sou · GVB3110 · 2008-01-01 00:00:00 — Utredningen föreslår att lagen med tillfälliga bestämmelser för tillstånd att sända lokalradio ska träda i kraft . Tidpunkten är vald med hänsyn till att 5 kap. 13 § radio- och TV- lagen föreskriver att en tillståndshavare har rätt till förlängning av sitt tillstånd om denne senast före tillståndsperiodens utgång begär förlängning. Om nya tillfälliga bestämmelser kan träda i kraft bedömer utredningen att Radio- och är förhindrat att fatta beslut om nya tillståndsperioder, även om en tillståndshavare skulle ha gett in en ansökan om för- längning . Skälet för den bedömningen är att en tillståndshavare även under slutet av en tillståndsperiod måste kunna visa att denne uppfyller kraven för förlängning. Ett beslut om förlängning kan med andra ord inte meddelas för . Genom den föreslagna lagen kommer således inte några nya fyra- eller åttaåriga tillståndsperioder att kunna meddelas med verkan fr.o.m. . Lagen föreslås att gälla till och med . 8TP PT Se 9 § i den föreslagna lagen, jämförd med 10 kap. 9 § första stycket 1. och 13 kap. 3 § radio- och TV-lagen. 4 Konsekvenser av förslagen Enligt 14 § kommittéförordningen (1998:1474) ska, om förslagen i ett betänkande påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt, ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting, ska kommittén föreslå en finansiering. Vidare ska enligt 15 § kommittéförordningen sådana konse- kvenser av förslagen redovisas som har betydelse för den kom- munala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställd- heten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslaget om att innevarande tillstånd får förlängas i högst och inte i fyra eller , som nuvarande regelverk föreskriver, innebär att tillståndshavarna får svårt att planera och göra sådana investeringar i sin verksamhet som de skulle kunna göra om till- ståndsperioden löpte . Detta är således en nackdel för tillståndshavarna. är det ett obestridligt faktum att den kommersiella radion har gått med stora förluster . Enligt vad utredningen erfarit är det endast under det senaste, eller möjligen , som de två stora nätverken – MTG Radio och SBS Radio – gjort ett nollresultat eller en mindre vinst i verksamheten. Vissa tillståndshavare har framhållit att de tar i taget i förhoppning om att koncessionsavgifterna framöver kom- mer att sänkas. I ljuset av detta bedömer utredningen att förslaget om att nuvarande tillståndshavare inte ska kunna få sina tillstånd förlängda inte medför några direkta negativa ekonomiska konsekvenser för dem, jämfört med om tillstånden skulle förlängas i fyra eller . Förslaget innebär inte heller några konsekvenser i de övriga avseenden som avses i 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Lagen är tidsbegränsad och ska – tillämpas på sådana tillstånd att sända lokalradio som har meddelats enligt lokalradiolagen (1993:120) eller radio- och TV-lagen (1996:844). Lagen blir även tillämplig på eventuella nya tillstånd som meddelas efter . Beträffande bak- grunden till och syftet med lagen, se avsnitt 3.1–3.2. För de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt radio- och TV- lagen finns bestämmelser om tillståndsperiodens längd och om förlängning av tillstånd i 5 kap. 6 och 13 §§ radio- och TV-lagen. Dessa bestämmelser innebär dels att varje tillståndsperiod ska vara , dels att en tillståndshavare som vill förlänga sitt tillstånd ska begära detta senast före tillståndsperiodens utgång och att förlängning ska medges såvida inte någon av de omständigheter som anges i 5 kap. 13 § första och andra stycket radio- och TV- lagen föreligger. Har en tillståndshavare ursprungligen fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen ska dock – till utgången av 2008 – inte 5 kap. 6 och 13 §§ radio- och TV-lagen tillämpas, utan 8 § första stycket och andra stycket första meningen lokalradiolagen i den numera upphävda lokalradiolagen (jfr punkt 3 a) i övergångsbestäm- melserna (2001:272) till radio- och TV-lagen). Nämnda 8 § föreskriver dels att varje tillståndsperiod ska vara , dels att Radio- och vid utgången av tillståndsperioden ska förlänga tillståndet med ytterligare en tillståndsperiod om till- ståndshavaren begär det. I punkt 3 a) i övergångsbestämmelserna sägs att ett tillstånd dock inte ska förlängas om det finns grund för att återkalla det. Paragrafen innebär att bestämmelserna i den tillfälliga lagen om tillståndsperiodens längd och om förlängning av tillstånd ska tillämpas istället för motsvarande bestämmelser i lokalradiolagen respektive radio- och TV-lagen. Det kan i sammanhanget påpekas att bestämmelserna i lokalradiolagen endast skulle ha gällt under en del av lagens giltighetstid, nämligen fram till . Den tillfälliga lagen ska även tillämpas när det gäller sändningarnas innehåll för de tillståndshavare som fått sina ursprungliga tillstånd enligt lokalradiolagen. Paragrafen anger att Radio- och ska besluta om längden på varje tillståndsperiod och att varje sådan period får vara högst . Samtliga befintliga tillstånd löper ut . En ny tillståndsperiod kommer alltså att börja löpa och utgångspunkten är att den perioden ska vara . Paragrafen anger att en ansökan om förlängning ska ges in till Radio- och senast före tillståndsperiodens utgång. Det i nuvarande reglering använda begreppet begäran om förlängning har bytts ut mot ansökan om förlängning, men någon saklig skillnad är inte avsedd. Samtliga nuvarande tillstånd att sända lokalradio löper ut . En tillståndshavare ska således ge in en ansökan om förlängning . Ges ansökningen in senare kan den inte prövas, utan ska avvisas. Första stycket anger huvudregeln för förlängning av ett sändningstillstånd. Om tillståndshavaren senast före utgången av tillståndsperioden ansöker om förlängning ska till- ståndet förlängas, såvida det inte finns grund för att återkalla Regler om återkallelse finns i 11 kap. radio- och TV- lagen. Har ett tillstånd ursprungligen meddelats enligt lokalradio- lagen får det dock inte återkallas i de fall som följer av punkt 3 c) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och TV-lagen. Andra stycket avser annan tillståndshavare än sådan som ursprungligen fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen. Uppräk- ningen motsvarar 5 kap. 13 § första stycket p. 2–3 och andra stycket radio- och TV-lagen. För en sådan tillståndshavare får så- ledes förlängning vägras i fler fall än för en tilllståndshavare som fått sitt tillstånd enligt lokalradiolagen. Paragrafen motsvarar 5 kap. 13 § fjärde stycket radio- och TV- lagen. Paragrafen motsvarar delvis 5 kap. 13 § tredje stycket radio- och TV-lagen. Skillnaden är att Radio- och senast två – och inte fyra – månader före tillståndsperiodens utgång ska meddela tillståndshavaren om tillståndet inte kommer att förlängas. Paragrafen motsvarar 22 § lokalradiolagen, som enligt punkt 3 b) i övergångsbestämmelserna (2001:272) till radio- och TV-lagen ska tillämpas till utgången av 2008 för de tillståndshavare vars tillstånd har meddelats enligt lokalradiolagen. Enligt 22 § lokalradiolagen ska en tillståndshavare sända program som framställts särskilt för den egna verksamheten under minst en tredjedel av sändningstiden . Något krav på redaktionell bearbetning av materialet finns inte. Genom 8 § sträcks nuvarande reglering ut till att gälla även . Dessa tillståndshavare kommer således inte att under lagens giltighetstid omfattas av kravet i 6 kap. 7 a § radio- och TV-lagen. Paragrafen tillämpas om en tillståndshavare bryter mot kravet på sändningarnas innehåll enligt 8 §. I sak motsvarar paragrafen 30 § lokalradiolagen, vilken enligt punkt 3 b) i övergångsbestäm- melserna (2001:272) till radio- och TV-lagen ska tillämpas till utgången av 2008 för de tillståndshavare som fått sina tillstånd enligt lokalradiolagen. Hänvisningen till 10 kap. 9 § första stycket 1. radio- och TV-lagen innebär att och TV får utfärda föreläggande till en tillståndshavare som bryter mot kravet på innehåll i sändningarna. Föreläggandet får förenas med vite. beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol, jfr 13 kap. 3 § radio- och TV-lagen. Lagen är avsedd att träda i kraft och tillämpas till och med . Alla befintliga tillstånd löper ut . Som framgår av kommentaren till 3 § ovan är utgångspunkten att den tillståndsperiod som börjar löpa ska vara och således gälla till utgången av 2009. Översyn av villkor för kommersiell radio En särskild utredare ges i uppdrag att föreslå vilka villkor som bör gälla för den kommersiella radion . Uppdraget omfattar bl.a. frågor om krav på sändning av eget material och program med lokal anknytning, sponsring, koncessionsavgift, tillståndsgivning, nationell kommersiell radio och lokalradiosändningar på det s.k. AM-bandet. Samtliga tillstånd att sända lokalradio löper ut . Utredaren skall föreslå de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. Utredaren skall redovisa de delar av uppdraget som rör sponsring och förlängning av nuvarande tillstånd . Övriga delar av uppdraget skall redovisas . Genom lokalradiolagen (1993:120), som trädde i kraft , blev privata reklamfinansierade ljudradiosändningar (lokal- radio) tillåtna (prop. 1992/93:70, bet. 1992/93:KU15, rskr. 1992/93:168). En utgångspunkt när lokalradion infördes var enligt propositionen att förstärka yttrandefriheten genom ökad mångfald i etern. Varje lokalradiostation skulle få en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde och det skulle slås vakt om programverksamhetens självständighet och lokala karaktär. Tillstånden fördelades genom auktioner. den årliga koncessionsavgiften, där den högsta avgiften uppgår till . utnyttjade sin initiativ- rätt och lade fram förslag till en lag som skulle innebära att det till utgången av 1995 inte skulle beviljas nya tillstånd att sända lokalradio (bet. 1994/95:KU25, rskr. 1994/95:26). Utskottet ansåg att det var nödvändigt att se över lagstiftningen och sedan utskottet tagit ett nytt initiativ beslutade om tillfälliga bestämmelser i fråga om tillstånd att sända lokalradio (bet. 1995/96:KU16, rskr. 1995/96:50). Lagen trädde i kraft och förlängdes . trädde nya regler för den kommersiella lokalradion i kraft (prop. 1999/2000:55, bet. 2000/01:KU22, rskr. 2000/01:222). Reglerna fördes in i radio- och TV-lagen (1996:844) som lokal- radiolagen och den tillfälliga lagen upphävdes. Radio- och beslutar om tillstånd för kommersiell lokalradio. Finns det flera sökanden till ett tillstånd gör verket ett urval enligt vissa kriterier som rör programinnehåll, tekniska och finansiella förutsättningar samt ägarförhållanden. För tillstånd meddelade före tillämpas särskilda övergångsbestämmelser i radio- och TV-lagen och lagen (1992:72) om koncessionsavgift på televisionens och radions område. Enligt dessa skall vissa bestämmelser i den upphävda lokalradiolagen, bl.a. om tillståndsperiodens längd, innehållet i sändningarna och koncessionsavgiften, gälla till utgången av 2008. Av propositionen Kommersiell lokalradio (prop. 1999/2000:55, s. 77) framgår att avsikten är att samtliga tillståndshavare efter 2008 skall följa de nu gällande bestämmelserna i radio- och TV-lagen, men att ingen ändring av koncessionsavgifterna skall ske. Lagrådet kritiserade förslaget att de upphävda avgiftsbestäm- melserna i lokalradiolagen skall fortsätta att gälla för de befintliga tillstånden. Lagrådet ansåg att det borde finnas en sluttidpunkt även i fråga om de upphävda avgiftsbestämmelserna, lämpligen samma som gäller för övriga undantag, dvs. utgången av 2008. Den dåvarande regeringen ansåg dock att den avgift som fastställts vid auktionsförfarandet borde gälla för de befintliga tillstånden även under kommande tillståndsperioder. hänvisade till att villkoren för den kommersiella lokalradion varit kända och att branschen själv medverkat till att sätta nivån på koncessionsavgifterna. En nedsättning för de nuvarande tillståndshavarna skulle däremot kunna uppfattas som oskälig i förhållande till de sökande som inte kom i fråga vid auktionerna. Regeringen påpekade vidare att den som bedriver verksamhet inom lokalradion alltid har möjlighet att frånträda sitt tillstånd och ansöka på nytt enligt det nya regelsystemet (prop. 1999/2000:55, s. 81 f.). uttalade sitt stöd för regeringens ståndpunkt (bet. 1999/2000:KU15) och beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2000/01:KU22, rskr. 2000/01:222). finns 89 sändningstillstånd för kommersiell lokalradio och sändningarna når av befolkning i 38 olika sändningsområden. Av dessa tillstånd finns tio i , fem i och två vardera i nästan alla övriga sändningsområden. 81 sändningstillstånd är meddelade före och för dessa gäller vissa av de äldre reglerna i den upphävda lokal- radiolagen. Koncessionsavgiften varierar mellan ca och ca . Avgifterna är högst i storstads- regionerna. Endast åtta tillståndshavare sänder enligt de nya reglerna och betalar en årlig koncessionsavgift på . Endast en tillståndshavare har återlämnat sitt tillstånd, ansökt på nytt och tilldelats ett tillstånd enligt det nya regelsystemet. Samtliga sändningstillstånd gäller t.o.m. . Två stora nätverk dominerar marknaden för kommersiell lokalradio, MTG Radio och SBS Radio. Utvecklingen har gått från konkurrens till samarbete, vilket till stor del beror på ekonomiska svårigheter i branschen. En svag annonsmarknad och de höga koncessionsavgifterna försämrar lönsamheten i branschen. På flera orter i norra saknas intresse och ekonomiska möjligheter att driva en radiostation. Tillstånden har därför inte kunnat fördelas i dessa områden. Enligt SifoMedias mätning av radiolyssnandet var den kommer- siella lokalradions räckvidd, hos personer , ett genomsnittligt dygn . AM-sändningar är ett sammanfattande namn på ljudradiosänd- ningar i frekvensbanden för kort-, mellan- och långvåg. Det finns tre frekvenser koordinerade för sändning av lokal eller regional radio på låg effekt på mellanvåg och tilldelningarna täcker i princip hela landet. Frekvenserna används emellertid inte . I förarbetena till lokalradiolagen (prop. 1992/93:70, s. 11) sägs att tillgängligt frekvensutrymme på AM-bandet bör kunna utnyttjas för lokalradio. I samband med att lokalradiolagen upphävdes och nya regler om lokalradio fördes in i radio- och TV-lagen gjorde dock regeringen bedömningen att sändningar på AM-bandet inte skulle omfattas av de föreslagna reglerna. Motivet var bl.a. att det saknas tillräckligt intresse att använda dessa sändningsformer (prop. 1999/2000:55, s. 75). Teknikutveckling och digitala ljudradiosändningar Sedan införandet av kommersiell radio har nya distributionstek- niker utvecklats. nås radiolyssnarna inte endast via FM-nätet utan också via olika digitala distributionsvägar. Det digitala nätet för sändningar med s.k. DAB-teknik används av (). Webbradio (radio via Internet) är ett väl utvecklat medium och alltfler programföretag kompletterar sina vanliga radiosändningar med sändningar via Internet. Radio- stationer som enbart sänder webbradio blir också alltfler. Tillgång till radio ges även via mobiltelefonnäten och på flera digital- TV-plattformar. De flesta radiostationer erbjuder också sina lyssnare s.k. poddradio, dvs. en möjlighet att ladda ner program för att sedan lyssna på dem i datorn, mobilen eller i en mp3-spelare. I finns två frekvenser koordinerade för sändning av digital rundradio, en nationell och en regionalt nedbrytbar. SR och () har haft tillstånd att sända ljudradio med digital sändningsteknik i begränsad omfattning. når SR:s och UR:s digitala sändningar av hushållen genom sändningar i framför allt storstadsområdena. För kommersiella radioföretag finns utrymme avsatt i den regionalt nedbrytbara frekvensen. Inget kommersiellt radioföretag har valt att sända digitalt. I en skrivelse till (skr. 2005/06:66) gjorde den dåvarande regeringen bedömningen att det inte var aktuellt att besluta om en utbyggnad av de digitala radiosändningarna med DAB-teknik. Regeringen ställde sig dock positiv till en fortsatt försöksverksamhet med olika sändnings- tekniker. fick Radio- och i uppdrag (U2006/342/ME) att följa utvecklingen av tekniker för digital distribution av ljudradio och att i dialog med radiobranschen ta fram underlag för en löpande bedömning av olika tekniker. Uppdraget skall redovisas slutligt . Utgångspunkter för utredningens arbete En utgångspunkt vid införandet av den kommersiella lokalradion var att förstärka yttrandefriheten genom ökad mångfald i program- utbudet. Varje lokalradiostation skulle ha en oberoende ställning med inriktning mot sitt lokala spridningsområde. befinner sig den kommersiella lokalradion i en situation som skiljer sig betydligt från de utgångspunkter som vägledde införandet av privat reklamfinansierad radio. Lokalradion har som annonsmedium inte motsvarat de höga förväntningar som präglade auktionsförfarandet och bl.a. höga koncessionsavgifter har begränsat branschens utvecklingsmöjligheter. Statsmakterna har heller inte fattat beslut som har främjat branschens utveckling och egen växtkraft. En utgångspunkt för utredningens arbete skall vara att en livskraftig kommersiell radio är viktig för mångfalden och konkur- rensen på hela radioområdet. För att uppnå detta behöver den kommersiella radion förutsättningar som kan bidra till att branschen kan utvecklas av egen kraft och vara ett attraktivt publik- och annonsmedium. En målsättning skall vara att skapa ett regelverk som gäller för alla som har tillstånd att sända kommersiell lokalradio och som främjar mångfald inom radion. Utredaren skall utifrån en analys av förutsättningarna för den kommersiella radion ta fram ett underlag om vilka villkor som bör gälla för branschen . Utredaren skall lämna de förslag till insatser och författningsändringar som föranleds av övervägandena. I de fall utredaren lämnar förslag som har ekonomiska konse- kvenser skall kostnadsberäkningar redovisas. I förekommande fall skall även relevanta EG-bestämmelser beaktas. Frågan om regler för annonstid i radio och TV (Ds 2007:3) bereds i och skall inte ingå i utredarens uppdrag. Frågor som anges i det följande skall särskilt övervägas. Sändning av eget material och program med lokal anknytning Reglerna för hur stor mängd eget material och program med lokal anknytning som måste sändas skiljer sig åt beroende på när det ursprungliga tillståndet meddelades. För tillstånd meddelade före gäller att sådana program som framställts särskilt för den egna verksamheten skall sändas under minst en tredjedel av sändningstiden . Det finns inga krav på redaktionell bearbetning av materialet eller när det egna materialet skall sändas. För tillstånd meddelade eller senare gäller att eget material skall sändas 06.00–21.00. Den nya bestämmelsen medför en skärpning av kraven för vad som får räknas som eget material på så sätt att det bör ha genomgått ett visst mått av redaktionell bearbetning och vara unikt för lokalradiostationen. Dessa sändningstillstånd får också förenas med villkor som avser skyldig- het att sända en viss mängd program med lokal anknytning. Beslut av och TV visar att bestämmelserna om sändning av eget material ofta inte efterlevs på ett tillfredsställande sätt. Representanter för den privata radio- branschen anser att intresset är litet för program med lokal anknytning i kommersiell lokalradio hos både lyssnare och annonsörer. Program av detta slag är mycket resurskrävande och har svårt att konkurrera med SR:s regionala kanal P4. Utredaren skall mot denna bakgrund bedöma om det finns skäl att förändra kravet på sändning av eget material eller om kravet kan avskaffas. Detsamma gäller de villkor som kan ställas avseende material med lokal anknytning. En utgångspunkt bör vara att branschen i så hög grad som möjligt själv kan bedöma i vilken mån radioutbudet bör vara unikt för en radiostation, lokalt förankrat eller redaktionellt bearbetat. Enligt 7 kap. 8 § radio- och TV-lagen skall uppgift om vem som sponsrat ett program lämnas på lämpligt sätt i början och slutet av programmet eller vid ettdera tillfället. Dessutom gäller att nyhetsprogram inte får sponsras. Vid tillämpningen av bestämmel- sen är en central fråga om en sändning utgör ett program eller inte. Enligt den praxis som utarbetats av och TV bör omständigheter som bl.a. särskilt namn eller egen vinjett, särskild programledare, eget tema, särskild sändningstid och längd beaktas. Den kommersiella radions karaktär är sådan att det sker snabba skiften mellan kortare inslag, ofta med samma programledare. Mot denna bakgrund skall utredaren analysera hur program- begreppet och bestämmelserna om sponsring i radio- och TV-lagen förhåller sig till den kommersiella radions sändningsverksamhet. Utredaren skall ta ställning till om det finns skäl att föreslå en förändring av bestämmelserna. Förlängning av nuvarande tillstånd finns 89 tillståndshavare för kommersiell lokal- radio. Av dessa sänder endast åtta enligt reglerna i radio- och TV- lagen. För resterande 81 tillståndshavare gäller vissa äldre regler i lokalradiolagen. Av övergångsbestämmelserna till radio- och TV- lagen framgår att vissa bestämmelser i lokalradiolagen skall gälla till och med utgången av 2008. Av övergångsbestämmelserna till lagen (1992:72) om koncessions-avgift på televisionens och radions område framgår att bestämmelserna om avgifter skall gälla tills vidare. Samtliga befintliga tillstånd att sända lokalradio löper ut . Tiden medger inte att nya villkor för den kommersiella lokalradion träder i kraft före utgången av 2008. Om tillstånden förlängs i enlighet med nuvarande regler, dvs. med , kommer de nya villkoren inte att kunna tillämpas förrän efter den tillståndsperiodens slut. Utredaren skall därför föreslå de insatser och författningsändringar som behövs för att förlänga de nuvarande tillstånden i avvaktan på att nya regler träder i kraft. De nya reglerna för den kommersiella lokalradion bör kunna träda i kraft /2010T.T förekommer stora variationer i nivån på koncessionsavgiften. För många tillståndshavare innebär avgiften en stor ekonomisk börda som kraftigt reducerar deras möjligheter att utveckla verksamheten. Branschen har förvisso själv medverkat till avgiftens höga nivåer, men samlade erfarenheter visar tydligt att radion som annonsmedium inte har motsvarat de högt ställda förväntningarna som präglade auktionerna. Mot denna bakgrund skall utredaren bedöma om det finns anledning att anpassa koncessionsavgiftens nivå för att bättre spegla den kommersiella radions marknads- situation. Frekvenserna för sändning av lokal och regional radio på det s.k. AM-bandet används inte . Av yttrandefrihets- grundlagen framgår att det allmänna skall eftersträva att radiofrekvenserna tas i anspråk på ett sätt som leder till vidaste möjliga yttrandefrihet och informationsfrihet. är det oklart vad som gäller för att få tillstånd för AM-sändningar. En sådan oklarhet är inte tillfredsställande även om intresset för dessa sändningar kan antas vara relativt begränsat. Mot denna bakgrund skall utredaren ta ställning till om radio- och TV-lagens bestämmelser om kommersiell radio i tillämpliga delar även kan avse lokalradiosändningar på AM-bandet eller om det behövs särskilda regler i radio- och TV-lagen för sådana sändningar. Före fördelades tillstånden för kommersiell lokal- radio genom auktionsförfarande där den som åtog sig att betala det högsta beloppet för den årliga avgiften också fick tillståndet.