sou · GVB376 · 2008-01-01 00:00:00 — Det är den myndighet som har begärt uppgifterna, dvs. den brottsbekämpande myndigheten, som ska betala ersättningen. Det är inte meningen att ersättning ska utgå för varje utlämnande utan bestämmelsen innebär att ersättning ska betalas för varje begäran, alltså först när alla uppgifter enligt en viss begäran har lämnats ut. Enligt andra stycket meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrifter om ersättningen. till förordning om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbe- kämpande syften kommenteras i avsnitt 17.3. 6 kap. 19 a § Lagringsskyldiga enligt 6 a § ska bedriva verksamheten så att uppgif- terna enkelt kan tas om hand och lämnas ut utan dröjsmål. Paragrafen är ny och reglerar leverantörernas anpassning av syste- men för lagringsskyldighetens fullgörande. Frågan behandlas i av- snitt 7.4. Bestämmelsen preciserar den anpassningsskyldighet som gäller för leverantörer enligt 6 kap. 19 § LEK och anger att de leverantö- rer som är lagringsskyldiga enligt den föreslagna 6 kap. 6 a § LEK ska bedriva verksamheten så att uppgifterna enkelt kan tas om hand av de brottsbekämpande myndigheterna. Det innebär att myndig- heterna utan ansträngning ska kunna ta del av uppgifterna även om de skulle vara krypterade eller komprimerade. Uppgifterna måste dock alltid överlämnas på ett sådant sätt att säkerheten och skyddet för uppgifterna inte eftersätts. I vilken form uppgifterna ska över- lämnas för att enkelt kunna tas om hand får avgöras i samråd mel- lan leverantörerna och myndigheterna. Ytterst blir det en fråga för tillsynsmyndigheten att avgöra hur uppgifterna kan överföras på ett säkert sätt och lämnas ut så att de enkelt kan tas om hand. I bestämmelsen anges också vilka krav som ställs på leverantö- rernas tillgänglighet så att en begäran om utlämnande kan verkstäl- las så fort som möjligt. I bestämmelsen anges att uppgifterna ska lämnas ut utan dröjsmål. Det innebär att överföring av uppgifterna behöver påbörjas så snart det kan ske även om utlämnande av samt- liga de uppgifter en begäran omfattar inte kan verkställas omedel- bart. Om det tar olika att få fram uppgifterna ur leverantö- rens system, bör överlämnandet ske successivt och så snart uppgif- terna blir tillgängliga. Hur snabbt uppgifterna kan överlämnas får avgöras av resurssituationen hos respektive leverantör. Utgångs- punkten är dock att arbetet med att överföra informationen ska påbörjas räknat från när leverantören tar emot (i betydelsen blir medveten om) begäran. Det kan också betyda att leverantören behöver arbeta med verkställigheten utan- för kontorstid. Det blir en fråga för de brottsbekämpande myndig- heterna och leverantörerna och ytterst tillsynsmyndigheten att närmare precisera kravet på medverkan . 17.3Förslaget till förordning (0000:00) om lagring av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande syften I denna förordning ges föreskrifter om lagring av trafikuppgifter m.m. enligt 6 kap. 3 § andra stycket, 6 a, 6 c och 6 d §§ lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. I förordningens inledande bestämmelse anges att förordningen re- glerar föreskrifter om lagring av trafikuppgifter enligt 6 kap. 3 § andra stycket, 6 a, 6 c och 6 d §§ LEK. Förordningen reglerar såle- des frågor om säkerhet för lagrade trafikuppgifter, vilka uppgifter som ska lagras, möjligheten för myndighet att besluta föreskrifter och undantag i enskilda fall samt frågor om ersättning för utläm- nande av uppgifter. I denna förordning avses med 1.Internettelefoni: telefoni som använder IP-paket via Internet för överföring, 2.Internetåtkomst: möjlighet till överföring av IP-paket som ger användaren åtkomst till Internet, 3.meddelandehantering: överföring av elektroniskt meddelande som inte är samtal, 4.misslyckad uppringning: samtal som kopplats fram utan att få svar eller samtal som kopplats fram utan att nå mottagaren, 5.mobil telefoni: elektronisk kommunikationstjänst till mobil nät- anslutningspunkt som innebär möjlighet att ringa upp eller ta emot samtal via ett eller flera nummer inom en nationell eller internationell nummerplan och som inte avser meddelandehantering, 6.slutpunkt: ändpunkt för varje lagringsskyldigs behandling av kommunikation, 7.telefoni: elektronisk kommunikationstjänst som innebär möjlig- het att ringa upp eller ta emot samtal via ett eller flera nummer inom en nationell eller internationell nummerplan och som inte avser meddelandehantering. I paragrafen definieras en del av de begrepp som används i förord- ningen. I punkten 1 definieras Internettelefoni som telefoni som använ- der IP-paket via Internet för överföring. I punkten 2 definieras Internetåtkomst som möjlighet till överfö- ring av IP-paket som ger användaren åtkomst till Internet. Frågan behandlas i avsnitt 6.6.5. Där beskrivs Internetåtkomst så att an- vändaren tilldelas en eller flera IP-adresser för kommunikation. Dessa IP-adresser kan vara av typerna fasta eller dynamiska. I punkten 3 definieras meddelandehantering som överföring av elektroniskt meddelande som inte är samtal. Frågan behandlas i avsnitt 6.6.4. Det rör sig i dessa fall om överföring av meddelanden vanligtvis med SMS, MMS och elektronisk post och alltså tjänster som främst använder protokoll som SMTP och SMPP. I punkten 4 definieras misslyckad uppringning som ett samtal som kopplats fram utan att få svar eller ett samtal som kopplats fram utan att nå mottagaren. När ett samtal kopplats fram utan att nå mottagaren får den uppringande parten ingen kontakt eller ett meddelande om att abonnenten inte kan nås för tillfället. Frågan behandlas i avsnitt 6.13. Utanför definitionen faller samtal som över huvud taget inte kopplas. I punkten 5 definieras mobil telefoni som elektronisk kommuni- kationstjänst till mobil nätanslutningspunkt som innebär möjlighet att ringa upp eller ta emot samtal via ett eller flera nummer inom en nationell eller internationell nummerplan och som inte avser meddelandehantering. I punkten 6 definieras slutpunkt som ändpunkt för varje lag- ringsskyldigs behandling av en kommunikation. Med uttrycket av- ses den tekniska utrustningen i en fysisk ändpunkt som står under leverantörens kontroll och som är gränssnitt mot kund eller abon- nent, såsom telefonväxlar, routers, portnummer, utrustningsidenti- tet, MAC-adresser och abonnemangsidentitet. I punkten 7 definieras telefoni som elektronisk kommunika- tionstjänst som innebär möjlighet att ringa upp eller ta emot samtal via ett eller flera nummer inom en nationell eller internationell nummerplan. Frågan behandlas i avsnitt 6.6.3. Definitionen anslu- ter till hur telefonitjänst definieras i 1 kap. 7 § LEK. Enligt defini- tionen i 1 kap. 7 § LEK måste det kunna gå att genomföra nödsam- tal för att kommunikationstjänsten ska anses vara telefoni. Om lag- ringsskyldigheten enbart skulle träffa sådana telefonitjänster, skulle skyldigheten bli för snäv. Av den anledningen finns inte kravet på möjlighet till nödsamtal i den definition som anges i punkten 7. Telefoni enligt förslaget ska omfatta fall där s.k. E.164-nummer används. I definitionen i punkten 7 finns det tillägget att det inte ska vara fråga om meddelandehantering (se ovan punkten 3). Den som är lagringsskyldig enligt 6 kap. 6 a § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ska lagra de uppgifter som anges i 4-9 §§. I bestämmelsen anges att den som är lagringsskyldig enligt den fö- reslagna 6 kap. 6 a § LEK, dvs. den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § LEK, ska lagra de uppgifter som närmare anges i 4-9 §§. En generell begränsning av lagringsskyldig- heten finns dock i 6 kap. 6 a § LEK som anger att skyldigheten en- dast gäller i fråga om uppgifter som den enskilde leverantören ge- nererar eller behandlar. Lagringstidens längd och skyldigheten att utplåna lagrade uppgifter vid lagringstidens slut regleras i den före- slagna 6 kap. 6 b § LEK. Vid telefoni ska uppgifter om följande lagras: –uppringande telefonnummer, –nummer som slagits och nummer till vilka samtalet styrts, –uppgifter om abonnent och registrerad användare, –datum och spårbar tid då kommunikationen påbörjades och avslu- tades, –den tjänst som använts, samt I bestämmelsen anges vilka uppgifter som ska lagras vid telefoni. Begreppet telefoni definieras i 2 § och omfattar fast och mobil tele- foni och de flesta Internettelefonitjänster. De uppgifter som anges i denna paragraf ska alltså lagras oavsett vilken typ av telefoni det är fråga om. I 5 och 6 §§ anges vissa uppgifter som ska lagras därut- över och som är specifika för mobil telefoni respektive Internette- lefoni. Uppgifter om meddelandehantering ska inte lagras enligt denna bestämmelse. De uppgifter om meddelandehantering som ska lagras anges i 7 §. Frågan om uppringande telefonnummer behandlas i avsnitt 6.7.1. Med telefonnummer avses inte enbart det som normalt betecknas som ett telefonnummer utan även andra användar-ID som används vid de olika sätt för kommunikation som faller under definitionen för telefoni, t.ex. Internettelefoni. Användar-ID definieras i artikel 2 i direktivet om lagring av trafikuppgifter som ett unikt ID som tilldelas personer när de abonnerar på eller registrerar sig på en In- ternetåtkomsttjänst eller en Internetkommunikationstjänst. Frågan om nummer som slagits och nummer till vilka samtalet styrts behandlas i avsnitt 6.7.2. Det innefattar uppgift om uppringt telefonnummer men täcker också andra nummer som slagits utan att sifferkombinationen är så fullständig att det anses vara ett tele- fonnummer, t.ex. felslagna nummer eller nummer där den som sla- git har glömt ett utlandsprefix. Frågan om uppgifter om abonnent och registrerad användare be- handlas i avsnitt 6.7.3. De uppgifter som avses är namn och adress samt person- eller organisationsnummer rörande den uppringande och den uppringde. Skyldigheten rör inte enbart uppgifter om abonnenter utan även om registrerade användare. Med det sist- nämnda begreppet avses en fysisk eller juridisk person eller enhet som använder en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikations- tjänst för privat eller affärsmässigt bruk, utan att nödvändigtvis ha abonnerat på denna tjänst (artikel 2 i direktivet om lagring av tra- fikuppgifter). Finns en registrerad användare vid sidan av en abon- nent ska alltså uppgifter rörande båda dessa lagras, under förutsätt- ning att den uppgiften genereras eller behandlas av leverantören. Frågan om datum och spårbar tid då kommunikationen påbörja- des och avslutades behandlas i avsnitt 6.7.4. För att kvaliteten hos uppgifterna ska bli så hög och precis som möjligt ska tiden vara spårbar. Med spårbar tid avses tidsangivelse där förhållandet till UTC (SP) (Time, Coordinated), alltså den offentligt tillgängliga tidstandarden, redovisas. Frågan om uppgifter om den tjänst som använts behandlas i av- snitt 6.7.5. Det rör sig t.ex. om uppgifter om röstbrevlåda och upp- gifter om funktioner för vidarekoppling och/eller omstyrning av samtal. Uppgifterna ska lagras oavsett om samtal skett eller inte. Frågan om slutpunkter behandlas i avsnitt 6.7.6. Begreppet slut- punkt definieras i 2 § som ändpunkt för varje lagringsskyldigs be- handling av kommunikation. Med det avses den tekniska utrust- ningen i en fysisk ändpunkt som står under leverantörens kontroll och som är gränssnitt mot kund eller abonnent, såsom telefonväx- lar, routers, portnummer, utrustningsidentitet, MAC-adresser och abonnemangsidentitet. Vid mobil telefoni ska utöver det som anges i 4 § uppgifter om följande lagras: –uppringande parts abonnemangsidentitet och utrustningsidentitet, –uppringd parts abonnemangsidentitet och utrustningsidentitet, –lokaliseringsinformation för kommunikationens början och slut, samt –datum, spårbar tid och lokaliseringsinformation för den första akti- veringen av en förbetald anonym tjänst. I bestämmelsen anges vilka uppgifter utöver de som anges i 4 § som ska lagras vid mobil telefoni. Begreppet mobil telefoni definieras i 2 § som elektronisk kommunikationstjänst till mobil nätanslut- ningspunkt som innebär möjlighet att ringa upp eller ta emot sam- tal via ett eller flera nummer inom en nationell eller internationell nummerplan och som inte avser meddelandehantering. Frågan om den uppringande och den uppringda partens abonne- mangsidentitet och utrustningsidentitet behandlas i avsnitt 6.8.1. Med abonnemangsidentitet och utrustningsidentitet avses det som brukar benämnas IMSI- och IMEI-nummer. IMSI-numret (International Mobile Subscriber Identity) är kopplat till abonnen- tens telefonnummer (abonnemanget), medan IMEI-numret (In- ternational Identity) är identiteten på utrust- ningen (hårdvaran). Frågan om lokaliseringsinformation för kommunikationens början och slut behandlas i avsnitt 6.8.2. Den information som ges är upp- gift om det geografiska område i form av cell-ID som täcks av den basstation som hade kontakt med mobiltelefonen under kommuni- kationen. Frågan om datum, spårbar tid och lokaliseringsinformation för den första aktiveringen av en förbetald anonym tjänst behandlas i avsnitt 6.8.3. Med spårbar tid avses tidsangivelse där förhållandet till UTC (SP) (Time, Coordinated), alltså den offentligt tillgäng- liga tidstandarden, redovisas. Lokaliseringsinformationen ska ge uppgift om det geografiska område i form av cell-ID som täcks av den basstation som hade kontakt med mobiltelefonen vid den för- sta aktiveringen av abonnemanget. Vid Internettelefoni ska utöver det som anges i 4 § uppgifter om föl- jande lagras: –uppringande parts IP-adresser, samt –uppringd parts IP-adresser. I bestämmelsen anges vilka uppgifter utöver de som anges i 4 § som ska lagras vid Internettelefoni. Begreppet Internettelefoni definie- ras i 2 § som telefoni som använder IP-paket via Internet för över- föring. Frågan om uppringande och uppringd parts IP-adresser behandlas i avsnitt 6.9.1. Med IP-adresser avses den eller de IP-adresser som användes vid samtalet. För att IP-adressen ska ge information som behövs för brottsutredningar måste den kunna kopplas till en an- vändare (givetvis under förutsättning att den uppgiften genereras eller behandlas av leverantören). Vid meddelandehantering ska uppgifter om följande lagras: –avsändarens och mottagarens meddelandeadress, –uppgifter om abonnent och registrerad användare, –datum och spårbar tid för på- och avloggning i meddelandetjänsten, –datum och spårbar tid för avsändande och mottagande av medde- lande, samt –den tjänst som har använts och spårbar tid för användandet. I bestämmelsen anges vilka uppgifter som ska lagras vid meddelan- dehantering. Begreppet meddelandehantering definieras i 2 § som överföring av elektroniskt meddelande som inte är samtal. Det rör främst SMS, MMS och elektronisk post. Frågan om avsändarens och mottagarens meddelandeadress be- handlas i avsnitt 6.10.1. Med sådana adresser avses e-postadresser, telefonnummer eller annan användar-ID. Användar-ID är enligt artikel 2 i direktivet om lagring av trafikuppgifter ett unikt ID som tilldelats den som abonnerar på eller registrerar sig på bl.a. en In- ternetkommunikationstjänst. Frågan om uppgifter om abonnent och registrerad användare be- handlas i avsnitt 6.10.2. Det rör sig om samma typer av uppgifter som ska lagras vid telefoni enligt 4 §, alltså namn och adress samt person- eller organisationsnummer rörande avsändaren och motta- garen. Skulle det vid sidan av en abonnent finnas en registrerad an- vändare ska uppgifter lagras även rörande denne (se kommentaren till 4 §). Frågan om datum och spårbar tid för på- och avloggning i medde- landetjänsten samt datum och spårbar tid för avsändande och motta- gande av meddelandet behandlas i avsnitt 6.10.3. Med spårbar tid avses tidsangivelse där förhållandet till UTC (SP) (Time, Coordinated), alltså den offentligt tillgängliga tidstandarden, redo- visas. Frågan om uppgifter om den tjänst som har använts och spårbar tid för användandet behandlas i avsnitt 6.10.4. Med tjänst avses ex- empelvis vidaresändning och/eller omstyrning. Uppgifterna ska lagras oavsett om utbyte av meddelande har skett eller inte. Med spårbar tid avses tidsangivelse där förhållandet till UTC (SP) (Uni- versal Time, Coordinated), alltså den offentligt tillgängliga tidstan- darden, redovisas. Vid Internetåtkomst ska uppgifter om följande lagras: –användarens IP-adresser, –uppgifter om abonnent och registrerad användare, –datum och spårbar tid för på- och avloggning i Internettjänsten, –typen av Internetanslutning som använts, samt I bestämmelsen anges vilka uppgifter som ska lagras vid Internetåt- komst. Begreppet Internetåtkomst definieras i 2 § som möjlighet till överföring av IP-paket som ger användaren åtkomst till Inter- net. Frågan om användarens IP-adresser behandlas i avsnitt 6.11.1. Skulle IP-adressen ändras under pågående kommunikation, ska även uppgift om ny IP-adress lagras. Frågan om uppgifter om abonnent och registrerad användare be- handlas i avsnitt 6.11.2. Det rör sig om samma typer av uppgifter som ska lagras vid telefoni och meddelandehantering enligt 4 och 7 §§, alltså namn och adress samt person- eller organisationsnum- mer. Skulle det vid sidan av en abonnent finnas en registrerad an- vändare ska uppgifter lagras även rörande denne (se kommentaren till 4 §). Uppgifterna måste kunna kopplas till användarens IP-adresser. Frågan om datum och spårbar tid för på- och avloggning i Inter- nettjänsten behandlas i avsnitt 6.11.3. Med spårbar tid avses tidsan- givelse där förhållandet till UTC (SP) (Time, Coordina- ted), alltså den offentligt tillgängliga tidstandarden, redovisas. Frågan om typen av Internetanslutning som använts behandlas i avsnitt 6.11.4. Med typ av Internetanslutning avses anslutning via DSL, modem för , GPRS, fast telefoni etc. Frågan om slutpunkter behandlas i avsnitt 6.11.5. Begreppet slut- punkt definieras i 2 § som ändpunkt för varje lagringsskyldigs be- handling av kommunikation. Med det avses den tekniska utrust- ningen i en fysisk ändpunkt som står under leverantörens kontroll och som är gränssnitt mot kund eller abonnent, såsom telefonväx- lar, routers, portnummer, utrustningsidentitet, MAC-adresser och abonnemangsidentitet. Med slutpunkt avses även uppgifter om vil- ken leverantör som tillhandahåller den kapacitet som ger möjlighet till överföring av IP-paket för att få Internetåtkomst (se vidare 9 §). Vid verksamheter som tillhandahåller kapacitet som ger möjlighet till överföring av IP-paket för att få Internetåtkomst ska uppgifter om föl- jande lagras: –uppgifter om abonnent, –vilken typ av kapacitet för överföring som har använts och spårbar tid för användandet, samt Paragrafen reglerar lagringsskyldigheten vid verksamheter som till- handahåller kapacitet som ger möjlighet till överföring av IP-paket för att få Internetåtkomst. Här är det fråga om det som i struktu- ren av lagringsskyldigheten (se avsnitt 6.6) benämns anslutnings- form. Frågan om uppgifter om abonnent behandlas i avsnitt 6.12.1. Det rör sig om samma typer av uppgifter som ska lagras vid telefoni, meddelandehantering och Internetåtkomst enligt 4, 7 och 8 §§, allt- så namn och adress samt person- eller organisationsnummer (se kommentaren till 4 §). Frågorna om vilken typ av kapacitet för överföring som har an- vänts och spårbar tid för användandet samt slutpunkter behandlas i avsnitt 6.12.2. Typ av kapacitet är exempelvis DSL (vilket i sin tur kan ske med hjälp av leverantörer av t.ex. bitströmsaccess), fiber- optiska anslutningar, (UMTS), GSM (GPRS), vanliga traditio- nella telefonmodem och WLAN (trådlöst nät). Begreppet slut- punkt definieras i 2 § som ändpunkt för varje lagringsskyldigs be- handling av kommunikation. Med det avses den tekniska utrust- ningen i en fysisk ändpunkt som står under leverantörens kontroll och som är gränssnitt mot kund eller abonnent, såsom telefonväx- lar, routers, portnummer, utrustningsidentitet, MAC-adresser, abonnemangsidentitet. Vid Internetåtkomst via mobiltelefon eller mobiltelefonmodem för (UMTS) och för GSM (GPRS) är slutpunkterna rörliga. I dessa fall innefattar uppgifter om slutpunk- ter samma lokaliseringsinformation som vid mobil telefoni (jfr 5 §). Lagringsskyldigheten för uppgifter enligt 4-6 §§ gäller även vid miss- lyckad uppringning. I bestämmelsen anges att de uppgifter som ska lagras vid telefoni (4-6 §§), oavsett om det rör sig om fast telefoni, mobil telefoni el- ler Internettelefoni, ska lagras även vid misslyckad uppringning. Frågan behandlas i avsnitt 6.13. Begreppet misslyckad uppringning definieras i 2 § som samtal som kopplats fram utan att få svar eller samtal som kopplats fram utan att nå mottagaren. får efter samråd med och Da- tainspektionen meddela verkställighetsföreskrifter om säkerhet enligt 6 kap. 3 § andra stycket lagen (2003:389) om elektronisk kommunika- tion. Enligt den föreslagna 6 kap. 6 c § andra stycket LEK meddelar re- geringen eller den myndighet som regeringen bestämmer säker- hetsföreskrifter. Frågan behandlas i avsnitt 8.4. I den nu aktuella paragrafen anges att PTS får meddela verkställighetsföreskrifter om säkerhet enligt 6 kap. 3 § andra stycket LEK. kan exempelvis avse att trafikuppgifterna ska vara enkelt sökbara, att uppgifterna ska vara logiskt skilda från leverantörernas övriga verksamhet och att endast behörig personal ska ha tillgång till upp- gifterna. Att trafikuppgifterna bör vara enkelt sökbara syftar både till en hög kvalitet i lagringen och till ett högt integritetsskydd. En god sökbarhet gör att leverantörerna snabbt kan få fram de trafikupp- gifter som är relevanta när de brottsbekämpande myndigheterna begär att få uppgifterna. Genom olika sökbegrepp, som namn och telefonnummer, är det möjligt att snabbt söka igenom stora mäng- der med information. Med högre precision i sökbegreppen ökar träffsäkerheten i urvalet. Om sökbarheten är god kommer, i förhål- lande till den totala mängden trafikuppgifter, endast en begränsad mängd uppgifter att tas fram och hanteras vidare av leverantörerna och de brottsbekämpande myndigheterna. Detta minskar risken för att irrelevant information blir tillgänglig för ett mänskligt öga. Trafikuppgifter för brottsbekämpning som är logiskt skilda från de övriga trafikuppgifter som leverantörerna lagrar tar sikte på in- tegritetsskyddet. Säkerheten för lagrade trafikuppgifter påverkas av var i leverantörernas system trafikuppgifterna finns. Om uppgif- terna hålls logiskt skilda ökar också möjligheterna till en effektiv sökning. Vissa trafikuppgifter kan behöva lagras för flera syften . Precis som fallet är enligt nuvarande ordning måste leve- rantören ha kontroll över med vilket stöd varje uppgift finns lagrad. Så snart det inte finns något lagligt stöd för att fortsätta behand- lingen av uppgifter som lagrats enligt 4-9 §§ måste de utplånas. Att uppgifterna bör vara logiskt skilda från leverantörernas övriga verk- samhet innebär inte att uppgifterna ska finnas på två ställen, utan i stället att det är möjligt att klart skilja ut för vilket ändamål respek- tive uppgift finns lagrad. Om uppgifterna efter lagringstidens slut får sparas enligt andra bestämmelser i 6 kap. LEK kan det vara till- räckligt att uppgifterna i stället avidentifieras. Att endast behörig personal har tillgång till trafikuppgifterna tar sikte på säkerheten. I 6 kap. 3 § andra stycket föreskrivs att leve- rantörerna ska vidta särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa ett tillräckligt skydd vid behandlingen av lagrade uppgifter. I det ligger bl.a. ett krav på att endast särskilt behörig personal hanterar uppgifterna. Många leverantörer har särskilt avdelad personal som handlägger utlämnande av trafikupp- gifter. En del leverantörer har säkerhetsskyddsavtal med Säkerhets- polisen, som resulterar i att endast särskild personal har tillgång till sådana uppgifter som kan ha betydelse för rikets säkerhet.