sou · GVB334 · 2008-01-01 00:00:00 — Det finns även fristående skolor som lämnar utbildning som ger kunskaper och färdigheter som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som gymnasieskolan eller gym- nasiesärskolan skall förmedla (se vidare 9 kap. 8 och 8 b §§ skol- lagen). Av 9 kap. 8 a och 8 c §§ skollagen framgår att hemkommunen skall lämna bidrag för varje elev som genomgår sådan utbildning. Skyldigheten att utge bidrag gäller emellertid endast utbildning för de elever som kommunen var skyldig att erbjuda gymnasieutbild- ning då utbildningen startade. Liksom när det gäller fristående skolor på grundskolenivå finns det bestämmelser om bi- drag till fristående gymnasieskolor och gymnasiesärskolor för elever som kommunen har fått statsbidrag för i förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. och i förordningen (2007:81) om utbildning och statsbidrag för vissa barn och ung- domar som inte är folkbokförda i . Den som vill bedriva en förskola eller ett fritidshem i enskild regi skall ha tillstånd av den kommun där förskolan skall bedrivas (2 a kap. 13 § skollagen). Verksamheten står under tillsyn av den kommun där den bedrivs. Kommunen har rätt att inspektera verk- samheten och får inhämta de upplysningar och ta del av de hand- lingar som behövs för tillsynen. Enskild förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som har fått tillstånd är enligt 2 a kap. 17 § skol- lagen som regel berättigad till bidrag från hemkommunen för varje barn som är inskrivet i verksamheten. Utbildning som motsvarar förskoleklassen får enligt 2 b kap. 6 § skollagen bedrivas yrkesmässigt av ett bolag, en förening, en sam- fällighet, en stiftelse eller en enskild person om utbildningen är god- känd av kommunen eller, om verksamheten bedrivs av en fristående skola, av . En fristående skola som har fått godkän- nande att anordna utbildning motsvarande förskoleklassen har enligt 2 b kap. 10 b § skollagen som regel rätt till bidrag från elevens hemkommun. I förordningen (2002:1118) om statlig ersättning för asylsökande m.fl. och förordningen (2007:81) om utbildning och statsbidrag för vissa barn och ungdomar som inte är folkbokförda i finns bestämmelser om hur kommunens bidrag till de enskilt bedrivna verk- samheterna skall bestämmas om kommunen har fått statsbidrag för en elev som har tagits emot i enskilt bedriven förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg eller utbildning motsvarande förskoleklassen. 1.5.4Bestämmelser som reglerar verksamheten Enligt 4 kap. 7 § skollagen är elevens hemkommun skyldig att sörja för att det för eleverna i anordnas kostnadsfri skolskjuts. Skolskjuts skall anordnas om det behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållandena, funktionshinder hos en elev eller någon annan särskild omständighet. Skyldighet att anordna skolskjuts gäller emellertid inte för sådana elever som väljer att gå i en annan grund- skola än den som kommunen annars skulle ha placerat dem i eller elever som efter vårdnadshavarens önskemål har tagits emot i en grundskola i en annan kommun än hemkommunen. Även eleverna i särskolan (såväl den obligatoriska särskolan som gymnasiesärskolan) skall erbjudas skolskjuts om sådan behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållandena, elevens funktions- hinder eller någon annan särskild omständighet (6 kap. 6 § tredje stycket skollagen). Liksom när det gäller omfattar inte skyldigheten sådana elever som väljer att gå i en annan särskola än den som kommunen annars skulle ha placerat dem i. Enligt 2 § lagen (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor ansvarar hemkommunen för kostnader för dagliga resor mellan bostaden och skolan för elever som har rätt till studiehjälp enligt studiestödslagen (1999:1395), om färdvägen är . Stödet ges kontant eller på annat lämpligt sätt enligt kommunens bestämmande. Rätt till studiehjälp tillkommer bl.a. elever i gymnasieskolan (se bilaga till studiestödsförordningen (2000:655)). En förutsättning för att en elev som är utländsk med- borgare skall få studiehjälp är dock att eleven antingen kan härleda rättigheter i fråga om sociala förmåner från EG-rätten, eller avtalet mellan EG och dess medlemsstater och om fri rörlighet för personer, eller är bosatt i , har permanent uppe- hållstillstånd eller uppehållsrätt med varaktig anknytning hit och har bosatt sig i huvudsakligen i annat syfte än att genomgå utbildning här. Om inte kravet på permanent uppehållstillstånd eller uppehållsrätt är uppfyllt får studiehjälp beviljas endast om det finns särskilda skäl för det. Enligt 7 kap. 4 § tredje stycket och 8 kap. 5 § andra stycket skol- lagen skall staten svara för att eleverna i specialskolan och sameskolan kostnadsfritt erhåller för utbildningen erforderliga resor. Bestäm- melsen i 7 kap. 4 § tredje stycket kompletteras av förordningen (SKOLFS 1991:39) om ersättning till vissa funktionshindrade elever m.fl. för resor. Förordningen omfattar elever som stadigvarande får utbildning i specialskola eller vid resurscenter för synskadade eller gravt språkstörda barn. Förordningen ger elever som bor inkvarte- rade på skolan rätt till ersättning för resor mellan hemorten och skolan i samband med terminsavslutning och terminsstart samt i viss utsträckning även för besök i hemorten under veckoslut. Vidare tillerkänns elever som bor utanför skolan ersättning för dagliga resor mellan bostaden och skolan. 1.5.4.2Modersmål och undervisning i svenska som andraspråk Elever inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom vars ena eller båda vårdnadshavare har ett annat språk än svenska som modersmål och för vilken det språket utgör dagligt umgängesspråk har, under de närmare förutsättningar som anges i respektive skol- formsförordning, rätt att få undervisning i språket som ett ämne, s.k. modersmålsundervisning (2 kap. 9 § grundskoleförordningen, 2 kap. 9 a § särskoleförordningen, 5 kap. 7 § gymnasieförordningen, 5 kap. 11 § förordningen om gymnasiesärskolan, 3 kap. 15 § special- skoleförordningen och 3 kap. 9 a § sameskolförordningen). Kommunen är skyldig att anordna modersmålsundervisning i och gymnasieskolan om det finns en lämplig lärare och minst fem elever önskar undervisning i språket (2 kap. 13 § grund- skoleförordningen, 5 kap. 12 § gymnasieförordningen). Rätten till modersmålsundervisning utanför timplanebunden tid omfattar högst sju läsår under elevens skoltid inom det offentliga skolväsendet. Elever som har ett särskilt behov av modersmålsundervisning kan dock få sådan undervisning . I läroplanen för förskolan föreskrivs att förskolan skall med- verka till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt eget modersmål, s.k. modersmålsstöd. Av 1 a kap. 5 § och 2 kap. 7 § förordningen om fristående skolor framgår att de bestämmelser om modersmålsundervisning som gäller för motsvarande skolform inom det offentliga skolväsendet skall tillämpas även vid fristående skolor. Modersmålsundervisning kan antingen anordnas vid den aktuella skolan eller erbjudas genom att skolan träffar avtal med någon annan om undervisningen. Elever inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom har även rätt till studiehandledning på sitt modersmål, om det behövs (5 kap. 2 § grundskoleförordningen, 5 kap. 2 § särskoleförordningen, 8 kap. 5 § gymnasieförordningen, 5 kap. 11 § förordningen om gymnasiesärskolan och 6 kap. 2 § specialskoleförordningen). För det fall att en elev som har rätt till modersmålsundervisning har under- visats på ett annat språk än modersmålet före ankomsten till får studiehandledningen ges på det språket i stället för på moders- målet, om det finns särskilda skäl. I , den obligatoriska särskolan, specialskolan och sameskolan skall undervisning i svenska som andraspråk anordnas om det behövs för bl.a. elever som har ett annat språk än svenska som modersmål (2 kap. 15 § grundskoleförordningen, 2 kap. 9 a § särskoleförordningen, 3 kap. 15 § specialskoleförordningen och 3 kap. 9 a § sameskolförordningen). Beslut om att sådan undervis- ning skall anordnas för en elev fattas av rektorn. Undervisning i svenska som andraspråk skall anordnas i stället för undervisning i svenska. Det kan också anordnas som språkval, som elevens val eller inom ramen för skolans val. En elev som har ett annat språk än svenska som modersmål får enligt 5 kap. 2 § gymnasieförordningen läsa svenska som andraspråk i gymnasieskolan om han eller hon behöver och önskar det. Ämnet ersätter då svenska som kärnämne. Av 1 kap. 2 § andra stycket skollagen framgår att elever i grund- skolan som har svårigheter i skolarbetet skall ges särskilt stöd. Om det framkommer att en elev kan ha behov av särskilda stödåtgärder ankommer det enligt 5 kap. 1 § grundskoleförordningen på rektor att se till att behovet utreds. Om utredningen visar att eleven be- höver särskilt stöd skall rektor se till att ett åtgärdsprogram utarbetas. Eleven och elevens vårdnadshavare skall ges möjlighet att delta vid utarbetandet av åtgärdsprogrammet. Motsvarande bestämmelser om särskilt stöd och åtgärdsprogram gäller för elever i obligatorisk sär- skola, specialskola och sameskola (5 kap. 1 § särskoleförordningen, 6 kap. 1 § specialskoleförordningen och 3 kap. 13 § sameskolför- ordningen). Om det kan befaras att en elev i inte kommer att uppnå de mål som skall ha uppnåtts i slutet av det femte och det nionde skolåret eller om det annars finns särskilda skäl, skall eleven enligt 5 kap. 4 § grundskoleförordningen ges stödundervisning. Stöd- undervisningen kan antingen ersätta den ordinarie utbildningen eller anordnas som ett komplement till sådan utbildning. Särskilt stöd skall också ges till elever som behöver specialpedagogiska insatser. Av 5 kap. 5 § grundskoleförordningen framgår att särskilda stöd- insatser i första hand skall ges inom den grupp eller klass eleven tillhör. Om det finns särskilda skäl får särskilt stöd till elever i behov av specialpedagogiska insatser ges i en särskild undervisningsgrupp, dvs. i en annan elevgrupp än den som eleven annars tillhör. Det är styrelsen för utbildningen som, efter samråd med eleven och elevens vårdnadshavare, beslutar i fråga om elevens placering i en särskild Bestämmelserna om särskilt stöd gäller även för sameskolan (3 kap. 13 § sameskolförordningen). I specialskolan skall stödundervisning ges till elever som befaras inte kommer att uppnå de mål som skall ha uppnåtts i slutet av det femte och det tionde skolåret och till elever som av andra skäl behöver särskilt stöd (6 kap. 3 § specialskoleförordningen). Enligt 5 kap. 10 § grundskoleförordningen kan styrelsen för ut- bildningen besluta om anpassad studiegång för en elev som inte kan få utbildning som i rimlig grad är anpassad efter elevens situation och förutsättningar. Avvikelser får göras från timplanen, men sty- relsen ansvarar för att eleven ändå får en utbildning som så långt möjligt är likvärdig med övrig utbildning inom skolan. Anpassad studiegång kan även beslutas för elever i specialskolan (6 kap. 7 § specialskoleförordningen). Elever i den obligatoriska särskolan som har behov av specialpe- dagogiska insatser har enligt 5 kap. 3 § särskoleförordningen rätt till stödundervisning inom den klass eleven tillhör eller i en special- klass. Beslut om sådant stöd tas av rektor, efter samråd med eleven och dennes vårdnadshavare. På samma sätt som i kan styrelsen för utbildningen besluta om anpassad studiegång för en elev i särskolan (5 kap. 8 § särskoleförordningen). Enligt 8 kap. 1 § gymnasieförordningen skall en elev i gymnasie- skolan ges stödundervisning om det kan befaras att eleven inte kom- mer att nå de kunskapsmål som anges i kursplanerna eller om han eller hon av andra skäl behöver särskilt stöd. Om det framkommer att en elev behöver särskilda stödåtgärder skall rektorn se till att ett åtgärdsprogram utarbetas. Eleven och, för underåriga elever, elevens vårdnadshavare skall ges möjlighet att delta när programmet utfor- mas. Enligt 8 kap. 1 § förordningen om gymnasiesärskolan skall elever i gymnasiesärskolan som har behov av extra stöd i skolarbetet erhålla stödundervisning. För elever i behov av sär- skilt stöd får specialundervisning anordnas. På samma sätt som i gym- nasieskolan skall ett åtgärdsprogram utarbetas om det framkommer att en elev är i behov av särskilda stödåtgärder. Skyldigheten att utarbeta åtgärdsprogram för elever som behöver särskilda stödåtgärder gäller även för de fristående skolorna (1 a kap. 5 a § och 2 kap. 7 a § förordningen om fristående skolor). Särskilda stödinsatser kan också ges i form av studiehandledning på modersmålet, se vidare i avsnitt 1.5.4.2. Utvecklingssamtal och individuella utvecklingsplaner Av 7 kap. 2 § grundskoleförordningen framgår att läraren, eleven och elevens vårdnadshavare skall ha utvecklingssamtal minst en gång per termin. Vid utvecklingssamtalet skall läraren i en individuell utveck- lingsplan skriftligen sammanfatta vilka insatser eleven behöver för att nå målen och i övrigt utvecklas så långt möjligt inom ramen för läroplanen och kursplanerna. Motsvarande bestämmelser om utveck- lingssamtal finns för den obligatoriska särskolan, specialskolan och sameskolan (7 kap. 1 § särskoleförordningen, 8 kap. 1 § specialskole- förordningen och 5 kap. 3 § sameskolförordningen). Att utvecklingssamtal skall förekomma även i förskolan framgår av läroplanen för förskolan, där det föreskrivs att arbetslaget i för- skolan fortlöpande skall föra samtal med barnens föräldrar om barnets trivsel, utveckling och lärande både i och utanför förskolan samt genomföra utvecklingssamtal. I läroplanen för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet föreskrivs att lära- ren skall samverka med och fortlöpande informera föräldrarna om elevens skolsituation, trivsel och kunskapsutveckling samt genom utvecklingssamtal främja elevernas kunskapsmässiga och sociala utveckling. Detta torde innebära att utvecklingssamtal skall hållas även i förskoleklassen. Gymnasieelevers rätt till utvecklingssamtal regleras i 7 kap. 19 § gymnasieförordningen. Enligt denna bestämmelse skall eleven minst en gång per termin ges en samlad information om sin kunskapsut- veckling och studiesituation. I fråga om elever skall informationen även ges till vårdnadshavarna. Enligt 7 kap. 4 § grundskoleförordningen skall betyg sättas i grund- skolan dels i slutet av varje termin i årskurs 8 och i slutet av höst- terminen i årskurs 9 i ämnen och ämnesblock som inte har avslutats, dels när ett ämne eller ett ämnesblock har avslutats. Elevens betyg skall enligt 11 § i samma kapitel antecknas i en betygskatalog. I slutet av varje termin i årskurs 8 och vid slutet av höstterminen i årskurs 9 utfärdas terminsbetyg och när skolplikten upphör utfärdas slutbetyg (7 kap. 12 och 13 §§ grundskoleförordningen). Om en elev avgår från en kommuns grundskola utan att slutbetyg utfärdats, skall en- ligt 7 kap. 14 § grundskoleförordningen intyg om avgången utfärdas. Elever i den obligatoriska särskolan skall enligt 7 kap. 2 § sär- skoleförordningen efter avslutad skolgång få ett intyg om genom- gången utbildning. På begäran av vårdnadshavaren skall intyget kompletteras med ett allmänt studieomdöme. Betyg skall sättas i årskurserna 8, 9 och 10 för en elev i grundsärskolan, om eleven eller dennes vårdnadshavare begär det. Motsvarande rätt till betyg finns inte för elever i träningssärskolan. I gymnasieskolan sätts betyg efter varje avslutad kurs och efter genomfört projektarbete (7 kap. 1 § gymnasieförordningen). Elevens betyg skall antecknas i en betygskatalog, som utgör den officiella dokumentationen över de betyg som har satts. Eleven har rätt att få ut ett utdrag ur betygskatalogen i form av ett samlat betygsdoku- ment. Ett sådant dokument skall även utfärdas om eleven övergår från en gymnasieskola till en annan (7 kap. 6 och 7 §§ gymnasieför- ordningen). Efter avslutat nationellt, specialutformat eller individuellt program skall betygen sammanställas i ett slutbetyg. Anteckning om att slutbetyg har utfärdats görs i betygskatalogen. Liknande be- stämmelser om betygssättning finns för elever i gymnasiesärskolan (7 kap. förordningen om gymnasiesärskolan). I specialskolan sätts betyg dels i slutet av varje termin i årskurs nio och i slutet av höstterminen i årskurs tio i icke avslutade ämnen och ämnesblock, dels när ett ämne eller ämnesblock har avslutats (8 kap. 4 § specialskoleförordningen). När skolplikten upphör skall slutbetyg utfärdas. En elev som efter skolpliktens upphörande har slutfört årskurs 10 har rätt att få ett nytt slutbetyg (8 kap. 13 § specialskoleförordningen). När en elev avgår från sameskolan skall enligt 5 kap. 4 § sameskol- förordningen ett intyg utfärdas. Intyget skall innehålla uppgifter om vilken årskurs eleven avgått från, tiden för avgången, vilka ämnen eleven undervisats i och det antal timmars undervisning som eleven har erbjudits. Enligt 1 a kap. 7 § förordningen om fristående skolor får medge att en fristående grundskola eller fristående särskola utfärdar betyg enligt de bestämmelser som gäller för motsvarande skolform inom det offentliga skolväsendet. Om ett sådant medgi- vande har lämnats skall bestämmelserna i grundskoleförordningen och särskoleförordningen tillämpas. För fristående gymnasieskolor och fristående gymnasiesärskolor gäller samma bestämmelser om betyg som för gymnasieskolan och gymnasiesärskolan (2 kap. 9 § förordningen om fristående skolor). 1.5.4.5Disciplinära åtgärder och åtgärder för elevers tillrättaförande Disciplinära åtgärder i bl.a. Om en elev i uppträder olämpligt eller gör sig skyldig till en mindre förseelse, skall läraren enligt 6 kap. 9 § grundskole- förordningen uppmana eleven att ändra sitt uppförande. Om inte detta hjälper skall läraren kontakta elevens vårdnadshavare. Läraren får också visa ut en elev från undervisningslokalen för högst åter- stoden av pågående undervisningspass eller låta eleven under uppsikt stanna kvar i skolan högst efter skoldagens slut. Om en elev i fortsätter att uppträda olämpligt eller gör sig skyldig till upprepade förseelser eller en allvarligare förseelse, skall saken enligt 6 kap. 10 § grundskoleförordningen dels anmälas för rektorn, dels hänskjutas till elevvårdskonferensen. Konferensen skall efter kontakt med elevens vårdnadshavare försöka få eleven att bättra sig genom åtgärder som är avpassade efter elevens indivi- duella förhållanden. Om inte detta hjälper skall elevvårdskonferen- sen anmäla förhållandet till styrelsen för överväganden om lämplig åtgärd. Motsvarande bestämmelser finns för den obligatoriska särskolan (6 kap. 6 och 7 §§ särskoleförordningen) och specialskolan (7 kap. 10 och 11 §§ specialskoleförordningen). Elever i den obligatoriska särskolan får emellertid inte visas ut ur undervisningslokalen eller åläggas att stanna kvar i skolan efter skoldagens slut. Åtgärder för elevers tillrättaförande i bl.a. gymnasieskolan I 6 kap. 21–25 §§ gymnasieförordningen finns bestämmelser om åt- gärder för elevers tillrättaförande. En elev som har begått en mindre förseelse eller uppträtt olämpligt skall enligt 6 kap. 21 § på lämpligt sätt uppmanas av läraren att ändra sitt uppförande. Om eleven inte bättrar sig skall läraren försöka utreda orsaken till beteendet. Läraren får visa ut en elev från undervisningslokalen för högst återstoden av pågående undervisningspass. Om en elev har gjort sig skyldig till upprepade förseelser eller fortsatt olämpligt uppträdande eller en allvarligare förseelse skall rektor enligt 6 kap. 22 §§ försöka få eleven att bättra sig. Vid behov skall skolläkare och annan företrädare för elevvården medverka vid utredningen. Rektor får tilldela eleven en skriftlig varning. I fråga om elever som inte har ingått äktenskap skall vårdnads- havarna underrättas om de åtgärder som vidtas. Om syftet med åtgärder enligt 6 kap. 22 § inte uppnås eller om elevens uppförande kan antas inverka skadligt på andra elever eller om det finns andra särskilda skäl, får eleven enligt 6 kap. 23 § stängas av från undervisningen helt eller delvis av terminen eller förvisas från skolan för , dock högst tre terminer utöver den termin när beslutet meddelas. Frågor om av- stängning eller förvisning avgörs enligt 6 kap. 24 § av styrelsen för utbildningen, men om det bedöms nödvändigt med hänsyn till risken för andra elever och skolans personal får rektor med omedelbar ver- kan stänga av eleven i avvaktan på att styrelsen avgör ärendet. Ett sådant interimistiskt beslut får gälla under längst . Av 6 kap. 25 § framgår att styrelsen för utbildningen skall se till att det i ärenden om avvisning eller förvisning finns en utredning som all- sidigt klarlägger de omständigheter som är av betydelse för ärendets bedömning. Eleven och, i fråga om elever som inte har ingått äktenskap, elevens vårdnadshavare skall få tillfälle att munt- ligen yttra sig inför styrelsen. Innan beslut om avstängning eller för- visning fattas i fråga om en elev som inte har fyllt , skall sty- relsen för utbildningen samråda med den kommunala nämnd som har hand om sociala frågor för eleven. Motsvarande bestämmelser om åtgärder för tillrättaförande av elever i gymnasiesärskolan finns i förordningen om gymnasiesär- skolan (6 kap. 4–8 §§). Enligt 14 kap. 1 § skollagen skall skolhälsovård anordnas för eleverna i förskoleklassen, , gymnasieskolan, särskolan, special- skolan och sameskolan. Skolhälsovården har enligt 2 § i samma kapitel till ändamål att följa elevernas utveckling, bevara och för- bättra deras själsliga och kroppsliga hälsa och verka för sunda lev- nadsvanor hos dem. Skolhälsovården skall främst vara förebyggande samt omfatta hälsokontroller och enkla sjukvårdsinsatser. Av 14 kap. 3 § skollagen framgår att varje elev i och sameskolan skall erbjudas att genomgå minst tre allmänna hälso- kontroller . Dessutom skall eleverna mellan de all- männa hälsokontrollerna erbjudas att genomgå kontroll av syn och hörsel och andra begränsade hälsokontroller. Om skolläkaren anser att en viss elev behöver undersökas särskilt, skall den eleven genom- gå sådan undersökning. Dessa bestämmelser gäller även eleverna i de delar av särskolan och specialskolan som motsvarar . De skall emellertid även erbjudas att genomgå särskilda undersök- ningar som föranleds av deras funktionshinder. Enligt 14 kap. 4 § skollagen skall eleverna i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan beredas tillfälle att genomgå minst en allmän hälso- kontroll. Eleverna i gymnasiesärskolan skall också erbjudas särskilda undersökningar som föranleds av deras funktionshinder. Av 14 kap. 7 § skollagen framgår att skolhälsovården som huvud- regel anordnas av skolhuvudmannen. 1.6Utbildning m.m. för barn och ungdomar som inte är bosatta i . 1.6.1Förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Som redovisats i avsnitt 1.5.2 har inte asylsökande barn eller barn med tillfälligt uppehållstillstånd skolplikt. Med stöd av bemyndi- gandet i 15 kap. 5 § skollagen har regeringen emellertid beslutat för- ordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skol- barnsomsorg för asylsökande barn m.fl. Denna förordning reglerar rätt till utbildning inom det offentliga skolväsendet, förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg för barn och ungdomar som 1.har ansökt om uppehållstillstånd i som flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt (asylsökande), 2.har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller efter tillfälligt skydd enligt bestämmelserna i 21 kap. UtlL och som inte är folkbokförda här i landet, 3.har ansökt om uppehållstillstånd i och av särskilda skäl har medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas, eller 4.inte är folkbokförda här i landet och som vistas här enligt ett beslut om tidsbegränsat uppehållstillstånd som beviljats för att det behövs för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna genomföras (uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § UtlL).