sou · GVB369 · 2008-01-01 00:00:00 — Har eller regeringen beslutat föreskriften, ska tillämpning dock underlåtas endast om felet är uppenbart. 1 § är högsta allmänna domstol och Regerings- rätten högsta förvaltningsdomstol. Rätten att få mål prövat av eller Regeringsrätten kan begränsas genom lag. I och Regeringsrätten får endast den tjänstgöra såsom ledamot som har utnämnts till ordinarie domare i dom- stolen. Annan domstol än eller Regeringsrätten inrättas med stöd av lag. Om förbud mot inrättande av domstol i vissa fall föreskrives i 2 kap. 11 § första stycket. Vid domstol som avses i andra stycket ska finnas ordinarie domare. I fråga om domstol som har inrättats för handläggning av en viss bestämd grupp eller vissa bestämda grupper av mål får dock i lag göras undantag härifrån. 2 § Ingen myndighet, ej heller , får bestämma, hur dom- stol ska döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt ska tillämpa rättsregel i särskilt fall. 3 § Rättstvist mellan enskilda får icke utan stöd av lag avgöras av annan myndighet än domstol. Om domstols prövning av frihets- berövande föreskrives i 2 kap. 9 §. 4 § Om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen av deras organisation och om rättegången föreskrives i lag. 5 § Åtal för brott i utövningen av tjänst som ledamot av eller Regeringsrätten väckes i av riks- dagens ombudsman eller Justitiekanslern. prövar också om ledamot av eller Regeringsrätten enligt vad därom är föreskrivet ska skiljas eller avstängas från sin tjänst eller vara skyldig att undergå läkarunder- sökning. Talan väckes av ombudman eller Justitiekanslern. 6 § Tjänst som ordinarie domare tillsätts av regeringen. Annan tjänst vid domstol än som ordinarie domare tillsätts av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Om det påkallas av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts till ordinarie domare förflyttas till annan jämställd domartjänst. Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas från tjänsten endast 1.om han genom brott eller grovt eller upprepat åsidosättande av tjänsteåliggande har visat sig uppenbarligen olämplig att inneha tjänsten, 2.om han har uppnått gällande pensionsålder eller enligt lag är skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av arbetsförmågan. Förslag till ändringar i regeringsformen Har ordinarie domare skilts från tjänsten genom beslut av annan myndighet än domstol, ska han kunna påkalla domstols prövning av beslutet. Detsamma gäller beslut varigenom ordinarie domare har avstängts från utövning av sin tjänst eller ålagts att undergå läkarundersökning. 7 § Resning i avgjort ärende samt återställande av försutten tid beviljas av Regeringsrätten när fråga är om ärende för vilket regeringen, förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans. I annat fall beviljas resning och återställande av försutten tid av , eller, i den mån det föreskrives i lag, av annan domstol som icke är förvaltningsdomstol. Närmare bestämmelser om resning och återställande av för- sutten tid kan meddelas i lag. 1 § Under regeringen lyder Justitiekanslern, , de cen- trala ämbetsverken och länsstyrelserna. Annan statlig förvaltnings- myndighet lyder under regeringen, om myndigheten ej enligt denna regeringsform eller annan lag är myndighet under . Förvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun. Förvaltningsuppgift kan överlämnas till bolag, förening, sam- fällighet, stiftelse eller enskild individ. Innefattar uppgiften myndig- hetsutövning, ska det ske med stöd av lag. 2 § Ingen myndighet, ej heller eller kommuns beslutande organ, får bestämma, hur förvaltningsmyndighet ska i särskilt fall besluta i ärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpning av lag. 3 § Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift får ej fullgöras av i vidare mån än som följer av grundlag eller riksdags- ordningen. 4 § Tjänst vid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen tillsätts av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Vid tillsättning av statlig tjänst ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domartjänst, ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under eller regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst i närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sändebud. Även i annat fall får endast den som är svensk medborgare inneha tjänst eller uppdrag, om tjänsten eller uppdraget tillsättes genom val av riks- dagen. I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att inneha eller utöva tjänst eller uppdrag hos staten eller kommun uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som angives i lag. 5 § Grundläggande bestämmelser om statstjänstemännens rätts- ställning i andra hänseenden än som beröres i denna regeringsform meddelas i lag. 6 § Regeringen får medgiva undantag från föreskrift i förordning eller från bestämmelse som har meddelats med stöd av beslut av regeringen, om ej annat följer av lag eller beslut om utgiftsanslag. 7 § Regeringen får genom nåd eftergiva eller mildra brottspåföljd eller annan sådan rättsverkan av brott samt eftergiva eller mildra annat liknande av myndighet beslutat ingrepp avseende enskilds person eller egendom. När synnerliga skäl föreligger, får regeringen förordna att vidare åtgärd för att utreda eller lagföra brottslig gärning ej ska äga rum. 8 § Finner domstol eller annat offentligt organ att en föreskrift står i strid med bestämmelse i grundlag eller annan överordnad för- fattning eller att stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid dess tillkomst, får föreskriften icke tillämpas. Har eller regeringen beslutat föreskriften, ska tillämpning dock underlåtas endast om felet är uppenbart. Förslag till ändringar i regeringsformen 1 § , hovrätterna och tingsrätterna är allmänna domstolar. Regeringsrätten, kammarrätterna och länsrätterna är all- männa förvaltningsdomstolar. är högsta allmänna domstol och Regeringsrätten högsta förvaltningsdomstol. Rätten att få mål prövat av eller Regeringsrätten kan begränsas genom lag. I och Regeringsrätten får endast den tjänstgöra såsom ledamot som har utnämnts till ordinarie domare i domstolen. Annan domstol än eller Regeringsrätten inrättas med stöd av lag. Om förbud mot inrättande av domstol i vissa fall föreskrives i 2 kap. 11 § första stycket. Vid domstol som avses i tredje stycket ska finnas ordinarie domare. I fråga om domstol som har inrättats för handläggning av en viss bestämd grupp eller vissa bestämda grupper av mål får dock i lag göras undantag härifrån. 2 § Ingen myndighet, ej heller , får bestämma, hur dom- stol ska döma i det enskilda fallet, hur domstol i övrigt ska tillämpa rättsregel i särskilt fall eller hur dömande uppgifter ska fördelas mellan enskilda domare. 3 § Rättstvist mellan enskilda får icke utan stöd av lag avgöras av annan myndighet än domstol. Om domstols prövning av frihets- berövande föreskrives i 2 kap. 9 §. 4 § Om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen av deras organisation och om rättegången föreskrives i lag. 5 § Åtal för brott i utövningen av tjänst som ledamot av Högsta dom- stolen eller Regeringsrätten väckes i av ombudsman eller Justitiekanslern. prövar också om ledamot av eller Regeringsrätten enligt vad därom är föreskrivet ska skiljas eller avstängas från sin tjänst eller vara skyldig att undergå läkarunder- sökning. Talan väckes av ombudsman eller Justitiekanslern. 6 § Tjänst som ordinarie domare tillsätts av regeringen. Annan tjänst vid domstol än som ordinarie domare tillsätts av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Närmare bestämmelser om tillsättningen av tjänst som ordinarie domare meddelas i lag. Om det påkallas av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts till ordinarie domare förflyttas till annan jämställd domartjänst. Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas från tjänsten endast 1.om han genom brott eller grovt eller upprepat åsidosättande av tjänsteåliggande har visat sig uppenbarligen olämplig att inneha tjänsten, 2.om han har uppnått gällande pensionsålder eller enligt lag är skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av arbetsförmågan. Har ordinarie domare skilts från tjänsten genom beslut av annan myndighet än domstol, ska han kunna påkalla domstols prövning av beslutet. Vid sådan prövning ska ordinarie domare ingå i dom- stolen. Vad som har sagts gäller också beslut varigenom ordinarie domare har avstängts från utövning av sin tjänst, ålagts att undergå läkarundersökning eller meddelats disciplinpåföljd. 7 § Resning i avgjort ärende samt återställande av försutten tid beviljas av Regeringsrätten när fråga är om ärende för vilket regeringen, förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans. I annat fall beviljas resning och återställande av försutten tid av , eller, i den mån det föreskrives i lag, av annan domstol som icke är förvaltningsdomstol. Närmare bestämmelser om resning och återställande av för- sutten tid kan meddelas i lag. 1 § Under regeringen lyder Justitiekanslern, , de cen- trala ämbetsverken och länsstyrelserna. Annan statlig förvaltnings- myndighet lyder under regeringen, om myndigheten ej enligt denna regeringsform eller annan lag är myndighet under . Förvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun. Förvaltningsuppgift kan överlämnas till bolag, förening, sam- fällighet, stiftelse eller enskild individ. Innefattar uppgiften myndig- hetsutövning, ska det ske med stöd av lag. Förslag till ändringar i regeringsformen 2 § Ingen myndighet, ej heller eller kommuns beslutande organ, får bestämma, hur förvaltningsmyndighet ska i särskilt fall besluta i ärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpning av lag. 3 § Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift får ej fullgöras av riks- dagen i vidare mån än som följer av grundlag eller riksdags- ordningen. 4 § Tjänst vid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen tillsätts av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Vid tillsättning av statlig tjänst ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Endast den som är svensk medborgare får inneha eller utöva domartjänst, ämbete som lyder under regeringen, tjänst eller uppdrag såsom chef för myndighet som lyder under eller regeringen eller såsom ledamot av sådan myndighet eller dess styrelse, tjänst i närmast under statsråd eller tjänst såsom svenskt sändebud. Även i annat fall får endast den som är svensk medborgare inneha tjänst eller uppdrag, om tjänsten eller uppdraget tillsättes genom val av riks- dagen. I övrigt får krav på svenskt medborgarskap för behörighet att inneha eller utöva tjänst eller uppdrag hos staten eller kommun uppställas endast i lag eller enligt förutsättningar som angives i lag. 5 § Grundläggande bestämmelser om statstjänstemännens rätts- ställning i andra hänseenden än som beröres i denna regeringsform meddelas i lag. 6 § Regeringen får medgiva undantag från föreskrift i förordning eller från bestämmelse som har meddelats med stöd av beslut av regeringen, om ej annat följer av lag eller beslut om utgiftsanslag. 7 § Regeringen får genom nåd eftergiva eller mildra brottspåföljd eller annan sådan rättsverkan av brott samt eftergiva eller mildra annat liknande av myndighet beslutat ingrepp avseende enskilds person eller egendom. När synnerliga skäl föreligger, får regeringen förordna att vidare åtgärd för att utreda eller lagföra brottslig gärning ej ska äga rum. 8 § Finner domstol eller annat offentligt organ att en föreskrift står i strid med bestämmelse i grundlag eller annan överordnad för- fattning eller att stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid dess tillkomst, får föreskriften icke tillämpas. Har eller regeringen beslutat föreskriften, ska tillämpning dock underlåtas endast om felet är uppenbart. 9 § Av samarbetet i Europeiska unionen följer att domstolar och förvaltningsmyndigheter kan vara skyldiga att från Europeiska gemen- skapernas domstol inhämta besked om tolkningen av grundläggande fördrag samt om giltigheten och tolkningen av rättsregler och beslut som fattats inom ramen för detta samarbete. 1 § , hovrätterna och tingsrätterna är allmänna domstolar. Regeringsrätten, kammarrätterna och länsrätterna är all- männa förvaltningsdomstolar. är högsta allmänna domstol och Regeringsrätten högsta förvaltningsdomstol. Rätten att få mål prövat av eller Regerings- rätten kan begränsas genom lag. I och Regerings- rätten får endast den tjänstgöra såsom ledamot som har utnämnts till ordinarie domare i domstolen. Ledamöterna av och Regeringsrätten får inte inneha eller utöva annat ämbete. Annan domstol än eller Regeringsrätten inrättas med stöd av lag. Om förbud mot inrättande av domstol i vissa fall föreskrives i 2 kap. 11 § första stycket. Domstol får inte inrättas . Vid domstol som avses i tredje stycket ska finnas ordinarie domare. I fråga om domstol som har inrättats för handläggning av en viss bestämd grupp eller vissa bestämda grupper av mål får dock i lag göras undantag härifrån. 2 § Domstolarna är självständiga under lagarna och står fria från utomstående inflytande. Ingen myndighet, ej heller , får bestämma, hur domstol ska döma i det enskilda fallet, hur domstol i övrigt ska tillämpa rättsregel i särskilt fall eller hur dömande upp- gifter ska fördelas mellan enskilda domare. Domstolarnas tillämpning av rättsregler i enskilda fall står ej heller under tillsyn av regeringen eller förvaltningsmyndighet under regeringen. Förslag till ändringar i regeringsformen 3 § Rättstvist mellan enskilda får icke utan stöd av lag avgöras av annan myndighet än domstol. Om domstols prövning av frihets- berövande föreskrives i 2 kap. 9 §. 4 § Om domstolarnas rättskipningsuppgifter, om huvuddragen av deras organisation och om indelningen i domstolsområden samt om rättegången föreskrives i lag. En domstol får meddela föreskrifter om sitt arbetssätt i sådana hänseenden där föreskrifter inte beslutats av eller regeringen. 5 § Åtal för brott i utövningen av tjänst som ledamot av Högsta dom- stolen eller Regeringsrätten väckes i av ombudsman eller Justitiekanslern. prövar också om ledamot av eller Regeringsrätten enligt vad därom är föreskrivet ska skiljas eller avstängas från sin tjänst eller vara skyldig att undergå läkarunder- sökning. Talan väckes av ombudman eller Justitiekanslern. 6 § Tjänst som ordinarie domare tillsätts av regeringen. Annan tjänst vid domstol än som ordinarie domare tillsätts av regeringen eller av myndighet som regeringen bestämmer. Närmare bestämmelser om till- sättningen av tjänst som ordinarie domare meddelas i lag. Om det påkallas av organisatoriska skäl, får den som har utnämnts till ordinarie domare förflyttas till annan jämställd domartjänst. Den som har utnämnts till ordinarie domare får skiljas från tjänsten endast 1.om han genom brott eller grovt eller upprepat åsidosättande av tjänsteåliggande har visat sig uppenbarligen olämplig att inneha tjänsten, 2.om han har uppnått gällande pensionsålder eller enligt lag är skyldig att avgå på grund av varaktig förlust av arbetsförmågan. Har ordinarie domare skilts från tjänsten genom beslut av annan myndighet än domstol, ska han kunna påkalla domstols prövning av beslutet. Vid sådan prövning ska endast ordinarie domare ingå i domstolen. Vad som har sagts gäller också beslut varigenom ordi- narie domare har avstängts från utövning av sin tjänst, ålagts att undergå läkarundersökning eller meddelats disciplinpåföljd. 7 § Resning i avgjort ärende samt återställande av försutten tid beviljas av Regeringsrätten när fråga är om ärende för vilket regeringen, förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet är högsta instans. I annat fall beviljas resning och återställande av försutten tid av , eller, i den mån det föreskrives i lag, av annan domstol som icke är förvaltningsdomstol. Närmare bestämmelser om resning och återställande av för- sutten tid kan meddelas i lag. Allmänna domstolar är högsta domstolen, hovrätterna och tings- rätterna. Allmänna förvaltningsdomstolar är högsta förvaltningsdom- stolen och de regionala förvaltningsdomstolarna. Angående specialdomstolar som utövar domsrätt på särskilt angivna områden bestäms genom lag. Tillfälliga domstolar får inte tillsättas. De högsta domstolarnas uppgifter Den högsta domsrätten i tviste- och brottmål utövas av högsta domstolen och i förvaltningsmål av högsta förvaltningsdomstolen. De högsta domstolarna övervakar rättskipningen inom sina behörighetsområden. De kan göra framställningar hos statsrådet om vidtagande av lagstiftningsåtgärder. De högsta domstolarnas sammansättning och högsta förvaltningsdomstolen har en presi- dent och ett behövligt antal övriga ledamöter. De högsta domstolarna är domföra med fem ledamöter, om inte något annat antal bestäms särskilt i lag. Riksrätten behandlar åtal som väcks mot en medlem av statsrådet eller justitiekanslern, justitieombudsman eller en leda- mot i högsta domstolen eller högsta förvaltningsdomstolen för lag- stridigt förfarande i ämbetsutövning. Riksrätten behandlar också sådana åtal som avses i 113 §. Till riksrätten hör presidenten i högsta domstolen som ordfö- rande samt presidenten i högsta förvaltningsdomstolen och de tre till tjänsteåren äldsta hovrättspresidenterna samt fem ledamöter som väljer mandat. Närmare bestämmelser om riksrättens sammansättning, dom- föra medlemsantal och verksamhet utfärdas genom lag. Republikens president utnämner de ordinarie domarna enligt ett i lag bestämt förfarande. Bestämmelser om utnämning av övriga domare utfärdas genom lag. Domarnas rätt att kvarstå i tjänsten En domare får inte förklaras förlustig sin tjänst på annat sätt än genom dom av domstol. En domare får inte heller utan eget sam- tycke förflyttas till en annan tjänst, om inte förflyttningen beror på omorganisation av domstolsväsendet. Genom lag bestäms om domares skyldighet att avgå vid en viss ålder eller till följd av förlorad arbetsförmåga. Angående grunderna för domarnas anställningsförhållanden i övrigt bestäms särskilt genom lag. Åklagarväsendet leds av riksåklagaren, som är högsta åklagare och som utnämns av republikens president. Närmare bestämmelser om åklagarväsendet utfärdas genom lag. Republikens president kan i enskilda fall, efter att ha inhämtat utlåtande av högsta domstolen, besluta om benådning genom att mildra eller efterge av domstol bestämda straff eller andra straff- rättsliga påföljder. Amnesti kan utfärdas endast genom lag. Om den dømmende Magt Rigsretten dømmer i første og sidste Instans i de , som Odelsthinget anlægger mot Statsraadets, Høiesterets eller Stor- thingets Medlemmer for strafbart Forhold, de som saadanne maatte gjøre sig skyldige i. De nærmere Regler om Odelsthingets Paatale efter denne Para- graf fastsættes ved Lov. Dog kan der ikke sættes kortere Forældelses- frist end 15 Aar for Adgangen til at gjøre Ansvar gjældende ved Tiltale for Rigsretten. Lagthingets faste Medlemmer og de fast undnævnte Medlemmer av Høiesteret ere Dommer i Rigsretten. Om sammensætningen af Rigsretten i den enkelte Sag gjælder Forskrifterne i § 87. I Rigs- retten har Præsidenten i Lagthinget Forsædet. Den der har taget Sæde i Rigsretten som , udtræder ikke af Retten, om den Tid, for hvilken han er valgt til Storthingsrepræsentant, udløber før er tilendebragt. Ophører han af nogen anden at være , fratræder han som Dommer i Rigsretten. Det samme gjælder, om en Høiesteretsdommer, som er , fratræder som . Den Anklagede, og den som handler i paa Odels- thingets , har Ret til at udskyde saa mange af Lagthingets og Høiesterets Medlemmer, at 14 og 7 blive tilbage som Dommere i Rigsretten. Fra hver af Siderne kan udskydes lige mange af Lagthingets Med- lemmer, dog saaledes at den Anklagede har Fortrinsret til at udskyde een mere, dersom det Antal, som kan udskydes, ikke er deleligt med to. Det samme gjælder om . Er der i en Sag flere Anklagede, udøve de Udskydnings- retten i Fællesskab efter Regler, som fastsættes ved Lov. Bliver Udskydning ikke foretaget i den udstrækning, hvortil der er Adgang, udtræder efter Lodtrækning det og Høiesterets Medlemmer, som er over henholdsvis 14 og 7. Naar er optaget til Doms, udtræde efter Lodtrækning saa mange af Rigsretten Dommere, at den dømmende Ret faar 15 Med- lemmer, deraf høist 10 og 5 Høiesterets- dommere. Rigsretten Præsident og Høiesterets Formand udtræde ikke i noget Tilfælde efter Lodtrækning. Skulle Rigsretten ikke kunne sammensættes med saa mange af Lagthingets eller Høiesterets Medlemmer som foran er foreskrevet, kan dog behandles og paadømmes, naar Retten har mindst 10 Dommere. De nærmere om Fremgangsmaaden ved Sammen- sætningen af Rigsretten fastsættes ved Lov. Høiesteret dømmer i sidste instans. Dog kunne Indskrænkninger i Adgangen til at erholde Høiesterets Afgjørelse bestemmes ved Lov. Høiesteret skal bestaa af en Formand og mindst fire andre Medlemmer. (ophevet ved grlbest 17 des 1920; jfr grlbest ) Høiesterets Domme kunne i intet Tilfælde paaankes. Ingen kan beskikkes til , førend han er 30 Aar gammel. Rigsretten består af indtil 15 af de efter embedsalder ældste ordentlige medlemmer af rigets øverste domstol og et tilsvarende antal af efter forholdstal for valgte medlemmer. For hver af de valgte vælges en eller flere stedfortrædere. Folke- tingets medlemmer kan ikke vælges til eller virke som medlemmer af Rigsretten. Kan i et enkelt tilfælde nogle af den øverste domstols medlemmer ikke deltage i sagens behandling og påkendelse, fratræder et tilsvarende antal af de af sidst valgte rigsretsmedlemmer. Retten vælger selv sin formand af sin midte. Er sag rejst ved Rigsretten, beholder de af valgte medlemmer deres sæde i retten for denne sags ved- kommende, selvom det tidsrum, for hvilket de er valgt, udløber. Nærmere regler om Rigsretten fastsættes ved lov. Rigsretten påkender de af kongen eller mod ministrene anlagte sager. For Rigsretten kan kongen med samtykke lade også andre tiltale for forbrydelser, som han finder særdeles farlige for staten. Den dømmende magts udøvelse kan kun ordnes ved lov. Sær- domstole med dømmende myndighed kan ikke nedsættes. Retsplejen skal stedse holdes adskilt fra forvaltningen. Regler herom fastsættes ved lov. Domstolene er berettigede til at påkende ethvert spørgsmål om øvrighedsmyndighedens grænser. Den, der vil rejse sådant spørgsmål, kan dog ikke ved at sagen for domstolene unddrage sig fra foreløbig at efterkomme øvrighedens befaling. Påkendelse af spørgsmål om øvrighedsmyndighedens grænser kan ved lov henlægges til en eller flere forvaltnings- domstole, hvis afgørelser dog skal prøves ved rigets øverste dom- stol. De nærmere regler herom fastsættes ved lov. Dommerne har i deres kald alene at rette sig efter loven. De kan ikke afsættes uden ved dom, ej heller forflyttes mod deres ønske uden for de tilfælde, hvor en omordning af domstolene finder sted. Dog kan den dommer, der har fyldt sit 65. år, afskediges, men uden tab af indtægter indtil det tidspunkt, til hvilket han skulle være afskediget på grund af alder. I retsplejen gennemføres offentlighed og mundtlighed i videst muligt omfang. I strafferetsplejen skal lægmænd medvirke. Det fastsættes ved lov, i hvilke sager og under hvilke former denne medvirken skal finde sted, herunder i hvilke sager nævninger skal medvirke. Article 144 [Civil Rights Conflicts] Courts hold exclusive competency with respect to conflicts involv- ing civil rights issues. Article 145 [Political Rights Conflicts] Courts hold competency with respect to conflicts involving politi- cal rights, save for the exceptions established by law. Article 146 [No Extraordinary Courts or Tribunals] Under no circumstance may a court or contentious jurisdiction be established, other than on the sole basis of a law. Under no denomination may a commission or an extraordinary tribunal he created. Article 147 [Court of Cassation]