sou · GWB3110 · 2008-11-18 00:00:00 — Beräkning för ett genomsnittligt småhus, med respektive uppv-sätt B-kalkyl: Kostnadsred, kr/år Olja,gas, Biobräns Kostnader (per småhus) Fördelar (per småhus) Lampkostnad: Typiskt 50 lampor i småhus, varav EL: Minskad el till belysning: 15 Därav antas 15 fysiskt kunna lampor * 1000 h/år * (60 - 11) = Lamp-kostnad lågenergi (spann ca 75 till 105, medeltal /1,25 = 70 exkl Avgår: Lampkostnad glödlampor över ett år Ersättningsvärme (levererad) pga mindre spillvärme, antas till Transaktions Säg: Skaffa infoartikel, kolla på TV eller webb, Kortare tid för inköp och byte; ca totalt första gången, sedan uppdatering då 13 färre/år, några svår-åtkomliga, Antag medel ½ tim/år antag ½ tim/år "ingenjörsposter" och transaktionskostnader Upplevd sämre ljuskvalitet, utseende etc. Går ej I realiteten lägre kvicksilverutsläpp att dimma (utom de dyraste) resp fördelar Osäkerhet hos användarna om lamporna funkar bra/håller så länge som utlovat Uppfattning om mer kvicksilverproblem (felaktigt) T-kontomodellens nivåer är: Ingenjörsposter (nivå 1 i T-kontomodellen) De översta beräkningsraderna är de poster som alltid brukar inkluderas av ingenjören i en sedvanlig kalkyl, eller som en hus- ägare normalt ställer upp. Detta är pengar som definitivt passerar plånboken. Här finns till vänster investeringskostnaden för åt- gärden. I våra beräkningar uttrycks alla kostnader . Normalt finns här investeringskostnaden omräknad med en annuitets- faktor. Den använda (reala) diskonteringsräntan kan vara olika för hushåll och företag, och den kan skilja i beslutsfattar- och sam- hällskalkyl. Se mer om vald ränta i kapitel 3.7. (Exemplet handlar om glödlampor och lågenergilampor, men även här står angivet kostnaden , i detta fall för att köpa lampor under ett genom- snittsår). Till höger finns fördelarna, som främst är den minskning man får i energikostnader. Här skiljer beslutsfattarkalkylen och sam- hällskalkylen – beslutsfattarkalkylen använder de energipriser som kunder möter via prislistor etc., medan samhällskalkylen avser att återge samhällets verkliga kostnader för energin. Detta behandlas utförligt i kapitel 4. I detta fall finns, utöver den minskade elen till lamporna, också en minuspost i form av att en del av värmen från glödlampor måste ersättas av köpt uppvärmningsenergi. I de fall det uppstår ökade eller minskade drift- och underhållskostnader, så placeras de också under ingenjörsposter. Beräkningarna har i basfallet gjorts exklusive moms. För de resultat i energitermer som redovisas i denna rapport spelar det ingen roll att konsumenter betalar moms. Lönsamheten, och därmed utfallet i energitermer, blir detsamma om moms läggs till både investeringskostnaderna och energikostnadsbesparingarna. Transaktionskostnader (nivå 2 i T-kontomodellen) Detta är de kostnader och/eller den tid som oundvikligen uppstår för att beslutsfattaren skall kunna skaffa information och ta ställ- ning till den transaktion det innebär att skaffa eller beställa en åtgärd. Begreppet definieras ytterligare i kapitel 6. Dessa kostnader ingår sällan explicit när en husägare funderar över en åtgärd; man brukar sällan översätta dem i pengar. Likafullt innebär detta i någon mening en kostnad, som gör att åtgärden är mindre lönsam än den ser ut på kalkylbladet som ingenjören ställer upp. I detta arbete har vi försökt gå ett steg vidare jämfört med traditionella beräkningar, genom att för varje åtgärd eller åtgärdspaket göra en beräkning som översätts till pengar. (Se vidare kap. 6 och 8). Dessa kostnader har sedan inkluderats i slutberäkningen. Övriga kostnader respektive fördelar (nivå 3 i T-konto- modellen) Dessutom finns det för i stort sett varje åtgärd en rad mer eller mindre uppenbara faktorer, hinder, preferenser etc. som besluts- fattaren mer eller mindre omedvetet tar med i sitt beslut. Exemplet lågenergilampor är belysande: Trots att det på pappret är mycket lönsamt att byta varenda glödlampa, så är det fortfarande den helt dominerande ljuskällan i hemmen (till exempel). De faktorer som leder till detta utfall kan vi delvis beskriva i ord, men det är uppen- barligen mycket svårt eller omöjligt att sätta pengar på dem. Detta gäller nästan genomgående för posterna på denna nivå i kalkylen. Styrmedel, förslag till nytt (nivå 4 i T-kontomodellen) Om den totala kalkylen visar samhällsekonomisk vinst, som den är beslutsfattarekonomiskt olönsam (eller i alla fall inte blir genomförd), så ville vi här kunna skissera ett styrmedel, och införa styrmedlets kostnad, vilket också måste ingå i en korrekt gjord kalkyl. Arbetet har emellertid inte kunnat nå ända hit; de föreslagna styrmedlen är ofta sådana som täcker många åtgärder. Vi har inte nått dithän att vi kunnat knyta styrmedel och dess kostnader till enstaka åtgärder på det sätt som eftersträvas i T- kontomodellen enligt figuren ovan. 3.4Mer om begreppet lönsamhet Genom att strukturera kalkylen enligt ovan vill vi indirekt angripa problemet att lönsamhet tycks användas olika. T-kontot illustre- rar, att ingenjören stannar vid den första nivån beräkningsposter för att bestämma om något är lönsamt eller ej. Mer konkret har vi beskrivit situationen enligt nedan, för något som av ingenjören benämns lönsamt. Vi tänker oss ett flerbostads- hus eller lokalhus där en sakkunnig expert bedömer åtgärder: En sakkunnig person undersöker huset, och gör en ingenjörs- kalkyl. Lönsamhetskriteriet är det som husägaren själv säger att han använder. Den sakkunnige sitter ner med husägaren, lägger kalkylen på bordet och förklarar den. Den innehåller en lista med åtgärder som går att göra i just det huset, och som är lönsamma med ägarens eget lönsamhetskrav. Husägaren genomför alla dessa åtgärder. Detta är vad som i anges som en lönsam brutto- potential i en beslutsfattarkalkyl. Det är en idealbild – givetvis kommer inte alla åtgärder att bli genomförda – i antogs att bara i genomsnitt genomförs, av olika skäl. Vi kan också konstatera, att ingenjören sannolikt inte skriver ned kostnaden för den tid husägaren själv lägger ned (transaktions- kostnaden) på sitt kalkylpapper. Däremot kanske han inkluderar en eventuell konsultkostnad för en projektering av åtgärden, om sådan behövs. (Detta ingår i vilket fall i de kalkyler vi gjort). Ekonomer vill därutöver ofta ta med alla de kostnader som direkt eller indirekt är förknippade med valet av åtgärder. Då blir fyrfältsmatrisen användbar. Fyrfältsmatrisen är ett hjälpmedel för att diskutera åtgärder med olika lönsamhet i samhällskalkylen respektive beslutsfattarkalkylen. Figuren nedan visar en åtgärd, som i ingenjörskalkylen och sam- hällskalkylen är lönsam på nivån ingenjörsposter (1), men som med tillägg av alla faktorer till slut inte blir gjord av hus- ägaren. Åtgärd, lönsam i Detta är plånbokskostnader som kan beräknas i kronor Detta avser vi att kunna beräkna i kronor, med antaganden om tid för Detta är hela raden av explicita och implicita faktorer som vi väger in i beslutet (ex lågenergilampor: tänder långsamt, jag har hört att, ger fult ljus, dom innehåller ju kvicksilver etc. Normalt går det inte (hinner vi inte) att sätta kronor på dessa Med samtliga kostnader tillagda Summan av samtliga posters costs är vi till slut nere i vad som och benefits kan alltså normalt inte faktiskt blir genomfört (kanske huvuddelen inte blir gjord alls) Ekonomer föredrar att lönsamt tolkas som när alla påverkande hinder och faktorer beaktats. Detta synsätt innebär när det dras till sin spets, att lönsamt är lika med det som i verkligheten blir genomfört. Problemet som då uppstår är, att man använder lön- samt i en mening som inte överensstämmer med dagligt språk- bruk. Det blir därmed svårt att kommunicera och ger lätt upphov till missförstånd. I föreliggande arbete försöker vi undgå detta genom att inte använda lönsamt utan förklaring, eller att fokusera på att beskriva på vilket sätt beräkningen är gjord. 3.6The Energy Efficiency Gap Oavsett hur lönsamhet definieras, så finns en betydande uppmärk- samhet kring att på pappret lönsamma åtgärder inte blir genom- förda i verkligheten. Företeelsen benämns The Energy Efficiency Gap, The Energy Efficiency Paradox etc. Med anknytning till figu- ren ovan kan man säga, att det är gapet mellan åtgärden när den ligger i 1 och i 3 (i detta fall). I referenskapitlet finns en lång rad artiklar i denna fråga. Även om man i litteratur och artiklar diskuterar dess underliggande orsaker och hur de skall anknytas till ekonomisk teori, så är de allra flesta överens om att gapet finns. I andra sammanhang finns en mer teoretisk diskussion i dessa frågor. I föreliggande arbete har vi inriktat oss på att i siffror försöka förklara och beräkna olika beståndsdelar som för just den svenska bebyggelsen utgör The Energy Efficiency Gap. Beräkningarna redovisas i kap. 8.2. Vi har i kalkylerna använt följande reala diskonteringsräntor: Samhällskalkyl: som grundfall, känslighetsanalyser för intervallet 2 . Beslutsfattarkalkyl: Hushåll som grundfall, känslig- hetsanalyser 2 . Företag som grundfall, känslighetsanalys . Valen motiveras nedan, efter en bakgrund om diskontering och ränteval. Valet av ränta innebär att vi överväger: Vilken hänsyn ska tas till att en energisparåtgärds effekter infaller ? Åtgärder för att spara energi, t.ex. köp av värmepumpar, tilläggs- isolering, kurser i eco-driving etc., medför att vi under kanske eller en del av använder resurser (arbetskraft, maskiner, mate- rial m.m.) och kan få fördelar i form av mindre energiåtgång och även annat, t.ex. färre olyckor, mindre miljöstörning (som i fallet med eco-driving). När vi gör ekonomiska kalkyler det gäller både samhällsekonomiska och beslutsfattarekonomiska försöker vi göra dessa poster jämförbara genom att mäta dem i kronor. Dessvärre är det så att om man mäter i kronor mäter man med ett något elastiskt måttband. Vid hög inflation är en krona värd mycket mindre än en krona för t.ex. . Ett sätt att komma ifrån detta är att rensa bort 2TP PT Avsnittet är i huvudsak författat av . inflationen och mäta i vad man kallar för fasta priser. Så har vi genomgående gjort i våra beräkningar och mätt priser. Att mäta i fasta priser innebär inte att vi utgår från att de s.k. relativpriserna måste vara oförändrade. Relativpriset visar priset på en vara i relation till en annan. Man kan t.ex. anta att energipriserna stiger mer än andra priser i en kalkyl i fasta priser. Om man mäter i fasta priser, och där en del priser t.ex. för energi kan öka mer än övriga, blir då konsekvensen att man kan jämföra kostnaden för att göra t.ex. en tilläggsisolering av en villa med summan av värdet av alla energispareffekter och eventuellt andra effekter i 30, eller i villans återstående livstid? Kan man säga att individen bör satsa på åtgärden om värdet av framtida energi- och andra vinster överstiger investeringskostnaden? Eller om det gäller en samhällsekonomisk beräkning: räcker det att summan av alla fram- tida fördelar överstiger kostnaden för att vi skall kunna säga att åtgärden medför en ökning av samhällets välfärd? Nej, det är lite mer komplicerat än så. Samhället består ju av alla berörda individer. För oss gäller i allmänhet att det inte är likgiltigt om en fördel eller kostnad kommer eller om 5, 10 eller . Ett skäl till detta är att många av oss inte kommer att få uppleva fördelarna . Även om vi intresserar oss för våra barns och barnbarns väl och ve har långt fram i tiden liggande fördelar och kostnader mindre vikt för oss än de som ligger nära. Ytterligare ett skäl till att kostnaders och fördelars datering är betydelsefulla är den ekonomiska tillväxten. Med tillväxt per capita får våra barn och barnbarn dubbelt så hög inkomst som den vi nu har i reala termer. Vi kan tycka att en viss inkomstökning för en person med hög inkomst har mindre värde än motsvarande inkomstökning till en med låg inkomst. På samma sätt kan vi anse att till våra rika barn och barnbarn med dubbelt så höga inkomster som dem vi nu har, har mindre värde än om vi fattiga fick den . Är det så som ovan beskrivs finns det anledning att fästa vikt vid fördelars och kostnaders datering. En fördel nu på ett visst belopp är i så fall mer värd än motsvarande fördel , vilken i sin tur är mer värd än samma belopp i fasta priser . Detta innebär att framtida fördelar och kostnader behöver räknas ned för att kunna läggas samman med i tiden mera näraliggande. Denna ned- räkning görs vanligen i ekonomiska kalkyler med en s.k. diskon- teringsränta (att diskontera betyder ordagrant att räkna ned). Kallar vi diskonteringsräntan för r, där r = , , eller vilket värde vi nu väljer, kommer fördelar och kost- nader att behöva divideras med (1+r), de med (1+r)*(1+r) osv. Skälet till detta är helt enkelt att vi vill ha ett nuvärde (ett värde t.ex. ) av ett dåvärde (t.ex. , 2010 etc.). Vi kan erinra oss räkneuppgifter i skolan om hur mycket man har på sin bankbok efter ett eller , om man satte in t.ex. . Om räntan är och den ej beskattas kommer man att ha 100*(1+0,05) eller . kommer summan att ha växt till 100*(1 + 0,05)*(1 + 0,05) eller 110,25 kro- nor. Dåvärdet är alltså lika med nuvärdet * (1+räntan) och dåvärdet är lika med nuvärdet * (1+r)*(1+r). Vänder vi på steken kan vi alltså säga att nuvärdet av något som infaller motsvarar värdet dividerat med (1+r) och nuvärdet av något som infaller är beloppet dividerat med (1+r)*(1+r) osv. Bakgrund om val av ränta När vi räknar i fasta priser skall vi använda oss av en real ränta. När vi räknar i löpande priser gäller en nominell ränta. Löpande priser - inflation = fasta priser. Nominell ränta - inflation = real ränta. En beräkning i fasta priser förutsätter alltså en real ränta. En beräkning i löpande priser är kopplad till en nominell ränta. I våra beräkningar gäller alltså att vi vill ha en real ränta. I gäller () att en småhus- ägare med betryggande säkerhet kan få ett banklån på 5 eller med 6,5 ränta. Denna ränta är nominell och är dessutom avdragsgill till () för husägaren. Om vi antar att inflationsförväntningarna i landet överensstämmer med mål, dvs. en årlig inflation på kan vi beräkna småhusägarens reala ränta enligt följande: * 0,7 (skatteavdraget) - (förväntad inflation) = (real ränta). För en småhusägare med lånemöjligheter skulle alltså den reala räntan kunna beräknas till . Vad gäller då i en samhällsekonomisk kalkyl (CBA)? En grund- princip i CBA är att utgå från individernas preferenser; deras betal- ningsvillighet för att skaffa sig något eller deras kompensationskrav för att avstå från något. Dessa principer bör rimligen också gälla vid intertemporala val (val över tiden, val mellan konsumtion nu och ). Det gör det intressant att studera vilka krav individerna har för att frivilligt byta konsumtion nu mot konsumtion i fram- tiden. Sådana marknader finns, t.ex. pensionsförsäkringssparande, obligationsmarknaden eller t.ex. den ovan nämnda möjligheten för en småhusägare att belåna sitt hus. Vi beräknade den reala räntan för det sistnämnda fallet till realt. Denna ränta skulle också kunna användas i en CBA. () rekommen- derar , och att använda real ränta. Då har man gjort ett risktillägg på . (Hur man skall behandla risk behandlas av EnEff- utredningen på annan plats.) Även om det inte är idealiskt, så är det ett sätt att ta hänsyn till risk att införa en riskpremium i räntan. Med ett sådant risktillägg skulle vi som ett grundantagande kunna föreslå real ränta för hushållen. För företag redovisas som grundfall det ursprungliga antagandet om real ränta. Fortsatt diskussion har pekat på före- tagens alternativa investeringsmöjligheter som ger högre avkast- ning. Vi använder därför också real ränta för företagens energisparåtgärder. I de samhällsekonomiska analyserna gör vi som , dvs. använder som grundantagande en ränta på . Vi är medvetna om att räntediskussionen ovan är något schablon- artad och att osäkerheten om lämpliga räntor för beslutsfattarna (hushåll och företag) och för samhället är osäker. Vi gör därför känslighetsprövningar med högre och lägre reala räntor än ovan angivna. 4Energipriser i samhälls- och beslutsfattarkalkyl För att kunna beräkna potentialen för energieffektivisering i be- byggelsen måste man ta ställning till vilka energipriser som skall ligga till grund för kalkylerna. Här har vi tagit fram de rörliga respektive de långsiktiga margi- gjorts för ett antal energibärare. De fem energibärare som har valts ut är el, fjärrvärme, olja, naturgas och biopellets. För var och en av dessa tar vi fram priser/kostnader för ett par olika användarstorle-kar som motsvarar småhus och flerbostadshus. (För el dessutom hushållsel.) Priser- na/kostnaderna avser dels dagens förhållanden och dels läget . Orsaken till att priser/kostnader redovisas för ett par olika tidpunkter är att de effektiviseringsåtgärder som skall analyseras har olika lång livslängd. För perioden använder vi i kalkylerna priser. Detta val motiveras med att Energimyn- digheten i kalkylförutsättningar antar samma bränslepriser 2030 som 2020 (2008c), och att vi för perioden inte har tillgång till motsvarande prognoser. De energieffektiviseringar som skall analyseras kommer inte endast att påverka energianvändningen utan också effektbehovet. För de ledningsburna energibärarna (el, fjärrvärme och naturgas) påverkas därmed i ett längre perspektiv även kapacitetsbehovet i ledningsnäten. Detta diskuteras vidare i kapitel 4.3 nedan. De energipriser som tas fram för beslutsfattarkalkylen avspeglar de delar av priset som är rörliga, och som verkligen påverkas om energianvändningen minskar till följd av energieffektiviseringen. Vi utgår här från priser och taxor så som de ser ut i verkligheten. ingår dessutom bedömningar av utvecklingen till . I prognoserna för de ledningsburna energibärarna antar vi att energi- priset baseras på kortsiktig marginalkostnad. För exempelvis el utgörs detta av kostnaden för att marginellt förändra produktionen från de då existerande produktionsalternativen. Dessutom kan det vara så att hushållet och företaget betalar en fast avgift. Denna ändras dock inte inom stora intervall av förbrukning och påverkar i de flesta fall inte beslutsfattarkalkylerna för effektiviserings- åtgärderna. I den samhällsekonomiska kalkylen vill vi beskriva de verkliga energikostnader som påverkas om energianvändningen effektivise- ras. I samhällsperspektivet gäller ofta ett investeringsperspektiv, dvs. om vi sparar energi så behöver vi inte bygga ut elproduktionen lika mycket som om vi inte gör denna besparing. Från denna syn- punkt är kostnaderna för successiv utbyggnad av elproduktionen, dvs. de långsiktiga marginalkostnaderna relevanta. Hur energipriserna har tagits fram för de olika energibärarna, kalkylperspektiven, användarstorlekarna och tidsperspektiven redo- visas utförligt i kapitel 4.4. Det som skiljer de energikostnader som ingår i den samhällsekonomiska kalkylen från beslutsfattar- kalkylens energipriser kan dels vara orsakade av att taxorna inte avspeglar de långsiktiga marginalkostnaderna i såväl produktions- som distributionsledet och dels värderingen av de externa kost- naderna. Våra bedömningar i samband med värderingen av de externa kostnaderna redovisas i kapitel 4.2. I våra kalkyler har vi inte haft resurser för att ta hänsyn till att el- och fjärrvärmepriser priser varierar över året. Vi antar alltså ett årsmedelpris (beslutsfattarkalkylen) eller årsmedelvärde av margi- nalkostnaden (samhällsekonomiska kalkylen). Samtliga energipriser som redovisas gäller exklusive moms. I de kalkylerna för olika energieffektiviseringsåtgärder som redovisas i andra rapporter från utredningen behandlas moms på det sätt som är relevant för olika energianvändarkategorier. 4.2Externa kostnader i den samhällsekonomiska kalkylen I den samhällsekonomiska kalkylen bör det ingå så kallade externa kostnader som sammanhänger med användningen av energi. Det kan vara kostnader för skador på miljön, personskador, hälso- problem, m.m. Utsläppen av växthusgaser är i de flesta bedöm- ningar den dominerande orsaken till externa kostnader inom energi- sektorn. Därför fokuserar vi vår diskussion och analys på denna fråga. Det finns olika sätt att ta fram en värdering av de externa effekter som koldioxidutsläppen orsakar. Detta diskuteras bland annat av (2008). Idealt bör den externa kostnaden åter- spegla den marginella skadekostnad som ytterligare en enhet utsläpp beräknas förorsaka. När det gäller koldioxid finns det dock många stora genuina osäkerheter som leder till att de flesta be- dömer att man måste välja någon alternativ värderingsansats. Nedan följer korta beskrivningar av ett antal sådana värderings- ansatser (2008). 4.2.1 Individers eller företags beteende eller betalningsvilja Ett sätt att fastställa de externa kostnaderna för en viss faktor, t.ex. koldioxidutsläppen, kan vara att utgå från individers eller företags beteende eller betalningsvilja. På grund av den genuint stora osäkerheten i detta fall har bland annat bedömt att detta inte blir praktiskt möjligt utan att andra metoder krävs. 4.2.2 Skuggpris via fastställda politiska mål En ansats som kan utnyttjas för att få fram ett skuggpris för koldioxidvärderingen är att utgå från ett politiskt mål för kol- dioxidutsläppen för den aktuella sektorn och därefter utifrån åtgärds- kostnader beräkna ett sådant skuggpris för att nå det aktuella målet. Detta kan översättas till att man beräknar den koldioxidskatt som skulle leda till att man når ned till det satta utsläppsmålet. Det är denna princip som utnyttjas inom transportområdet i . utnyttjas här en koldioxidvärdering på 1,5 kro- nor/kg. För bostads- och lokalsektorn finns inte motsvarande officiella beräkningar att tillgå. Den allmänna åsikten förefaller dock vara att åtgärdskostnaderna inom bostads- och lokalsektorn är mindre kostsamma, vilket skulle antyda lägre koldioxidvärde- ringar. En metod för beräkning av externa kostnader vid energiproduktion är EU:s Extern-E projekt. Där har de externa kostnaderna för elproduktion och för transporter baserad på olika energibärare beräknats. Man tar hänsyn till ett antal olika kategorier, t.ex. hälsa, jordbruksproduktion, växthuseffekten, buller och försurning. Beräkningarna förutsätter värderingar av olika skadekostnader. Många av dessa är förknippade med stora osäkerheter. Det är långt ifrån säkert att dessa värderingar överensstämmer med dem som görs i . Det är helt enkelt svårt att göra bedömningen av externa kostnader objektivt korrekt. För koldioxid utgår man från beräkningar av åtgärdskostnaden för att nå Kyoto-protokollets åtagande. Det ger värden på /kg koldioxid. Detta är mycket låga nivåer i förhållande till de svenska klimatambitionerna, bland annat uttryckta i form av den nuvarande koldioxidskatten på gör därför bedömningen att denna ansats inte bör väljas. Vi gör samma bedömning. 4.2.4Marknadspriset på koldioxid i EU:s utsläppsrättshandels- system Priset på utsläppsrätter ligger inom intervallet /kg. Detta marknadspris skulle i princip kunna utgöra grund för värderingen av koldioxidens externa kostnad. Priset är dock i huvudsak en konsekvens av den tilldelning av utsläppsrätter som politikerna i de olika medlemsländerna har beslutat. Priset har fluktuerat kraftigt. Dessutom ingår bara delar av bostads- och lokalsektorn indirekt i handelssystemet (via el- och fjärrvärme- produktionen). Av dessa skäl väljer vi att inte utnyttja denna ansats. 4.2.5 Skuggpris via koldioxidskatten på bränslen Koldioxidskatten på bränslen kan utgöra grund för en värdering av koldioxidutsläppens externa effekter. Skatten uppgår för när- varande till /kg koldioxid. Metoden har fördelen att den har ett mått som är uttryckt i kronor per enhet utsläpp. Metoden kan också sägas ge ett uttryck för hur man politiskt värderar koldioxid- ens externa effekter. Inom transportområdet har man tills för ganska utnyttjat koldioxidskattenivån som värderingsgrund (2008). har man inom transportområdet valt att istället beräkna ett skuggpris utifrån gällande politiska utsläppsmål för den aktuella sektorn.