sou · GVB387 · 2008-01-01 00:00:00 — Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder av Utredningen om statliga specialskolor SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utreda hur och ska återetableras som statliga specialskolor för elever med synskada och ytterligare funktionshinder respektive grav språkstörning. Utredningen redovisade sina förslag i betänkandet Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) till statsrådet . Därutöver ingår i direktiven att kartlägga och analysera hur stort behovet av utbildningsplatser kan förväntas bli vid inrättande av en statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder. I uppdraget ingår bl.a. att analysera och lämna förslag till en lämplig organisationsform för en sådan special- skola samt vid behov lämna förslag till författningsändringar om möjligheten till förlängd skolgång i specialskolan. I direktiven ingår även att kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörsel- skadade eller dövblinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Därvid ska utredaren särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva eller hörselskadade elever samt regionala hörselklasskolor med kommunen som huvud- man. Uppdraget omfattar även utbildning vid riksgymnasieskolor för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelse- hinder. Utredaren ska överväga om det krävs förändringar i styr- ning, organisation eller ansvarsfördelning för utbildningen. Upp- dragen ska redovisas . , ordförande i utbildningsutskott, förord- nades till särskild utredare. Som sekreterare i utredningen förordnades , kansliråd vid Utbildningsdeparte- mentet. Som sekreterare i utredningen förordnades vidare , hovrättsassessor i Hovrätten över och . Som experter i utredningen förordnades från och med den 1 feb- ruari 2007 och , departements- sekreterare vid , , de- partementssekreterare vid , , kansliråd vid , , tidigare skolchef i och , stf. Utredningen, som antagit namnet Utredningen om statliga special- skolor (U 2006:11), överlämnar härmed sitt andra betänkande Ökad likvärdighet för elever med funktionshinder (SOU 2007:87). Att sträva efter ett likvärdigt skolsystem där alla får en ärlig chans att lyckas är en självklarhet. Vägen till att lyckas kan dock se olika ut för olika elever. För min del utgår en likvärdig skola ifrån varje enskild elevs behov och möjligheter. Detta innebär inte att alla skolor ska arbeta likadant eller bedrivas på samma sätt utan i en lik- värdig skola är det elevens behov och förutsättningar som styr. Det är också en självklarhet att alla ska vara inkluderade i vårt samhälle. Det är ett mycket viktigt mål om vi kommer ihåg att vägen dit kan se olika ut. Varje människa och varje elev är unik och det som passar den ene passar inte alltid för den andre. Därför behöver vi ett skolsystem som utgår ifrån den enskilde elevens möjligheter, behov och val. I mitt första betänkande – Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30) – föreslog jag en ny flexibel specialskola. Nyckelorden i den nya specialskolan är valfrihet, flexibilitet och information. I detta andra betänkande har jag bl.a. i uppdrag att analysera och lämna förslag på hur utbildningen för döva, hörselskadade eller dövblinda elever bäst kan organiseras. Även i detta betänkande går nyckelorden tydligt igen. För att öka likvärdigheten och möjligheten för dessa elever att få den bästa utbildningen krävs ett flexibelt system som utgår från den enskilde eleven. Det är ett system där elevgruppens behov på bästa sätt kan tillgodoses om möjlighet till individuella och flexibla utbildningslösningar finns. Det är dock viktigt att staten tar ett tydligt ansvar för elever med funktionshinder så att kravet på valfrihet, flexibilitet och information om olika utbildningsmöjlig- heter kan tillgodoses. I detta betänkande föreslår jag ett flexibelt system som ger för- utsättningar för olika regionala lösningar. Just nu pågår en mycket positiv utveckling i många kommuner där samverkan och samarbete mellan olika huvudmän och kommuner kommer till stånd. Denna positiva utveckling vill jag stimulera. Utredningens uppdrag och arbete ................................ 2.1Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder....................................................... Den statliga specialskolan ............................................ 2.2Riksgymnasierna för döva och hörselskadade elever (/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever (RgRh)...................................................................................... RGD/RGH ................................................................... Tilläggsbidrag till riksgymnasieelever.......................... 2.3En specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder .............................. 2.3.1 Gällande reglering......................................................... 3Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder – förslag ............................. 3.1 Myndigheten för specialpedagogik 3.2Den framtida utvecklingen för döva eller hörselskadade 3.3Skillnader mellan statliga specialskolor och verksamhet på grundskolenivå ................................................ 3.3.2 Statsbidrag till kostnader för insatser av regional 3.3.3 Motprestationer till statligt bidrag............................... 3.4Riksgymnasier för döva och hörselskadade (RGD/RGH) och för svårt rörelsehindrade elever (RgRh) ...................................................................................... 3.4.1 Riksgymnasier för döva eller hörselskadade elever..... 3.4.2 Riksgymnasier för svårt rörelsehindrade Andra utbildningsinsatser av regional art ............................... En statlig specialskola för elever i gymnasieåldern med synskada och ytterligare funktionshinder () – förslag................................................... Myndigheten för specialpedagogik ......................................... Elever i gymnasieåldern............................................................ (U 2007:03) har haft i uppdrag att före- slå en ny statlig myndighetsstruktur för skolväsendet m.m. Utred- ningen ska enligt sina direktiv (dir. 2007:28) lämna förslag på vilka uppgifter olika myndigheter ska ansvara för samt hur de ska vara organiserade, dimensionerade och lokaliserade. De myndigheter som berörs av översynen är bl.a. (), () och för särskilt utbildningsstöd (SiSUS). Utredningen har redovisat sina förslag för regeringen. Utredningen har föreslagit bl.a. att en ny myndighet, Myndigheten för specialpedagogik, bildas av SIT, SPM och SiSUS. I våra förslag utgår vi ifrån att en ny myndighet ska bildas och att namnet tills vidare är Myndigheten för specialpedagogik. Statliga specialskolor i förhållande till kommunernas ansvar och möjlighet att anordna utbildning för elever med vissa funktionshinder Skillnader mellan statliga specialskolor och verksamhet på grundskolenivå Antalet barn i med cochleaimplantat (CI) ökar. Denna ut- veckling och framväxten av kommunala hörselklasskolor, som är anpassade för elever med hörselskada, har medfört att gränsdrag- ningen mellan specialskolans och målgrupper har blivit otydligare. Detta har medfört att andelen elever som byter skolform under sin skoltid har ökat. Mot denna bakgrund har jag övervägt olika former för en ändrad ansvarsfördelning mellan staten och kommunerna för att skapa för- utsättningar för en ökad likvärdighet för döva eller hörselskadade elever. Jag har kommit fram till en lösning som innebär att kom- munerna förblir huvudmän för de kommunala hörselklasskolorna och staten stimulerar samverkan med t.ex. specialskolan genom höjda bidrag. Staten kan med denna lösning öka sitt ansvar för hela elev- gruppen genom att verka för samverkan mellan landsting, kommuner och staten. Detta ska ske genom en nationell samordning och re- gionala resurscenter. Min ambition är att med denna lösning skapa ett flexibelt system som ger förutsättningar för olika regionala lösningar. Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art för döva eller hörselskadade elever i eller i motsvarande utbildning vid fristående skola höjs Bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda in- satser på skolområdet höjs med , vilket för budgetår 2007 motsvarar ett belopp om 28,1 mnkr. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att vid ansökan om bidrag ange vilket eller vilka krav som ställs på insatserna av regional art för att bidrag ska beviljas I samband med att myndigheten behandlar en ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ska myndigheten ange vilket eller vilka krav som ställs på den regionala insatsen för att bidraget ska beviljas. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten ställt på regionala insatser följs Myndigheten ges i uppdrag att följa upp att de krav som myndigheten i samband med ansökan om bidrag enligt förordning (1991:931) om statsbidrag till särskilda insatser på skolområdet ställt på den re- gionala insatsen följs. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att i samverkan med de berörda skolorna utreda fortsatta inriktning och behovet av ett ekonomiskt stimulansbidrag i bedrivs av kommunala Alviksskolan och statliga Manillaskolan tillsammans. är ett utmärkt exempel på hur olika skolformer kan samarbeta på ett flexibelt sätt och där elevernas olika behov av både teckenspråkig och talande miljö kan kombineras. Jag anser att projektet bör ges förutsättningar att utvecklas. Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att inom sin verk- samhet skapa en organisation som innebär en nationell samordning och regionala resurscenter när det gäller döva eller hörselskadade elevers utbildning i sin helhet Döva eller hörselskadade elever finns i specialskolan, kommu- nala hörselklasskolor och olika former av integrerade lösningar. Mål- gruppen har med CI blivit otydlig. Jag anser att elevgruppens be- hov bäst kan tillgodoses om möjlighet till flexibla utbildningslös- ningar finns. Det är dock viktigt att staten tar ett tydligt ansvar för hela målgruppen. Enligt mina direktiv ska jag i denna del kartlägga och analysera hur utbildningen för döva, hörselskadade eller dövblinda elever utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlig- het att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Jag ska särskilt analysera skillnaderna mellan statliga specialskolor för döva eller hör- selskadade elever samt regionala hörselklasskolor med kommunen som huvudman. Utifrån detta underlag ska jag överväga om det krävs förändringar i styrning, organisation eller ansvarsfördelning för utbildningen. För barn som på grund av dövhet eller hörselskada inte kan gå i eller motsvarande del av särskolan finns specialskolan. Utbildningen i specialskolan präglas av att de båda språken tecken- språk och svenska används parallellt i olika funktioner och förstärker varandra ömsesidigt som verktyg för kommunikation och lärande. Undervisningen är således tvåspråkig och sker i teckenspråkig miljö. Det är staten som är huvudman för specialskolan. Utbildningen i specialskolan ska vara avgiftsfri för eleverna. I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan för- anleda en obetydlig kostnad för eleven. Staten svarar för att eleverna kostnadsfritt erhåller för utbildningen nödvändiga resor. För elever som till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet svarar staten för att eleverna utan extra kostnader får tillfredsställande förhållanden. Elevens hemkommun ska betala ersättning till staten för vissa kostnader. För var och en som har rätt att gå i ska hemkommunen sörja för att sådan utbildning kommer till stånd. Elever som har svårigheter i skolarbetet ska ges särskilt stöd. Sådant stöd till elever med behov av specialpedagogiska insatser ska i första hand ges inom den klass eller grupp som eleven tillhör. Om det finns särskilda skäl får stödet i stället ges i en särskild undervisningsgrupp. Undervisning för hörselskadade elever anordnas på olika sätt. Vissa elever undervisas i vanliga klasser och andra i särskilda hörsel- klasser. På en del skolor finns hörselklasser vars verksamhet har regional karaktär, s.k. hörselklasskolor. Utbildningen ska vara avgiftsfri för eleverna. I verksamheten får det dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. Hemkommunen är skyldig att sörja för att det för eleverna an- ordnas kostnadsfri skolskjuts, om sådan behövs med hänsyn till färd- vägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Om en elev till följd av skol- gången måste bo utanför det egna hemmet ska hemkommunen även svara för att eleven utan extra kostnad får tillfredsställande för- hållanden. Hemkommunens skyldighet omfattar emellertid inte bl.a. elever som enligt 4 kap. 8 a § skollagen (1985:1100) har tagits emot i en annan kommuns grundskola. Statsbidrag till kostnader för insatser av regional art höjs I en del kommuner anordnas det hörselklasser vars verksamhet är av regional art. En kommun som vidtar insatser av regional art för elever med funktionshinder eller med andra särskilda behov i och gymnasieskolan kan få statsbidrag till kostnader för detta. Med insatser av regional art avses samordnade utbildningsinsatser som i stor utsträckning kommer även elever från en annan kommun än den där skolan är belägen till del. Kommunernas genomsnittliga kostnad för en elev i grundskola med regional verksamhet är betydligt högre än kommu- nernas genomsnittliga kostnad för en elev i specialskolan. De eko- nomiska skillnaderna kan utgöra incitament som avgör om en elev får sin undervisning i den kommunala eller i special- skolan. Detta är olyckligt. I stället bör elever och vårdnadshavare ha möjlighet att välja en skolform där eleven ges förutsättningar att nå målen för utbildningen utifrån sina behov och få möjlighet att gå i en skola där han eller hon får de bästa förutsättningarna att ut- vecklas. Jag föreslår därför att det statliga bidraget till kostnader för insatser av regional art som kommuner vidtar för döva och hörsel- skadade elever i ska höjas med . Detta motsvarar ca 28,1 mnkr för . Motprestationer till statliga bidrag Jag har ovan föreslagit att staten ska ta större finansiellt ansvar för de regionala insatser som vidtas för döva eller hörselskadade barn. Staten bör även ta större ansvar för att de regionala insatser som får statligt bidrag erbjuder eleverna utbildning av hög kvalitet. Jag före- slår därför att det ska ställas krav på insatserna för att bidrag ska beviljas. Det skulle t.ex. kunna avse krav på elevgruppens storlek och sammansättning, akustisk och hörselteknisk utrustning, lärare med specialpedagog- eller speciallärarexamen, möjlighet till tvåspråkig undervisning och teckenspråkig miljö, ingående i specialskolornas olika nätverk eller samverkan med någon av de statliga special- skolorna. Vilket eller vilka krav som ställs måste anpassas efter de regionala förutsättningarna i varje enskilt fall. Syftet med kraven ska vara att säkerställa att utbildningsinsatsen håller hög kvalitet. För att staten ska kunna ta större ansvar för att de regionala in- satserna erbjuder utbildning av hög kvalitet är det inte tillräckligt med att staten ställer krav för att bidrag ska beviljas. Staten bör även följa upp att bidraget sedan används för de ändamål som Myn- digheten för specialpedagogik har angett. Jag föreslår därför att Myn- digheten för specialpedagogik ges i uppdrag att följa upp att de krav som ställts på insatserna följs. Behovet av en flexibel skollösning för döva eller hörselskadade elever har lyfts fram av så gott som alla parter som utredningen har varit i kontakt med. Såväl de olika organisationerna som myndighe- terna betonar att gränsdragningen mellan olika målgrupper har med CI blivit otydlig. Det viktiga enligt dessa är att elevernas behov av tvåspråkighet och möjligheten att vistas i en hörande miljö till- godoses. är ett utmärkt exempel på ett flexibelt utbildningsalternativ där elevernas olika behov av kommunikation kan tillgodoses. Nationell samordning och regionala resurscenter Staten bör i sin styrande verksamhet vara lyhörd inför framtida ut- veckling när det gäller döva eller hörselskadade barns och ungdomars utbildningsbehov. Behoven är olika och därmed även behoven av olika utbildningsalternativ. Genom en nationell samordning kan staten ta ett övergripande ansvar för hela elevgruppen oavsett skolform. Därför föreslår jag att Myndigheten för specialpedagogik får i upp- drag att inom sin verksamhet skapa en organisation som innebär nationell samordning och regionala resurscenter. Riksgymnasierna i för döva och hörselskadade (RGD/RGH) och riksgymnasier för svårt rörelsehindrade elever () Staten har avtal med kommun när det gäller utbildning i riks- gymnasierna för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar (RGD/RGH). Staten har även avtal med berörda parter när det gäller verksamheterna med särskilda omvårdnadsinsatser för elever i riks- gymnasierna för svårt rörelsehindrade (RgRh). Det finns dock inga avtal avseende utbildningen vid RgRh. Ansvaret för handläggningen av avtalen ligger dels på Utbild- ningsdepartementet, dels på för särskilt ut- bildningsstöd (SiSUS). Detta motverkar en enhetlig hantering. Jag anser därför att alla avtal ska samlas hos en representant för staten. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att ansvara för avtalet mellan staten och kommun om utbildning vid RGD/RGH Myndigheten ges i uppdrag att ansvara för avtalet mellan staten och kommun om gymnasial utbildning i för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att se över mellan staten och kommun om utbildning vid RGD/RGH Myndigheten ges också i uppdrag att se över mellan staten och kommun om gymnasial utbildning i för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Myndigheten ska vid översynen bl.a. precisera och förtydliga kom- munens uppdrag avseende riksgymnasierna. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att upprätta och an- svara för avtal om utbildningen vid RgRh Myndigheten ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om utbildningen vid riksgymnasierna för svårt rörelsehindrade elever. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att ansvara för avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh Myndigheten ges i uppdrag att även ansvara för avtalen om verksam- heten med särskilda omvårdnadsinsatser för ungdomar som antagits till RgRh. Uppdrag till Myndigheten för specialpedagogik att se över avtalen om särskilda omvårdnadsinsatser för elever i RgRh Myndigheten ges i uppdrag att se över avtalen om verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser för ungdomar som antagits till RgRh. Jag ska enligt mina direktiv kartlägga och analysera hur utbildningen vid riksgymnasieskolorna för döva eller hörselskadade elever samt elever med svåra rörelsehinder utifrån behov och efterfrågan bäst kan organiseras så att eleverna ges möjlighet att få en ändamålsenlig utbildning av hög kvalitet. Utifrån detta underlag ska jag överväga om det krävs förändringar i styrning, organisation eller ansvarsför- delning för utbildningen. kommun får enligt 9 kap. 1 § gymnasieförordningen (1992:394) anordna utbildning för döva eller hörselskadade elever från hela landet. Bestämmelsen omfattar även elever som har en språkstörning och behöver insatser av samma slag som döva eller är dövblinda. För ut- bildningen finns ett avtal mellan staten och kommun som reglerar parternas åtagande. Av avtalet framgår att verksamheten fi- nansieras av förhöjd interkommunal ersättning och statligt verksam- hetsstöd. Ansvar för avtalet mellan staten och kommun Det har under min utredning framkommit att det inte har fungerat tillfredsställande med att ansvarar för av- talet mellan staten och kommun om gymnasial utbildning i för döva och hörselskadade samt dövblinda ungdomar från hela landet. Det har anförts att en myndighet i stället bör ha ansvar för avtalet. En sådan lösning framstår för mig som mest naturlig. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i upp- drag att ansvara för avtalet. Översyn av avtalet mellan staten och kommun Gymnasieförordningens (1992:394) och avtalets beskrivningar av riks- gymnasiernas målgrupp stämmer inte överens. Vidare anges det i av- talet att utbildningen är avsedd för bl.a. ungdomar med språkstör- ning som genomgått specialskolan. Samtliga dessa elever vid riksgym- nasierna har dock inte gått i specialskolan. De har däremot genom- gått utredning vid . Avtalet måste således förtydligas i dessa delar. Jag har ovan föreslagit att Myndigheten för specialpedagogik ska ges i uppdrag att ansvara för avtalet. Att denna myndighet övertar ansvaret för avtalet kan föranleda ändringar i detta. Mot bakgrund av det anförda föreslår jag att myndigheten även ges i uppdrag att se över . Riksrekryterande gymnasieutbildning för svårt rörelsehindrade ung- domar finns i fyra kommuner, , , och . Verksamheten bedrivs med stöd av 5 kap. 7 § skol- lagen (1985:1100) enligt vilken de kommuner som regeringen bestäm- mer får anordna speciellt anpassad utbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar, s.k. Rh-anpassad utbildning. Mellan staten och kommu- nerna finns det dock inga upprättade avtal om utbildningen. Dessa fyra kommuner får ett elevbaserat statligt tilläggsbidrag för utbildningen. Vidare har kommunerna rätt till förhöjd interkommunal ersättning. Ansvaret för verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser, dvs. habilitering, boende i elevhem och omvårdnad i boendet, regleras genom avtal mellan staten och respektive huvudman. Det är SiSUS som på regeringens uppdrag förhandlar om och träffar dessa avtal. För verksamhetens kostnader för omvårdnadsinsatserna admini- strerar SiSUS ett statsbidrag. Vidare ska elevernas hemkommuner eller hemlandsting betala ersättning för kostnader för boende och omvårdnad i boendet samt för habilitering till huvudmannen för verksamheten. Dessutom ska elever som under läsåret bor i elevhem betala avgift för kost och logi till huvudmannen. Den del av kost- naden som inte täcks av sjukersättning eller aktivitetsersättning får eleven i form av riksgymnasiebidrag (Rg-bidrag). När det gäller utbildning vid RGD/RGH och Rgysär D/HTPF1FPT finns det upprättade avtal mellan staten och kommun. Att det inte finns avtal som tydligt reglerar förutsättningarna för utbildningen vid RgRh måste anses vara en brist som försvårar kommunernas planering av verksamheten. Jag föreslår därför att Myndigheten för specialpedagogik ges i uppdrag att upprätta och ansvara för avtal om den Rh-anpassade utbildningen. Förutsättningarna i de olika kommunerna kan se olika ut. De av- tal som myndigheten upprättar behöver därför inte vara helt lika. Däremot måste avtalen säkerställa att eleverna i de olika riksgym- nasierna får likvärdiga förutsättningar.