sou · GVB3111 · 2008-01-01 00:00:00 — När det gäller konsekvenserna för små och medelstora företag är det utredarens bedömning att de gynnas av den nya instans- ordningen, framför allt för att handläggningstiderna kan förväntas minska. Även om effekterna av en samordnad instansordning för överprövning av mål och ärenden enligt PBL och MB inte ska överskattas, bör den samordnade prövningsorganisationen i sig få positiva effekter. En samordning av överklagade mål innebär större möjligheter till att tidsmässigt koordinera förfarandena, vilket bör Kostnader och andra konsekvenser leda till en ökad effektivitet i de fall det fordras prövning enligt båda lagarna. Acceptansen för regleringen kan öka när överprövningen enligt MB och PBL sker inom samma instanskedja. En sådan samordnad organisation skulle för allmänheten och verksamhetsutövare framstå som mer begriplig och överskådlig än den nuvarande. En koncentrering till fem miljödomstolar i stället för dagens 23 länsrätter innebär att möjligheten att få kontakt med domstolen genom besök minskar. Handläggningen enligt FPL, som ska tillämpas i PBL-mål, är dock som huvudregel skriftlig. I PBL-mål är det ovanligt att rätten håller muntlig förhandling utan att hålla syn på platsen. Vid lokaliseringen av domstolar är tillgäng- ligheten för allmänheten en viktig aspekt. När det är muntlig förhandling i PBL-mål sker dock förhandlingen så gott som undantagslöst på den plats där den aktuella byggnaden eller anlägg- ningen är belägen. De längre resorna till domstolarnas lokaler som nedläggningen av tingsrätter har medfört har i allmänhet inte beaktats vid omorganisationen av tingsrätter. Att en del parter får längre avstånd till domstolarna kan därför knappast tillmätas betydelse i det här sammanhanget. Att förslaget innebär färre domstolar och därmed försämrad tillgänglighet för parterna i dom- stolsprocessen kan därför antas medföra endast marginella negativa effekter. Prövningen enligt PBL innehåller inte sällan miljöaspekter. Från miljösynpunkt måste det därför anses vara en fördel att PBL-målen prövas av miljödomstolarna. Förslagen bedöms inte leda till några konsekvenser för jämställd- heten, brottsligheten, sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet, de integrationspolitiska målen eller medföra konsekvenser för den personliga integriteten. 5.1Förslaget till lag om ändring i (1987:10) Påföljder och ingripanden vid överträdelser m.m. Frågor om byggnadsavgift och särskild avgift prövas av byggnads- nämnden. Frågor om tilläggsavgift prövas av miljödomstol på talan av bygg- nadsnämnden. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.2.2. Ändringen i andra stycket första meningen föranleds av för- slaget om ändrad instansordning, dvs. att frågor om tilläggsavgift i stället för att prövas av allmän förvaltningsdomstol ska prövas av miljödomstol. Genom en lagändring i 23 kap. 1 § andra stycket MB som träder i kraft kommer det alltid att krävas pröv- ningstillstånd vid överklagande till av en dom eller ett beslut av en miljödomstol. Denna ändring innebär att tredje stycket i nuvarande lydelse av 10 kap. 8 § kan upphävas. Statlig kontroll beträffande områden av riksintresse m.m. Om har beslutat om prövning enligt 1 eller 4 § av kommunens beslut, får i avvaktan på att en sådan prövning slutligt handlagts skjuta upp prövningen av ett överklagande av samma kommunala beslut. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.2.4. Bestämmelsen är ny och införs som en möjlighet att komma till rätta med de problem som kan uppkomma vid samordning mellan prövningen enligt 12 och 13 kap. Samordningsproblem kan upp- komma när en länsstyrelse beslutar om statlig kontrollprövning enligt 12 kap. av ett kommunalt beslut som kommunens beslut överklagas med stöd av 13 kap. Den nya bestämmelsen anger hur kan förfara när den med stöd av bestämmelserna i 12 kap. beslutat om statlig kontrollprövning av ett kommunalt beslut, som också har över- klagats med stöd av 13 kap. har möjlighet att ge berörda parter ett klart besked om förfarandet, framför allt i sådana fall då en i tiden långt utdragen beslutsprocess kan befaras. Om prövningen enligt 12 kap. slutligen medför att en plan eller ett lov upphävs torde i normalfallet överklagandet kunna avskrivas som förfallet. Som angetts i avsnitt 2.2.3 föreslår vi en viss omnumrering av paragraferna i 13 kap. PBL. Nuvarande 4 § ska betecknas 3 §. Den föreslagna lydelsen av 4 § består av ett nytt första stycke samt innehållet i nuvarande 7 §. Därefter följer, med oförändrad place- ring, nuvarande 5 § samt 6 §, som enligt förslag i prop. 2006/07:122 reglerar vissa ideella föreningars talerätt (se avsnitt 2.2.3). Slutligen ska nuvarande 3 § betecknas 7 §. Nedan kommenteras endast de paragrafer vars lydelse ändras i sak. beslut enligt 12 kap. 3 § att helt eller i en viss del upphäva ett beslut om detaljplan, områdesbestämmelser, lov eller förhandsbesked får överklagas hos regeringen. Andra beslut av enligt 12 kap. får inte överklagas. Andra beslut av enligt denna lag får överklagas hos miljödomstol. Om målet rör en fråga av särskild betydelse för Försvarsmakten, , eller ska domstolen överlämna målet till regeringen för prövning. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.2.3. Av första stycket framgår vilka beslut av enligt 12 kap. som får överklagas. vad som redan gäller. I andra stycket införs den bestämmelse om överklaganden som den nya instansordningen för PBL-målen medför. Överklagande ska i fortsättningen enbart göras till miljö- domstol av alla andra beslut än sådana som avses i första stycket. Varken regeringen eller länsrätterna är således i dessa fall i fortsättningen överklagandeinstanser. Liksom tidigare ska dock även i fortsättningen vissa beslut som rör vissa försvarsmyndig- heter av domstolen överlämnas för prövning till regeringen. Av samma skäl som gäller för 10 kap. 8 § upphävs det sista stycket i nuvarande 4 §. Ett beslut som avses i 2 § får överklagas av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. När ett sådant beslut angår staten som ägare av fastighet eller innehavare av särskild rätt till fastighet får det överklagas av förvaltande myndighet. Ett beslut i fråga om lov eller förhandsbesked inom sådana skydds- eller säkerhetsområden som avses i 8 kap. 9 § tredje stycket får överklagas av Luftfartsstyrelsen, om beslutet berör en civil flygplats, av tillsynsmyndigheten, om beslutet berör en kärnreaktor eller annan kärnenergianläggning, och i övriga fall av Försvarsmakten, Krisbered- skapsmyndigheten eller eller de myndigheter de bestämmer. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.2.3. I första stycket anges vem som får överklaga ett beslut. För- slaget överensstämmer med vad som redan gäller enligt den grundläggande bestämmelsen i 22 § FL om rätt att överklaga en myndighets beslut och innebär således endast ett förtydligande av gällande ordning. En motsvarande bestämmelse finns i 16 kap. 12 § MB. I första stycket anges också vilken statlig myndighet som har rätt att föra statens talan när staten, t.ex. som ägare av en fastighet, intar ställning som sakägare i ett ärende enligt PBL. Andra stycket motsvarar gällande 13 kap. 7 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för mål och ärenden som har anhängiggjorts hos en domstol eller hos regeringen före ikraft- trädandet. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.4. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Det är således först de överklaganden som görs som kommer att prövas av miljödomstolarna. Någon överlämning av pågående mål från förvaltningsdomstolarna eller ärenden från regeringen ska alltså inte ske. Innebörden härav är bland annat att en dom som meddelats av länsrätt efter ska överklagas till kammarrätt och att en dom som meddelats av kammarrätt efter nämnda datum ska överklagas till Regerings- rätten. 5.2Förslaget till lag om ändring i (1998:808) Miljödomstol prövar som första instans mål om 1.miljöfarlig verksamhet som är ansökningsmål enligt 21 kap. 1 § första stycket, 2.vattenverksamhet och vattenanläggningar enligt 11 kap. samt lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet, utom verksamheter som avser markavvattning vilka verksamheter ska prövas av , 3.markavvattningar som enligt lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet har överlämnats från eller anmälts av fastighetsbildningsmyndighet, 4.ersättning för skada och intrång enligt 28 kap. 2–5 §§, 5.ersättning och inlösen vid ingripande av det allmänna enligt denna balk och vid vattenverksamhet, om inte annat har särskilt föreskrivits, 6.ersättning för miljöskador och inlösen enligt 32 kap., talan om förbud eller försiktighetsmått enligt 32 kap. 12 § samt grupptalan enligt 32 kap. 13 §, 7. fördelning av solidariskt ansvar mellan flera enligt 10 kap. 6 och 7 §§ på talan av någon av de solidariskt ansvariga, 8.utdömande av vite som förelagts med stöd av balken eller (1987:10) efter särskild framställan av den myndighet som har förelagt vitet. Har vitet förelagts i förfarandet gäller 6 § andra stycket lagen (1985:206) om viten. 9.tilläggsavgift enligt 10 kap. 7 § (1987:10). Som anges i 19 kap. 1 § tredje stycket prövar miljödomstol, om inte annat är föreskrivet, efter överklagande och andra statliga myndigheters beslut enligt denna balk eller föreskrifter som har meddelats med stöd av balken samt enligt lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Att miljödomstol efter överklagande prövar beslut om handräck- ning framgår av 26 kap. 17 § andra stycket. Enligt 13 kap. 3 § andra stycket (1987:10) prövar miljödomstol också över- klaganden av beslut enligt den lagen. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.2. Ändringarna föranleds av förslaget om ändrad instansordning, dvs. att frågor om tilläggsavgift och viten enligt PBL samt över- klaganden av de beslut som fattas enligt samma lag i stället för att prövas av allmän förvaltningsdomstol eller regeringen ska prövas av miljödomstol. Vad som är föreskrivet om tvistemål i allmän domstol tillämpas även på miljödomstolar och samt vid Högsta dom- stolens prövning av mål som avses i denna balk, om inte annat följer av balken eller annan lag. Vid handläggningen av ärenden tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. Bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) tillämpas i miljödomstolarna i de mål som överklagats dit och vid prövning av utdömande av vite och vid uttag av tilläggsavgift enligt 10 kap. 7 § (1987:10) efter särskild ansökan av myndighet samt vid överklagande av sådana mål till , om inte annat följer av denna balk eller annan lag. När en ideell förening med stöd av 16 kap. 13 § eller 13 kap. 6 § överklagar ett beslut eller dom, ska dock inte 7 a § förvaltningsprocesslagen tillämpas. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.2. Ändringen i andra stycket första meningen föranleds av för- slaget om ändrad instansordning, dvs. att frågor om tilläggsavgift enligt PBL i stället för att prövas av allmän förvaltningsdomstol ska prövas av miljödomstol. Tillägget i sista meningen föranleds av ett förslag i prop. 2006/07:122 om rätt för ideella organisationer att överklaga beslut enligt PBL. Miljödomstolen består av en ordförande som ska vara lagfaren domare i tingsrätten, ett miljöråd samt två sakkunniga ledamöter. Ytterligare en lagfaren domare och ett miljöråd får ingå i domstolen. Miljöråd ska ha teknisk eller naturvetenskaplig utbildning och erfarenhet av sådana sakfrågor som domstolen prövar. En av de sak- kunniga ledamöterna ska ha erfarenhet av frågor som faller inom verksamhetsområde eller, när det gäller ett mål enligt (1987:10), faller inom verksamhets- område. Ordföranden bestämmer med hänsyn till målets beskaffenhet om den andre sakkunnige ledamoten ska ha erfarenhet av industriell eller verksamhet. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.2. Enligt förslaget till ändring i andra stycket ändras reglerna om miljörådens och en av de sakkunniga ledamöternas erfarenhet. Miljödomstolen är, om inte annat följer av denna balk, domför med ordföranden och ett miljöråd vid handläggning som inte sker vid huvudförhandling. Detsamma gäller vid huvudförhandling i fall som avses i 1 kap. 3 a § andra och tredje stycket . Avgörs sådana mål i sak utan huvudförhandling ska dock den sammansättning som anges i 4 § gälla, om inte rätten finner att det är tillräckligt med ordföranden och ett miljöråd och parterna samtycker till det eller målet är av enkel beskaffenhet. I mål som avses i 3 § andra stycket ska miljödomstolen bestå av ordföranden och ett miljöråd. Om det med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad är påkallat, får dock domstolen ha den sammansättning som anges i 4 §. Vid avgörande i sak av tillståndsfrågor i sådana mål som avses i 3 § andra stycket ska miljödomstolen ha den sammansättning som anges i 4 §. Om målet är av enkel beskaffenhet, får dock domstolen bestå av ordföranden och ett miljöråd. Vid handläggning av mål enligt (1987:10) får en lagfaren domare ensam 1.meddela beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller annat uppenbart förbiseende, 2.meddela annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål 3.avgöra mål av enkel beskaffenhet. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.2. Föreskrifterna i andra stycket ska tillämpas vid prövning av PBL-mål. Vid bedömningen av om ett mål ska avgöras med den sammansättning som sägs i 4 § är en viktig aspekt att tyngdpunkten i rättsskipningen ska ligga i den första domstolsinstansen. Det är därför angeläget att rätten är fullsutten när saken så kräver. Det finns skäl att anta att detta ofta kan vara lämpligt i överklagade planmål. I sista stycket införs bestämmelser som ger en lagfaren domare befogenhet att i PBL-mål ensam vidta åtgärder som i huvudsak överensstämmer med vad som gäller enligt 18 § LAFD. Mot- svarande bestämmelser för tingsrätt finns i 1 kap. 3 a § rättegångs- balken. Till skillnad från vad som gäller vid handläggningen av tvistemål i tingsrätt får enligt de nya reglerna i MB en domare ensam avgöra ett mål utan parternas samtycke. Detta beror på att PBL-målen alltid har inslag av indispositiv karaktär. under vilka förutsättningar såväl länsrätt som tingsrätt ska få avgöra ett mål i sak med ensamdomare har varit föremål för ingående överväganden. Övervägandena har resulterat i bl.a. att begreppet enkel beskaffenhet valts och det har bedömts att det med förtroende kan överlämnas till den enskilde domaren att avgöra frågan om rättens sammansättning. Det saknas anledning att anta att den ordning som i allmänhet gäller i länsrätt inte skulle kunna tillämpas när PBL-målen ska prövas av miljödomstol. Avgörande av en domare ensam torde aktualiseras främst i mål av rent rättslig karaktär, t.ex. sådana mål som gäller avgifter enligt 10 kap. PBL eller när det är fråga om att avvisa en talan. Även mål där klaganden inte har någon enskild som motpart torde kunna komma ifråga för avgörande av en domare ensam. Vid muntlig förhandling med syn torde det å andra sidan mestadels vara lämpligt att åtminstone ett miljöråd tillsammans med den lagfarne domaren deltar i avgörandet. Givetvis bör den lagfarne domaren i frågor som avses i stycket såväl rådgöra med miljörådet som involvera miljörådet i beslutsfattandet när detta framstår som påkallat. Det är en fakultativ regel. Mål om utövande av miljöfarlig verksamhet, vattenverksamhet, vattenanläggningar och ersättning vid vattenverksamhet samt ut- dömande av vite efter särskild ansökan av myndighet prövas av den miljödomstol inom vars område verksamheten i huvudsak bedrivs, har bedrivits eller ska bedrivas. Gäller målet utdömande av sådant vite enligt (1987:10) eller uttag av tilläggsavgift enligt 10 kap. 7 § samma lag ska målet prövas av den miljödomstol inom vars område fastigheten, byggnaden eller anläggningen är belägen. Mål om ersättning vid skada och intrång enligt 28 kap. 2–5 §§ och vid ingripande av det allmänna enligt denna balk prövas av den miljö- domstol inom vars område skadan och intrånget i huvudsak har inträffat eller kommer att inträffa. Mål om ersättning för miljöskador enligt 32 kap. prövas av den miljödomstol inom vars område den skadegörande verksamheten i huvudsak bedrivs eller har bedrivits. Den som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet som kan medföra en sådan skada som avses i 32 kap. 3 § kan begära prövning av ersättningsfrågan vid den miljö- domstol inom vars område verksamheten i huvudsak bedrivs eller ska bedrivas. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.2. I paragrafens första stycke införs ett tillägg som medför att frågan om behörig domstol i fråga om utdömande av vite och uttag av tilläggsavgift enligt PBL motsvaras av vad som gäller vid ansökan om utdömande av vite efter särskild ansökan av myndighet, s.k. materiellt vite. Eftersom miljödomstol är första instans vid pröv- ning av frågor om uttag av tilläggsavgift, kommer dock Miljööver- domstolens domar och beslut i sådana mål med stöd av 23 kap. 9 § MB att få överklagas till . Denna ordning gäller redan för mål i miljödomstol om utdömande av vite. För fullgörande av uppgifter som Miljööverdomstol ska det, förutom lagfarna domare, finnas miljöråd. Dessa ska ha teknisk eller naturvetenskaplig utbildning och erfarenhet av sådana sakfrågor som domstolen prövar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer utnämner eller anställer miljöråd. är domför med fyra ledamöter, av vilka minst tre ska vara lagfarna. Om en av de lagfarna ledamöterna får förhinder sedan huvudförhandling har påbörjats är rätten ändå domför. Fler än fem ledamöter får inte delta. Vid behandlingen av frågor om prövningstillstånd ska Miljööver- domstolen bestå av tre lagfarna domare. Ett miljöråd får dock ingå i rätten i stället för en av de lagfarna ledamöterna. Vid beslut om avskrivning av mål enligt (1987:10) efter återkallelse är domför med en lagfaren domare. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.3. I första stycket införs samma ändring i fråga om miljörådens erfarenhet som har föreslagits beträffande miljödomstolarna. I andra stycket finns en bestämmelse som begränsar antalet del- tagande ledamöter. Bestämmelsen är givetvis inte tillämplig i de situationer som avses i 12 §. Någon särskild bestämmelse om detta är alltså inte nödvändig. I paragrafen har vidare införts ett nytt sista stycke avseende handläggningen i av PBL-mål. Förslaget motsvarar vad som enligt 12 § LAFD gällt för kammar- rätternas handläggning av mål enligt PBL i fråga om avskrivning. Om rätten vid handläggningen av ett mål i , som enligt 23 kap. 8 § inte får överklagas, finner att avgörandet kan få stor principiell betydelse får målet eller, om det kan ske, en viss fråga i målet avgöras av med sju ordinarie domare, varav högst två får vara miljöråd. Förslaget har behandlats i avsnitt 2.3.3. Bestämmelsen, som är ny, har en motsvarighet i 16 kap. 3 § utlänningslagen (2005:716) om förstärkt sammansättning i Skillnaden är att det enligt förevarande förslag finns en möjlighet att låta ett eller två miljöråd ingå i rätten och att när det gäller juristdomarna endast ordinarie lagfarna domare får delta i avgörandet. har en sammansättning med särskilda ledamöter. Mot denna bakgrund och med hänsyn till den karaktär målen i miljödomstolarna har, finns det skäl att lämna utrymme för att – när det bedöms nödvändigt – låta två miljöråd ingå vid handläggningen av sådana avgöranden som avses i paragrafen. Det kan t.ex. gälla mål där det krävs en särskild kunskap inom kemi/processtekniska frågor som det krävs kunskaper om fastighetsrättslig värdering eller damm- konstruktion. Bestämmelsen är av naturliga skäl endast tillämplig på sådana mål som enligt 23 kap. 8 § MB inte får överklagas till . Bestämmelsen är formellt sett fakultativ och är avsedd att tillämpas i sådana fall då det finns skäl att ge en särskild tyngd åt domstolens avgörande. Det är visserligen inte fråga om prejudikatbildning i traditionell bemärkelse. torde det dock finnas anledning för domstolen att beakta det behov av vägledande avgöranden som kommer att finnas vid tillämpningen av PBL-mål som en följd av den nya instansordningen för överklagande enligt denna lag. 23 kap. Rättegången i och Vid prövningen av om prövningstillstånd ska meddelas tillämpas 34 a § andra stycket förvaltningsprocesslagen (1971:291), om det gäller ett avgörande som har meddelats i ett mål som överklagats till miljödom- stolen eller i ett mål som avser utdömande av vite efter särskild ansökan av myndighet eller uttag av tilläggsavgift enligt 10 kap. 7 § (1987:10). I annat fall tillämpas 49 kap. 14 § och 14 a § första och andra styckena . Meddelas inte prövningstillstånd står miljödomstolens dom eller beslut fast. En uppgift om detta ska tas in i beslut. Ändringsförslaget är en konsekvens av de ändringar som beslutats genom SFS 2005:687 och som träder i kraft . Ändringen innebär att reglerna i FPL ska tillämpas i frågor om prövningstillstånd i mål om tilläggsavgifter, se prop. 2004/05:131 s. 280. Denna lag träder i kraft . De föreslagna reglerna om ändring i MB träder i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser är inte behövliga. Detta innebär att får tillämpa den nya bestäm- melsen om förstärkt sammansättning på de mål som omfattas av bestämmelsen även om de kommit in till domstolen före ikraft- trädandet. Vi har som en naturlig följd av utformningen av våra direktiv målsättningen med detta betänkande att våra förslag om en ny instansordning för PBL-mål ska kunna genomföras utan att beredningen av våra förslag i kommande betänkanden är slutförd. Utan en sådan målsättning framstår arbetet med ett särskilt förslag angående instansordningen för PBL-målen som tämligen menings- löst. I direktiven, där vårt uppdrag anges med hänvisning till prop. 2006/07:98 Ny instansordning för PBL-ärenden, har redovisningen av vårt arbete delats upp på två betänkanden. Dessutom kommer vi att arbeta enligt regeringens tilläggsdirektiv. Detta betänkande behandlar de frågor om en ny instansordning för PBL-mål som vi enligt våra direktiv ska behandla i vårt första delbetänkande. Även i vårt andra delbetänkande kommer vi emellertid att till följd av den uppdelning av vårt arbete som direk- tiven medför behandla vissa frågor som har med den ändrade instansordningen för PBL-mål att göra och som enligt den ovan- nämnda propositionen också hänger samman med den ändrade instansordningen för dessa mål. Det gäller att föreslå ett nytt namn på de domstolar som ska finnas . Det gäller enligt direktiven också att analysera det framtida prejudikatbehovet. I de kommande överväganden som vi ska göra angående domstolarnas sammansättning kan också handläggningen av PBL-målen komma att beröras. Motsvarande gäller kommande förslag angående handläggningsregler. Överväganden i nästa betänkande angående antalet fastighetsdomstolar och miljödomstolar och dessa dom- stolars lokalisering och domkretsar kommer givetvis att beröra PBL-målen. Sist men inte minst kan ett slutligt ställningstagande till domstolarnas resursbehov inte göras förrän vi har övervägt samtliga organisationsfrågor. Av utredningens experter har flera av dem som företräder miljö- domstolarna framfört önskemål om att de organisatoriska föränd- ringar som föranleds av vårt arbete genomförs i ett sammanhang. Några deltagare, bl.a. från miljödomstolarna, har å andra sidan framfört åsikten att det inte finns skäl att vänta med att införa en ny instansordning för PBL-målen eftersom man kan förvänta sig att genomförandet av de förslag som utredningen i det fortsatta arbetet kommer att presentera kommer att dra ut förhållandevis långt . Flertalet av domstolarna har behov av att deras lokaler byggs till i samband med att de tillförs de personal- förstärkningar som den ändrade instansordningen för PBL-målen föranleder. kommer att ha ansvaret när reformen genomförs.