sou · GWB315 · 2008-03-04 00:00:00 — 3 § Myndigheten ska som bevis för att det inte finns grund för att utesluta en sökande godta utdrag ur officiellt register eller annan likvärdig handling när det gäller ett förhållande som avses i 1 § eller 2 § första stycket 1, 2 eller 3 och intyg från behö- rig myndighet när det gäller ett förhållande som avses i 2 § för- sta stycket 5. Om sådana handlingar eller intyg som avses i första stycket inte utfärdas i leverantörens hemland eller ursprungsland eller inte omfattar samtliga de fall som avses i 1 § eller 2 § första stycket 1-3 kan de ersättas med en utsaga som har avgetts på heder och samvete eller av en liknande försäkran. Om en leverantör är registrerad i en officiell förteckning över godkända leverantörer i ett land inom EES, får det antas att leverantören uppfyller de förutsättningar som anges i 1 § eller i 2 § första stycket 1-5. Bestämmelsen motsvarar i princip 10 kap. 3 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling samt art. 45.3 i direktivet. 4 § En myndighet får ställa särskilda sociala, miljömässiga och andra villkor för hur kontraktet ska fullgöras. Dessa villkor ska anges i annonsen om valfrihetssystem eller i förfrågningsunder- laget. Bestämmelsen motsvarar i princip 6 kap. 3 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. Med stöd av denna bestämmelse får myn- digheten ställa särskilda kontraktsvillkor, dvs. krav på hur kon- traktet ska fullgöras. Villkoren benämns särskilda kontraktsvillkor på grund av att det är fråga om villkor som inte är ett krav på leve- rantören, utan särskilda därutöver tillkommande kontraktsvillkor. Villkoret utgör en förpliktelse som den som ansöker om att få delta i ett valfrihetssystem måste godkänna. Myndigheten bör, efter att i annonsen eller förfrågningsunderlaget angett villkoret, ställa som krav att leverantörerna bekräftar att de åtar sig att uppfylla villko- ret. Den leverantör som inte accepterar kontraktsvillkoret kan inte godkännas i valfrihetssystemet. Kontraktsvillkoret som ställs måste dock ha samband med den tjänst som leverantören ska utföra. koret ska vidare uppfylla alla de EG-rättsliga principer som gäller i dessa sammanhang, dvs. icke-diskriminering, öppenhet, förutsäg- barhet, ömsesidigt erkännande och proportionalitet. I grönt ges vägledning om vilka miljöhänsyn som kan tas. Det finns vidare ett antal mål från som ger vägledning och stöd för användandet av miljökrav. I målet C-379/98 () uttalade dom- stolen att användningen av förnybara energikällor för elproduktion tjänar ett miljöskyddsändamål, eftersom det bidrar till att minska utsläppen av växthusgaser, som är en av huvudorsakerna till kli- matförändringarna, som EU och dess medlemsstater har beslutat att motverka. I målet C-448/01 (EVN Wienstrom) ansåg domsto- len att det inte förelåg några hinder att ställa krav på att elström produceras från förnybara energikällor. Om sådana krav ställs måste det dock vara möjligt att säkerställa att den information som lämnats i anbuden är korrekt. I målet C-513/99 (Finska bussarna) tydliggjorde domstolen att miljökriterier kan användas vid upp- handling av busstransporttjänster om dessa är förenliga med de grundläggande principerna, om de har samband med kontraktets föremål och anges i kontraktshandlingarna. Även sociala kontraktsvillkor förekommer. Av direktiven fram- går att paragrafen kan utnyttjas för att främja yrkesutbildning på arbetsplatsen och anställning av personer med särskilda svårigheter att komma in på arbetsmarknaden och att bekämpa arbetslöshet. Det kan gälla att anställa långtidsarbetslösa eller att genomföra ut- bildningar för arbetslösa eller ungdomar, att följa bestämmelserna i grundläggande eller att anställa personer med funktionsnedsättning. Kontraktsvillkor får inte sammanblandas med bestämmelserna om tekniska specifikationer, som återfinns i kap. 4 i denna lag. Tilldelning av kontrakt m.m. 1 § Myndigheten ska ingå kontrakt med samtliga sökanden som inte har uteslutits enligt 7 kap. 1-2 §§ och som uppfyller de krav som angetts i annonsen och förfrågningsunderlaget. Alla sökanden ska godkännas som uppfyller lagens krav och de av myndigheten formulerade kraven i förfrågningsunderlaget. Detta innebär att det inte föreligger någon konkurrenssituation mellan leverantörerna om att få teckna kontrakt med myndigheten. Kon- traktet tecknas som framgår av förfrågningsun- derlaget. Om en myndighet vill begränsa antalet leverantörer i ett valfri- hetssystem, kan denna lag inte tillämpas. Myndigheten får i sådana fall upphandla enligt lagen om offentlig upphandling, eftersom en rangordning av leverantörerna normalt måste ske. 2 § När beslut fattats om sökanden ska få delta i valfrihetssyste- met ska myndigheten möjligt lämna skriftliga upplys- ningar till sökanden om beslutet och skälen för det. En sådan upplysning ska lämnas även när myndigheten beslutar att avbryta inrättandet av ett valfrihetssystem. Alla sökanden ska få besked huruvida de uppfyller kraven eller inte, dvs. om de blivit godkända eller ej. Underrättelsen ska vara skrift- lig. Meddelande till kommissionen om resultatet av en valfrihetsupp- handling 3 § Om det beräknade värdet av ett kontrakt uppgår till minst tillämpligt tröskelvärde enligt 3 kap. lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, ska myndigheten senast efter det att kontrakt tilldelats meddela Europeiska gemenska- pernas kommission om det. I meddelandet ska myndigheten ange om den godkänner att meddelandet publiceras. Paragrafen motsvarar 15 kap. 21 § i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling och art. 35.4 fjärde stycket i direktivet. Kravet att EU- kommissionen ska meddelas framgår av direktivet och gäller för alla B-tjänster, inklusive tjänster som tillhandahålls enligt denna lag. Bestämmelsen i direktivet har ett statistiksyfte, men genom bestämmelsen uppmärksammas även valfrihetssystem på EU-nivå. Med begreppet tilldelats avses i detta sammanhang att leverantö- ren har godkänts och tecknat kontrakt med myndigheten. 9 kap. Information och val 1 § En myndighet som tillämpar denna lag ska till enskilda lämna information om samtliga leverantörer som godkänts i systemet. Informationen ska vara saklig, relevant, jämförbar, lättförstålig och lättillgänglig. Huvudmannen, dvs. kommunen och , har ansvaret för att alla enskilda brukare, patienter/invånare oavsett fysisk eller psykisk kapacitet, får en så fullgod information som möjligt, om de olika valalternativen. Detta innebär att informationen måste anpassas till den individ som ska välja. Det ska finnas både skriftlig och muntlig information att tillgå. Information ska vara saklig, innehållsrik, jämförbar, lättförstålig och lättillgänglig. Att informationen ska vara saklig innebär att den ska vara kon- kurrensneutral och inte vara till fördel för någon eller några leve- rantör. Av socialtjänstlagen och förvaltningslagen framgår att den enskilde brukaren ska få information om hur ansökan, utredning och biståndsbeslut etc. går till. Lag om valfrihetssystem ställer där- utöver krav på att informationen om leverantörerna ska vara rele- vant. Det kan t.ex. innebära att den enskilde får information om vilka tjänster företagen tillhandahåller, information om personalen och dess kompetens, utbildningsnivå och kapacitet, språkkunskaper samt antalet anställda och antalet anställda omräknat till heltid. Vidare bör den enskilde få information om leverantörens verksamhetsmål och speciella inriktningar, personal- kontinuitet, samt resultat av brukarundersökningar. Att informationen ska vara jämförbar är viktig för att den enskilde ska kunna göra ett aktivt val. Det är viktigt att myn- digheten i informationsmaterialet presenterar eventuella skillnader i inriktning och kompetens mellan leverantörerna. Att informationen ska vara lättförstålig innebär att informatio- nen måste utformas utifrån de behov som den enskilde har. Det ska således finnas både skriftlig och muntlig information, information på andra språk och anpassad till olika former av funktions- nedsättning. Slutligen anges att informationen ska vara lättillgänglig. Detta innebär att informationen ska finnas tillgänglig på ett lätt och enkelt sätt på bl.a. kommunernas och landstingens hemsidor, genom informationsfoldrar och muntligen via personal. 2 § Myndigheten ska tillhandahålla ett ickevalsalternativ till den enskilde som inte kan eller vill välja leverantör. Myndigheten ska i förväg besluta vad som gäller om den enskilde inte vill eller kan välja. Myndigheten ska i dessa fall tillhandahålla ett s.k. ickevalsalternativ. Om den enskilde inte vill eller kan välja ska myndigheten inte slumpvis välja bland de leverantörer som tecknat avtal med myndigheten, eftersom detta skulle medföra att myndighetens agerande då kan anses vara en otillåten rangordning. Viktning eller rangordning av leverantörerna är inte tillåtet i ett valfrihetssystem. Myndighetens egenregiverksamhet kan vara ett ickevalsalternativ, eftersom huvudansvaret för verksamheten ålig- ger huvudmannen. Ett alternativ kan vara att myndigheten enligt upphandlar ett ickevalsalternativ. Ett s.k. ickevalsalternativ skulle kunna utgå från närhetsprincipen, d.v.s. utifrån principen om att den enskilde får den leverantör som ligger närmast den enskil- des bostadsadress. Det viktigaste vid valet av ett s.k. ickevalsalter- nativ är att det utgår från objektiva kriterier. 10 kap. Överprövning m.m. 1 § En leverantör som anser sig ha lidit skada eller kan komma att lida skada, på grund av att en myndighet brutit mot de grundläggande principerna i 1 kap. 2 § eller någon annan bestämmelse i denna lag, får i en framställning till allmän för- valtningsdomstol ansöka om rättelse. En begäran om överpröv- ning inges skriftligen. I skrivelsen ska sökanden ange vilken ändring som begärs. Enligt 1 § kan en leverantör som anser att myndigheten brutit mot bestämmelserna i denna lag i en framställning till länsrätten ansöka om att domstolen ska besluta om att myndigheten ska vidta rät- telse. Situationer då detta kan bli aktuellt är t.ex.; om myndigheten, efter att en väsentlig ändring av valfri- hetssystemet gjorts eller att kraven som ställs i förfrågnings- underlaget förändrats väsentligt, inte har underrättat intres- serade leverantörer genom förnyad annonsering, eller om myndigheten har utformat annonsen på annat felaktigt sätt. Vidare kräver följande situationer en möjlighet att begära rättelse; om myndigheten i förfrågningsunderlaget har ställt krav som strider mot 1 kap. 2 §, eller om myndigheten i förfrågningsunderlaget har ställt krav som står i strid mot någon annan av bestämmelserna i denna lag. Eftersom annonseringen ska ske löpande kan inte annat än rättelse komma ifråga. Det är endast sökanden eller potentiella sökanden, i ett valfrihetssystem som har rätt att ansöka om rättelse enligt 1 §. Befintliga leverantörer i ett valfrihetssystem är inte behöriga att ansöka om rättelse enligt bestämmelserna i denna lag. En begäran om rättelse ska inges skriftligen. I skrivelsen ska sökanden ange vilken ändring som begärs, dvs. ange på vilket sätt myndigheten brutit mot lagen. 2 § En leverantör som anser sig ha lidit skada på grund av att en myndighet inte godkänt leverantören i ett valfrihetssystem får i en framställning till allmän förvaltningsdomstol ansöka om rättelse. Ansökan ska ha inkommit till myndigheten från att beslutet delgivits leverantören. En begäran om överprövning inges skriftligen. I skrivelsen ska sökanden ange vilken ändring som begärs. En leverantör får ansöka om överprövning av ett beslut som går honom eller henne emot, dvs. att sökanden inte godkänts i syste- met. I beslutet ska finnas en överprövningshänvisning. Leverantö- ren ska i denna underrättas om hur en begäran om överprövning ska göras. En ansökan om överprövning inges skriftligen. I skrivelsen ska sökanden ange vilken ändring som begärs. Skrivelsen ges in till den länsrätt i vars domkrets myndigheten har sin hemvist. Begäran om överprövning ska ha kommit in från den dag då klaganden fick del av beslutet. Har begäran om överprövning kommit in , ska domsto- len avvisa den. Begäran om överprövning ska inte avvisas, om för- seningen beror på att myndigheten har lämnat klaganden en felak- tig underrättelse om hur man begär överprövning. 3 § Domstol, som har att pröva ett yrkande om rättelse, kan för- ordna att det beslut som prövas tills vidare inte ska gälla. Av rättsmedelsdirektiv (89/665/EG) framgår att medlemsstaterna har en skyldighet att säkerställa att vid första möjliga tillfälle och genom interimistiskt förfarande vidta provisoriska åtgärder i syfte att korrigera den påstådda överträdelsen eller förhindra att de berörda intressena skadas ytterligare, inbegripet åtgärder för att skjuta upp eller garantera uppskovet av förfarandet för tilldelning av offentligt kontrakt. Genom denna bestämmelse tillgodoses kra- ven enligt EG-rätten. Domstol kan således efter parts yrkande för- ordna om att ett beslut tills vidare inte ska gälla. 4 § En begäran om överprövning enligt 1-2 §§ i denna lag ska göras hos den länsrätt i vars domkrets myndigheten har sitt hemvist. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen motsvarar 16 kap. 3 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. 5 § Ett beslut som denna lag är tillämplig på får inte överklagas med stöd av 10 kap. kommunallagen (1991:900). Paragrafen motsvarar 16 kap. 4 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. 6 § En myndighet som inte följt bestämmelserna i denna lag ska ersätta därigenom uppkommen skada för leverantören. Talan om skadestånd ska väckas vid allmän domstol. Om skadeståndstalan grundar sig på 1 § ska denna väckas från det att valfrihetssystemet annonserades. Om skadståndstalan grundar sig på 2 § ska denna väckas från det att myndigheten beslutat att inte godkänna leverantören. Väcks inte talan , är rätten till skadestånd förlorad. Av rättsmedelsdirektivet 89/665/EG följer att medlemsstaterna är skyldiga att se till att en leverantör som har eller har haft intresse av att få ett offentligt kontrakt och som lidit skada till följd av en påstådd överträdelse av bestämmelserna om upphandling kan få ersättning för skadan. Rättsmedelsdirektiven omfattar även LOV i de fall myndigheten bryter mot de grundläggande bestämmelserna i 1 kap. 2 §, annonseringsskyldigheten i 3 kap. 1 § samt bestämmel- serna i kap. 4 om tekniska specifikationer. Talerätt har alla leverantörer som ansöker eller kan komma att ansöka om att delta i ett valfrihetssystem och som lidit eller kan komma att lida skada. En skadelidande leverantör ska vidta skäliga åtgärder för att begränsa sin skada. Om leverantören försummar detta får denne själv bära en motsvarande del av förlusten. Skadeståndet ska därut- över kunna jämkas om det är oskäligt med hänsyn till myndighe- tens möjligheter att förutse och hindra skadans uppkomst och omständigheterna i övrigt. Att en leverantör kan komma att lida skada i ett valfrihetssy- stem är liten, vilket torde innebära att utsikterna att få skadestånd är små. Grunden för bedömningen är att alla leverantörer har rätt att få teckna kontrakt med myndigheten. Det kan dock inte uteslutas att det kan uppstå situationer då en leverantör lidit eller kan komma att lida ersättningsgill skada. Om ett skadeståndsyrkande grundar sig på att myndigheten brutit mot de grundläggande principerna i 1 kap. 2 § eller någon annan bestämmelse i denna lag ska talan väckas från det att valfrihetssystemet annonserades. Om skadeståndsyrkande grundar sig på att myndigheten inte godkänt leverantören enligt 10 kap. 2 § i denna lag, ska talan väckas från myndighetens beslut. Väcks inte talan , är rätten till skadestånd förlorad. 7 § Bestämmelserna om överprövning enligt detta kapitel gäller inte för 9 kap.1- 2 §§. Bestämmelserna om att huvudmannen har informationsansvaret samt att den enskilde inte ska tvingas att välja kan inte överprövas enligt denna lag. En leverantör kan inte anses lida eller kan komma att lida en skada till följd av bestämmelsen, enligt rättsmedelsdi- rektivet. 8 § Regeringen meddelar föreskrifter om vilken myndighet som utövar tillsyn över valfrihetssystem enligt denna lag. får inhämta sådana upplysningar från myndigheterna som är nödvändiga för tillsynen. Upplysningen ska i första hand inhämtas genom skriftligt förfarande. Om det på grund av materialets omfång, brådska eller något annat för- hållande är lämpligare, får upplysningarna inhämtas genom besök hos myndigheten. I bestämmelsen stadgas att den myndighet som regeringen medde- lar, ska utöva tillsyn över valfrihetssystem enligt denna lag. Tillsy- nen utövas genom kontroll av regelefterlevnad och genom främ- jande av förutsättningarna för väl fungerande valfrihetssystem. 9 § En myndighet är skyldig att tillhandahålla de upplysningar som tillsynsmyndigheten begär för sin tillsyn. Alla kommuner och landsting som inför ett valfrihetssystem ska lämna de upplysning som myndigheten begär. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:1091) om offentlig upphandling 1 kap 6 a § Om en upphandlande myndighet väljer att tillämpa bestämmel- serna i lag (2009:0000) om valfrihetssystem (LOV) vid upphand- ling av hälso- och sjukvårdstjänster samt sociala tjänster, B-tjänster kategori 25 enligt bilaga 3 till denna lag, ska denna lag inte tilläm- pas. Myndighetens val att tillämpa LOV görs i samband med att annonsen för valfrihetssystemet publiceras i den nationella databa- sen enligt 3 kap. 1 § i den föreslagna lagen. Om annonsering inte ägt rum enligt bestämmelserna i blir reglerna i tillämp- bara. 16.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 16 kap. 3 § De föreslagna ändringarna har behandlats i kapitel 8. I tredje stycket föreslås föreskrifter som innebär att socialnämn- den får avvakta med att verkställa beslut om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL. Verkställandet kan bara senareläggas på sökandens begäran. En sådan begäran ska dokumenteras, i enlighet med bestämmel- serna i 11 kap. 5 § SoL, och har beslutet inte verkställts ska det omprövas. Bestämmelsen innebär en möjlighet men ingen skyldighet för socialnämnden, att på den enskildes begäran, avvakta med verk- ställandet. Avsikten med bestämmelsen är att möjliggöra för soci- alnämnden att tillmötesgå sökandens uttryckliga önskemål utan att riskera en särskild avgift. 16 kap. 6 c § Förslaget är en följdändring med anledning av det tillägg som före- slås i 16 kap. 3 §. Ändringen klargör att inte ska ansöka om särskild avgift när den enskilde begärt att verkställandet av ett biståndsbeslut ska senareläggas. ska i sin rap- portering till och revisorerna enligt 16 kap. 6 f § ange att 16 kap. 3 § tredje stycket tillämpats och att verkställandet sena- relagts på sökandens begäran. 16.4Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 6 kap. 2 § Sekretesslagen 6 kap. 2 § 3 st. reglerar den s.k. anbudssekretessen vid offentlig upphandling. Från det att anbuden kommer in till dess att den upphandlande myndigheten fattat ett tilldelningsbeslut gäller absolut sekretess. Uppgifter om anbuden får inte lämnas ut och någon skadevärdering ska inte göras. Exempel på uppgifter som inte får röjas är om visst anbud har kommit in, anbudens inne- håll eller innehåller i arbetspromemorior och andra handlingar som har upprättats av en myndighet, t.ex. egna motförslag i samband med en förhandlad upphandling. Den absoluta anbudssekretessen upphör att gälla när tilldel- ningsbeslutet är fattat. Orsaken till detta är att leverantörerna som lämnat anbud ska ges ökad insyn i processen och kunna bedöma om överprövning av ett sådant beslut ska begäras. Efter tilldel- ningsbeslutet gäller sekretess till förmån för det allmänna enligt 6 kap. 1 § första stycket första meningen och till förmån för enskilda enligt 8 kap. 10 § första stycket första meningen sekretesslagen. Sekretess kan även gälla enligt andra bestämmelser, t.ex. affärssek- retess enligt 6 kap. 1 § och försvarssekretess enligt 2 kap 2 § sekre- tesslagen. Anledningen till att det föreligger absolut sekretess fram till till- delningsbeslutet är konkurrensskäl. En potentiell anbudsgivare ska inte få kännedom om sina konkurrenter eller innehållet i konkur- renterna anbud förrän handläggningen är klar. Detta för att för- hindra kartellbildningar, prissamverkan eller andra konkurrens- snedvridande situationer. I ett valfrihetssystem föreligger ingen konkurrens mellan anbudsgivarna vid tilldelningsbeslutet. Alla leverantörer som upp- fyller kraven i förfrågningsunderlaget antas i systemet. Risken för kartellbildning eller prissamverkan i är obefintlig eftersom systemet inte bygger på ekonomiskt mest fördelaktiga anbud eller lägsta pris. Priset är i förväg bestämt av myndigheten och framgår av förfråg- Leverantörerna konkurrerar med varandra genom att attrahera brukare eller patienter respektive invånare som väljer den leverantör som hon eller han upplever levererar bästa kvalitet. Av denna anledning föreligger inte något behov av absolut sek- retess från det att anbudet kommit in till dess att myn- digheten fattat beslut att godkänna leverantören i systemet. 16.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:298) om allmänna förvaltningsdomstolar I lag om valfrihetssystem är det lämpligt att länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam. Bestämmelsen överensstämmer därmed med hanteringen av mål enligt lagen om offentlig upphandling. betänkande 1996/97:SoU18 Ändring i socialtjänst- lagen. betänkande 2002/03:NU10 Vissa konkurrens- politiska frågor. betänkande 2003/04:NU13 Moderniserad kon- kurrensövervakning. betänkande 2004/05:NU16 Transparensdirek- tivet och vissa övriga konkurrenspolitiska frågor Proposition (1981/82) Hälso- och sjukvårdslag Proposition (1979/80:1) Om Proposition (1990/91:14) Ansvaret för service och vård till äldre och handikappade Proposition (1992/93:43) Ökad konkurrens i verksamhet Proposition (1994/95:195) Primärvård, privata vårdgivare m.m. Proposition (1996/97:124) Ändring i socialtjänstlagen. Proposition (1997/98:113) Nationell handlingsplan för äldre- politiken. Proposition (1999/2000:140) Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald. Proposition (2000/01:80) Ny socialtjänstlag. Proposition ( 2001/02:80) Demokrati för nya seklet. Proposition (2001/02:142) Ändring i lagen om offentlig upphandling. Proposition (2002/03:20) Samverkan mellan kommuner och landsting inom vård och omsorgområdet. Proposition (2002/03:53) Stärkt skydd för barn i utsatta situationer m.m. Proposition (2004/05:39) Kvalitet, dokumentation och anmälnings- plikt i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade (LSS) m.m. Proposition (2004/05:62) Genomförande av EG:s direktiv om gemensamma regler för de inre marknaderna för el och naturgas m.m. Proposition (2005/06:115) Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg av äldre. Proposition (2006/07:94) Skattelättnader för hushållstjänster. Proposition (2006/07:128) Ny lagstiftning om offentlig upphandling och upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, del 1. Budgetpropositionen 2008 Om Utveckling av god kvalitet i vård och omsorg om äldre kvinnor och män. Dir. 2004:178 En stärkt och tydligare tillsyn inom område. Dir. 2007:38 Fritt val inom äldre- och handikappomsorgen. Dir. 2007:180 Tilläggsdirektiv till Utredningen om fritt val inom äldre- och handikapp- omsorgen (S 2007:04). Dir. 2007: 90 Patientens rätt i vården. Dir. 2007:146 Översyn av statistikinsamlingen avseende ekonomi och verksamhet. Dir 2008:13 Utredning om vistelesbegreppet i socialtjänstlagen i vissa situationer. SOU 1999:139 Effektivare offentlig upphandling för fortsatt välfärd, trygghet och tillväxt. SOU 2001:31 Mer värde för pengarna. SOU 2004:19 /04. SOU 2004:68 Sammanhållen hemvård. SOU 2004: 112 Frågor om Förmyndare och ställföreträdare för vuxna. SOU 2005:110 Jämförelsevis. Styrning och uppföljning med nyckeltal i kommuner och landsting. SOU 2006:28 Nya upphandlingsregler 2. SOU 2006:110 Regler för skydd och säkerhet inom demensvården. SOU 2007:65 Domstolarnas handläggning av ärenden.