11 kap. lagen om ekonomiska föreningar. 54TP PT 3 kap. 28 § kommunallagen. Behovet av kompletterande nationella regler offentligrättsliga som privaträttsliga drag. Grupperingsformen är ganska flexibel och medlemmarna i en gruppering har ganska stor frihet att närmare reglera verksamheten i en gruppering. Med- lemmar i en gruppering är emellertid i regel allmänna organ och som redovisats tidigare föreslår utredningen att regeringen i särskilda fall ska få överlåta förvaltningsuppgift till en gruppering.TPF55FPT Sammantaget anser utredningen att bestämmelserna för ett kom- munalförbud bör tjäna som förebild för en gruppering. Det innebär att medlemmarna i en gruppering bör i avtalet reglera förutsätt- ningarna för och förfarandet vid grupperingens likvidation. När det gäller beslut om likvidation synes det lämpligt att i lag endast reglera att registreringsmyndigheten ska underrättas om ett beslut om likvidation. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Uppgift om att en gruppering med registrerat säte i försatts i konkurs eller likvidation bör alltså lämnas till registre- ringsmyndigheten för registrering och offentliggörande. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Dessa föreskrifter bör lämpligen införas in tidigare nämnda förordning om ingivning av anmälningar i registre- ringsärenden m.m. 5.10Upphörande av en gruppering m.m. Som redovisats tidigare kan en gruppering upphöra av flera olika skäl.TPF56FPT Exempelvis kan en nationell domstol eller myndighet i den medlemsstat där en gruppering har sitt registrerade säte besluta att grupperingen ska upplösas. Så får ske om grupperingen inte längre bedriver verksamhet som t.ex. underlättar och främjar det terri- toriella samarbetet eller om den går utöver gränserna för de upp- gifter som den har getts. En gruppering kan få en tidsfrist för att rätta till situationen. Om grupperingen inte lyckas rätta till situa- tionen inom given tidsfrist ska domstolen alternativt myndigheten besluta om upplösning av grupperingen. Det kan också vara så att en grupperings verksamhet strider mot nationell lagstiftning i en medlemsstat. 55TP PT Se avsnitt 5.4.1. 56TP PT Se avsnitt 2.9. Behovet av kompletterande nationella regler organ får därför i vissa fall förbjuda en gruppering att utöva verksamhet på sitt territorium eller kräva att de medlemmar som bildats enligt medlemsstatens lagstiftning utträder ur grupperingen, om inte verksamheten upphör. De fall som avses är när en grupp- ering utövar verksamhet som strider mot en medlemsstats bestäm- melser om allmän ordning, allmän säkerhet, allmän hälsa eller allmän moral, eller som strider mot allmänintresset i den medlems- staten. Frågor om förbud för en gruppering att bedriva verksamhet i och om en svensk medlems utträde ur en gruppering bör prövas av regeringen. Även ansökan om upplösning av en gruppering med registrerat säte i på den grunden att grupperingen inte längre uppfyller vissa i förordning nr 1082/2006 angivna krav bör prövas av regeringen. En sådan ansökan bör göras av registreringsmyndigheten. Regeringen bör informera registreringsmyndigheten om regeringens beslut om förbud för en gruppering att bedriva verksamhet i , om svensk medlems utträde ur en grupp- ering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Uppgifterna bör registreras och offentliggöras av registreringsmyndigheten. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. För det fall medlemmarna i en gruppering med registrerat säte i fattat beslut om upplösning av grupperingen bör uppgift därom lämnas till registreringsmyndigheten för registre- ring och offentliggörande. Närmare föreskrifter meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Den förordning med instruktion för den myndighet som ska vara registreringsmyndighet bör ändras på så sätt att det av förordningen framgår att myndigheten är behörig att i vissa fall ansöka hos regeringen om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Närmare föreskrifter om hur ansök- ningsförfarandet hos registreringsmyndigheten ska gå till med- delas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm- mer. Behovet av kompletterande nationella regler Frågor om förbud för en gruppering att bedriva verksamhet i , om en svensk medlems utträde ur en gruppering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i på den grunden att grupperingen inte längre uppfyller vissa i förordning nr 1082/2006 angivna krav hänger samman med prövning av en ansökan om t.ex. medlemskap i en gruppering. Utredningen före- slår att ansökan om en svensk medlems deltagande i en gruppering och om ändring i en grupperings avtal och betydande ändring av dess stadga bör prövas av regeringen.TPF57FPT De skäl som anförs för detta kan även anföras angående frågor om upplösning m.m. Som exempel kan nämnas att då en medlemsstat inom EU kan vara medlem i en gruppering är det lämpligt att prövningen görs av regeringen. Vidare torde det röra sig om enstaka ärenden av skiftande karaktär. Dessa ärenden kommer i regel att innehålla såväl rätts- som lämplighetsfrågor. torde en prövning av- göras med hänsyn till vissa samhällsintressen, t.ex. miljöskäl, eller den allmänna ordningen i medlemsstaten. Därtill kommer att utred- ningen även föreslår att regeringen i särskilda fall ska få överlåta viss förvaltningsuppgift till en gruppering. Sammantaget anser utredningen att även frågor om förbud för en gruppering att bedriva verksamhet i , om krav på svensk medlems utträde ur en gruppering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i bör prövas av regeringen. Av förordning nr 1082/2006 följer att regeringen ska underrätta berörda medlems- stater om ansökan om upplösning av en gruppering.TPF58FPT När det gäller frågan om upplösning av en gruppering följer av EG-förordningen att en gruppering kan ges en tidsfrist inom vilken den har att rätta till situationen. Vad som utgör skälig tid kan växla från ärende till ärende. Frågan får avgöras i rättstillämpningen och ytterst av . Ansökan om upplösning av en gruppering ska göras av en behörig myndighet med berättigat intresse. Som redovisats tidigare är den statliga förvaltningsmyndigheten ansvarig myndighet för en rad frågor som rör målet territoriellt samarbete. Myndig- heten är förvaltande och attesterande myndighet för ett av de program som rör och som medfinansieras av Europeiska regionala utvecklingsfonden. svarar vidare för viss kontroll av detta program och för de territoriella program där den för- valtande myndigheten inte är placerad i . 57TP PT Se avsnitt 5.4.2. 58TP PT Artikel 14.1 i förordning nr 1082/2006. Behovet av kompletterande nationella regler föreslår dessutom att bör få i uppgift att föra ett register som ska omfatta grupperingar med registrerat säte i . Med beaktande av det anförda anser utredningen att det är lämpligt att även får i uppgift att hos regeringen ansöka om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Av lämplighetsskäl bör det i lag endast regleras att en ansökan om upplösning av en gruppering ska göras av registreringsmyndigheten. Vilken myndig- het som ska vara registreringsmyndighet bör i stället regleras i förordning.TPF59FPT kan ta upp frågan om upp- lösning ex officio. I denna del vill emellertid utredningen under- stryka att registreringsmyndigheten givetvis är oförhindrad att exempelvis inhämta synpunkter från andra myndigheter som på ett eller annat sätt berörs av en grupperings agerande. En sådan myndighet och andra, exempelvis en kommunmedlem, har dessutom alltid möjlighet att vända sig till registreringsmyndig- heten och påtala ett visst förfarande.TPF60FPT Det anförda innebär att även förordningen med instruktion för den myndighet som ska vara registreringsmyndigheten bör ändras på så sätt att det av förordningen framgår att myndigheten är behörig att i vissa fall ansöka hos regeringen om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Även hur förfarandet i denna del ska gå till hos registreringsmyndigheten bör regleras i förordning. För det fall medlemmarna i en gruppering med registrerat säte i fattat beslut om upplösning av grupperingen bör uppgift därom lämnas till registreringsmyndigheten för registrering och offentliggörande. Regeringen bör underrätta registreringsmyndig- heten om beslut om förbud för en gruppering att bedriva verk- samhet i , om svensk medlems utträde ur en gruppering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . har att registrera och offentliggöra besluten. Närmare hur detta ska gå till bör regleras i tidigare nämnda förordning om ingivning av anmälningar i registrerings- ärenden m.m. 59TP PT Jfr avsnitt 5.5.2. 60TP PT Andra behöriga myndigheter med ett berättigat intresse är givetvis med stöd av förordning nr 1082/2006 oförhindrade att vända sig till regeringen med en ansökan om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Behovet av kompletterande nationella regler Någon rätt till domstolsprövning av regeringens beslut följer inte av förordning nr 1082/2006. beslut att avskriva en ansökan om registrering eller att vägra registrering bör kunna överklagas till domstol. Domstolsprövningen bör ske i allmän förvaltnings- domstol, dvs. i länsrätt som första instans och det bör krävas prövningstillstånd för överklagande till kammarrätten. Som redovisats tidigare föreslår utredningen att regeringen ska pröva frågor om svensk medlems deltagande i en gruppering, om ändring i en grupperings avtal och stadga, om upphörande av en grupperings verksamhet i , om svensk medlems utträde ur en gruppering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i . Dessa beslut kan framför allt komma att beröra en medlem i en gruppering och själva grupperingen. Bestämmelserna om domstolsprövning i förordning nr 1082/2006 är inte alldeles tydliga. Av artikel 15.2 andra stycket i förordningen följer att de domstolar som är behöriga att avgöra tvister enligt artikel 4.3 eller 4.6 eller enligt artikel 13 ska vara domstolarna i den medlemsstat vars beslut har överklagats. Det finns emellertid inte någon artikel som innebär att tvister enligt nämnda artiklar måste kunna domstolsprövas. Besluten är inte heller av sådan karaktär att de lämpar sig för domstolsprövning. innehåller ärendena sådana politiska dimensioner att, som tidigare konstaterats, regeringen är den myndighet som är bäst lämpad att pröva dem. Vidare ska beslut enligt artikel 13 i EG-förordningen kunna omprövas av en rättslig myndighet. Inte heller enligt denna artikel krävs att besluten kan prövas av domstol. Enligt utred- ningens mening får regeringen anses vara en sådan rättslig myndig- het som avses i förordningen. Det är därför tillräckligt att regeringen omprövar sitt beslut om detta begärs. Regeringens beslut kan inte överklagas. Om EG-förordningen skulle anses ställa krav på domstolsprövning av regeringens beslut, får denna tas om hand inom ramen för rättsprövningen. En förutsättning för att rättsprövningslagen ska vara tillämplig är att regeringens beslut innefattar en prövning av den enskildes civila rättigheter eller skyldigheter i den mening som avses i arti- Behovet av kompletterande nationella regler kel 6.1 i Europakonventionen.TPF61FPT Som redovisats tidigare avses med begreppet enskild inte bara fysiska personer utan även juridiska personer.TPF62FPT Däremot saknar ett allmänt organ talerätt. Detta inne- bär i och för sig att en gruppering, i egenskap av juridisk person, har rätt att ansöka om rättsprövning medan en medlem i en grupp- ering inte har en sådan rätt. Eftersom regeringens beslut knappast kan anses innefatta en prövning av grupperingens civila rättigheter eller skyldigheter kan dock rättsprövning ändå inte bli aktuell. Om EG-förordningen skulle anses ställa krav på tillgång till överprövning, måste därför en uttrycklig rätt för en medlem i en gruppering och för en gruppering att få ansöka om rättsprövning av sådana beslut som avses i förordningen införas. Rätten att ansöka om rättsprövning bör begränsas till svenska medlemmar och grupperingar med registrerat säte i . Med svensk medlem avses i detta sammanhang såväl en blivande medlem enligt arti- kel 4.3 i förordning nr 1082/2006 som en medlem enligt artikel 13 i EG-förordningen. Vidare anser utredningen att det är lämpligt att vissa beslut i registreringsfrågor ska prövas av domstol. Efter mönster från aktie- bolagslagen och lagen (1994:1927) om europeiska ekonomiska intressegrupperingar föreslås därför att registreringsmyndighetens beslut att avskriva en ansökan om registrering eller att vägra registrering ska kunna överklagas till domstol. Domstolspröv- ningen bör ske i allmän förvaltningsdomstol, dvs. i länsrätt som första instans och det bör krävas prövningstillstånd för överklagan- de till kammarrätten.TPF63FPT 5.12Skyddet för tredje man Förordning nr 1082/2006 innehåller flera regler om skyddet för tredje man. Det viktigaste skyddet är att en grupperings med- lemmar är ansvariga för grupperingens skulder. Vidare finns det regler om att en grupperings organ binder grupperingen gentemot tredje man och olika publiceringsregler. 61TP PT Här bortses från rätten för vissa miljöorganisationer att ansöka om rättsprövning enligt 2 § rättsprövningslagen. 62TP PT Se avsnitt 3.2.5. 63TP PT Se prop. 1992/93:100, bil. 3, s. 24 f och s. 93, prop. 1993/94:133 och prop. 1994/95:27. Behovet av kompletterande nationella regler Reglerna om att vissa uppgifter ska offentliggöras syftar alltså till att bl.a. skydda tredje man. Exempel på uppgifter som enligt utredningen bör registreras och offentliggöras på nationell nivå är vissa av de obligatoriska uppgifter som ska finnas i avtalet om att bilda en gruppering. En annan uppgift som bör registreras och offentliggöras är uppgift om att en gruppering med registrerat säte i försatts i konkurs eller likvidation. Enligt utredningen bör även uppgifter om förbud för en gruppering att bedriva verksamhet i , om svensk medlems utträde ur en gruppering och om upplösning av en gruppering med registrerat säte i registre- ras och offentliggöras av registreringsmyndigheten. Enligt förordning nr 1082/2006 ska en tredje man som anser sig kränkt av en grupperings handling eller underlåtenhet ha rätt att framställa sina krav genom ett rättsligt förfarande. Av förordningen framgår vidare att bildandet av en gruppering inte ska hindra medborgarna att utöva sina nationella konstitutionella rättigheter att överklaga beslut av offentliga organ som är medlemmar i en grupp- ering, när det gäller administration av verksamhet som genomförs av grupperingen, tillgång till tjänster på sitt eget språk och tillgång till information. Behörig domstol i dessa fall är domstolen i den medlemsstat i vars konstitution rätten att överklaga regleras.TPF64FPT Det behövs inga särskilda regler som möjliggör för tredje man som anser sig kränkt av en grupperings handling eller under- låtenhet att framställa sina krav genom ett rättsligt förfarande. Offentlighetsprincipen i 1 kap. 9 § första stycket sekretess- lagen bör utvidgas till att även omfatta en gruppering med registrerat säte i . En tredje man som anser sig kränkt av en grupperings handling eller underlåtenhet har alltså enligt förordning nr 1082/2006 rätt att framställa sina krav genom ett rättsligt förfarande.