sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — 1.Varje part ska anta lagstiftning och vidta andra åtgärder som kan behövas för att ge effektivt och lämpligt skydd mot eventuella repressalier eller hot, särskilt under loppet av och efter en utredning om och åtal mot förövare, åt: b.i tillämpliga fall, personer som rapporterar sådana brottsliga gärningar som konstateras enligt artikel 18 i denna konven- tion eller på annat sätt samarbetar med de instanser som genomför utredningen eller åtalet, c.vittnen som avlägger vittnesmål rörande sådana brottsliga gärningar som konstateras enligt artikel 18 i denna konven- tion, d.vid behov, familjemedlemmar till personer som avses i a och c. 2.Varje part ska anta lagstiftning och vidta andra åtgärder som kan behövas för att säkerställa och ge skydd av olika slag. Detta kan innefatta fysiskt skydd, förflyttning, identitetsbyte och hjälp med att skaffa anställning. 3.Ett brottsoffer som är barn ska ges särskilt skydd med beaktande av barnets intresse. 4.Varje part ska anta lagstiftning och vidta andra åtgärder som kan behövas för att vid behov ge medlemmar av grupper, stiftelser, föreningar eller icke-statliga organisationer som bedriver sådan verksamhet som avses i artikel 27.3 lämpligt skydd mot eventuella repressalier eller hot, särskilt under och efter en utredning om och åtal mot förövare. 5.Varje part ska överväga att ingå avtal eller arrangemang med andra stater för att tillämpa denna artikel. Artikel 29 – Specialiserade myndigheter och samordningsorgan 1.Varje part ska uppdra åt personer eller enheter att särskilt inrikta sig på att bekämpa människohandel och skydda vittnen. Sådana personer eller enheter ska ha det oberoende som krävs i enlighet med de grundläggande principerna i partens rätts- system för att kunna fullgöra sina uppgifter effektivt och fritt från obehörigt tryck. Sådana personer eller personalen i sådana enheter ska ha lämplig utbildning och tillräckliga ekonomiska resurser för sina uppgifter. 2.Varje part ska vidta de åtgärder som kan behövas för att sam- ordna sina regeringsdepartements och andra offentliga organs riktlinjer och åtgärder mot människohandel, i tillämpliga fall genom att inrätta samordningsorgan. 3.Varje part ska utbilda eller stärka utbildningen av berörd perso- nal om förebyggande och bekämpning av människohandel och om mänskliga rättigheter. Denna utbildning kan vara special- inriktad för varje organ och ska i förekommande fall inriktas på metoder som används för att förebygga sådan handel, väcka åtal mot förövarna och skydda brottsoffrens rättigheter, inklusive skydd av brottsoffren mot förövarna. 4.Varje part ska överväga att tillsätta nationella rapportörer eller andra verktyg för att övervaka statliga institutioners brotts- bekämpning och tillämpningen av kraven på nationell lagstift- ning. Artikel 30 – Domstolsförhandlingar I enlighet med konventionen om skydd för de mänskliga rättig- heterna och de grundläggande friheterna, särskilt artikel 6, ska varje part anta lagstiftning och vidta andra åtgärder som kan behövas för att i domstolsförhandlingar tillvarata: a.skyddet av brottsoffrens privatliv och, vid behov, deras identi- tet, och b.brottsoffrens säkerhet och skydd mot hot, enligt bestämmelserna i dess nationella lag och, när brottsoffren är barn, genom att särskilt sörja för barnens behov och trygga deras rätt till särskilt skydd. Artikel 31 – Jurisdiktion 1.Varje part ska anta lagstiftning och vidta andra åtgärder som kan behövas för att utöva jurisdiktion över brott som konstate- ras enligt denna konvention när brottet förövas a.inom dess territorium, b.ombord på ett fartyg som för den partens flagg, c.ombord på ett luftfartyg som är registrerat enligt den par- tens lagar, d.av någon av dess medborgare eller av en statslös person med fast bostadsort inom dess territorium, om brottet är straffbart enligt straffrätten där det begicks eller om brottet begås utanför en stats territoriella jurisdiktion, eller e.mot någon av dess medborgare. 2.Varje part kan vid undertecknandet eller när den deponerar sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutnings- instrument, i en förklaring ställd till generalsek- reterare, förklara att den förbehåller sig rätten att inte tillämpa, eller att endast i särskilda fall eller under särskilda förhållanden tillämpa jurisdiktionsreglerna i punkt 1 d och 1 e i denna arti- kel, eller någon del av dem. 3.Varje part ska vidta de åtgärder som kan behövas för att utöva jurisdiktion över de brott som omfattas av denna konvention när en person som misstänks för brott vistas inom dess territo- rium och parten inte utlämnar personen i fråga till en annan part, enbart på grund av personens nationalitet, sedan en begä- ran om utlämning mottagits. 4.När fler än en part gör anspråk på jurisdiktion över ett påstått brott som konstateras i enlighet med denna konvention, ska de berörda parterna vid behov samråda för att bestämma den lämpligaste jurisdiktionen för åtal. 5.Utan att tillämpningen av allmänna internationella rättsprinci- per påverkas ska denna konvention inte utesluta att straffrätts- lig jurisdiktion utövas av en part i enlighet med dess nationella lag. SOU 2008:41 Bilaga 5 Kapitel VI Internationellt samarbete och samarbete med det civila samhället Artikel 32 – Allmänna principer och åtgärder för internationellt samarbete Parterna ska så långt möjligt samarbeta med varandra enligt bestämmelserna i denna konvention och med användande av till- lämpliga internationella och regionala instrument, arrangemang som gjorts på grundval av enhetlig eller ömsesidig lagstiftning och nationella lagar, i syfte att: förebygga och bekämpa människohandel, skydda och stödja brottsoffer, samt utreda eller inleda förfaranden mot brott som konstateras i enlighet med denna konvention. Artikel 33 – Åtgärder beträffande personer som utsatts för hot eller saknas 1.När en part med stöd av upplysningar som den förfogar över har skälig anledning att tro att det finns en omedelbar fara för liv, frihet eller fysisk integritet för en person som avses i artikel 28.1 inom en annan parts territorium, ska den part som har upplysningarna i ett sådant nödläge lämna dem till den senare parten, så att lämpliga skyddsåtgärder kan vidtas. 2.Parterna i denna konvention kan överväga att förstärka sitt samarbete för att söka efter saknade personer, särskilt saknade barn, om tillgängliga upplysningar ger dem anledning tro att vederbörande är offer för människohandel. I detta syfte kan parterna träffa bilaterala eller multilaterala avtal med varandra. Artikel 34 – Upplysningar 1.Den anmodade parten ska utan dröjsmål upplysa den begärande parten om det slutliga resultatet av åtgärder som vidtas enligt detta kapitel. Den anmodade parten ska också utan dröjsmål upplysa den begärande parten om eventuella omständigheter som gör att den önskade åtgärden inte kan utföras eller kan avsevärt försenas. 2.En part kan utan föregående begäran inom ramen för sin natio- nella lag till en annan part lämna upplysningar som den fått i sina egna utredningar, om den anser att avslöjande av dessa upplysningar kan hjälpa den mottagande parten att inleda eller genomföra utredningar eller förfaranden om brott som kon- stateras enligt denna konvention eller som kan ge anledning till en begäran om samarbete från den parten enligt detta kapitel. 3.Innan sådana upplysningar lämnas, kan den meddelande parten begära att de hålls förtroliga eller används endast på vissa vill- kor. Om den mottagande parten inte kan tillmötesgå en sådan begäran ska den meddela detta till den upplysande parten, som då ska avgöra om upplysningarna ändå bör lämnas. Om den mottagande parten tar emot upplysningarna på vissa villkor ska den vara bunden av dessa. 4.Alla upplysningar som begärs rörande artiklarna 13, 14 och 16 och som behövs för att tillgodose de rättigheter som dessa artiklar ger ska lämnas utan dröjsmål på begäran av den berörda parten med vederbörlig hänsyn till artikel 11 i denna konven- tion. Artikel 35 – Samarbete med det civila samhället Varje part ska uppmana statliga myndigheter och offentliga tjäns- temän att samarbeta med icke-statliga organisationer, andra berörda organisationer och medlemmar av det civila samhället för att bilda strategiska partnerskap inriktade på att uppnå syftet med denna konvention. Artikel 36 – Expertgrupp för bekämpning av människohandel 1.Expertgruppen för bekämpande av människohandel (the Group of experts on action against trafficking in human beings, nedan kallad ) ska övervaka parternas tillämpning av denna konvention. 2.GRETA ska bestå av minst 10 och högst 15 ledamöter, varvid jämställdhet och geografisk jämvikt samt tvärvetenskaplig sak- kunskap ska beaktas. ska välja ledamöterna för en mandatperiod av , som ska kunna förnyas en gång, bland medborgare i de stater som är parter i denna konvention. 3.Valet av ledamöter till ska grundas på följande princi- per: a.Ledamöterna ska väljas bland personer med gott moraliskt anseende och erkänd kompetens när det gäller mänskliga rättigheter, hjälp till och skydd av brottsoffer samt bekäm- pande av människohandel, eller som har yrkeserfarenhet på de områden som denna konvention omfattar. b.De ska delta i personlig kapacitet, vara oberoende och opar- tiska i utövandet av sina funktioner och vara tillgängliga så att de kan uppfylla sina åligganden på ett effektivt sätt. c.Det får inte finnas två ledamöter av som är med- borgare i samma stat. d.Ledamöterna bör företräda de viktigaste rättssystemen. 4.Förfarandet för val av ledamöter av ska efter denna konventions ikraftträdande fastställas av minister- kommittén efter samråd med parterna i konventionen, sedan dessa gett sitt enhälliga samtycke. ska anta sin egen arbetsordning. 1.Partskommittén ska bestå av företrädarna i från de medlemsstater som är parter i kon- ventionen och företrädare för parter i konventionen som inte är medlemmar av . 2.Partskommittén ska sammankallas av generalsek- reterare. Dess första möte ska hållas efter denna konventions ikraftträdande för att välja ledamöterna av . ska sedan sammanträda på begäran av en tredjedel av parterna, ordförande eller general- sekreteraren. ska anta sin egen arbetsordning. Artikel 38 – Utvärderingsförfarande 1.Utvärderingsförfarandet ska gälla parterna i konventionen och uppdelas i omgångar vilkas längd ska bestämmas av . Vid början av varje omgång ska välja de särskilda bestämmelser som ska ligga till grund för utvärderingen. 2.GRETA ska fastställa det lämpligaste sättet att genomföra denna utvärdering. Bl.a. kan anta ett frågeformulär för varje utvärderingsomgång som kan ligga till grund för utvärde- ringen av parternas tillämpning av konventionen. Frågeformu- läret ska ställas till alla parter, och dessa ska besvara det och eventuella andra krav på upplysningar från . 3.GRETA får begära upplysningar från det civila samhället. 4.GRETA får som stöd ordna länderbesök i samarbete med nationella myndigheter och den kontaktperson som dessa utnämnt och, vid behov, med biträde av oberoende nationella experter. Vid dessa besök får ta hjälp av specialister inom särskilda områden. 5.GRETA ska utarbeta ett rapportutkast med dess analys av till- lämpningen av de bestämmelser som ligger till grund för utvär- deringen och och förslag om hur den berörda parten kan behandla påträffade problem. Rapportutkastet ska överlämnas till den granskade parten för kommentarer. ska beakta partens kommentarer när rapporten utar- betas. 6.På denna grund ska anta sin rapport och sina slutsatser om de åtgärder som den berörda parten vidtagit för att tillämpa konventionens bestämmelser. Rapporten och slutsatserna ska skickas till den berörda parten och till partskommittén. GRETA:s rapport och slutsatser ska offentliggöras sedan de antagits, tillsammans med eventuella kommentarer från den berörda parten. 7.Utan att tillämpningen av förfarandet i punkterna 1–6 i denna artikel påverkas, får partskommittén på grundval av rapporten och GRETA:s slutsatser anta de rekommendationer som riktas till parten ifråga a) om de åtgärder som ska vidtas för att genomföra GRETA:s slutsatser, om så är nödvändigt med fast- ställande av ett datum då upplysningar om att de genomförts ska vara inlämnade, och b) i syfte att främja samarbetet med parten ifråga för en riktig tillämpning av denna konvention. Kapitel VIII Samband med andra internationella instrument Artikel 39 – Samband med tilläggsprotokollet om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet Denna konvention ska inte påverka de rättigheter och skyldigheter som följer av bestämmelserna i tilläggsprotokollet om förebyg- gande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn, till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, utan tanken är att den ska stärka det skydd protokollet ger och utveckla de normer som ges i detta. Artikel 40 – Samband med andra internationella instrument 1.Denna konvention ska inte påverka rättigheter och skyldig- heter enligt andra internationella instrument i vilka parterna i denna konvention är parter eller kommer att bli parter och som innehåller bestämmelser i frågor som styrs av denna konven- tion och som tryggar bättre skydd och hjälp till offer för män- niskohandel. 2.Parterna i konventionen kan ingå bilaterala eller multilaterala överenskommelser med varandra i frågor som denna konven- tion behandlar i syfte att göra tillägg till eller stärka dess bestämmelser eller underlätta tillämpningen av dess principer. 3.Parter som är medlemmar av Europeiska unionen ska i sina inbördes förbindelser tillämpa gemenskapens och Europeiska unionens regler, i den mån sådana finns, som styr den särskilda fråga som avses och som är tillämpliga på det enskilda fallet, utan att detta ska inkräkta på denna konventions mål och syfte eller dess fulla tillämpning på andra parter. 4.Ingenting i denna konvention ska påverka staters och enskildas rättigheter, skyldigheter och ansvar enligt internationell rätt, inbegripet internationell humanitär rätt, internationella lagar om mänskliga rättigheter och särskilt, i den mån de är tillämp- liga, konvention och protokoll om flyktingars rättsliga ställning och principen om icke-avvisning i dessa. Artikel 41 – Ändringar 1.Alla förslag till ändring i denna konvention som en part lämnar in ska sändas till generalsekreterare, som ska vidarebefordra dem till medlemsstater, under- tecknande stater, stater som är parter, Europeiska gemen- skapen, varje stat som erbjudits underteckna konventionen enligt bestämmelserna i artikel 42 samt varje stat som erbjudits att ansluta sig till konventionen enligt bestämmelserna i artikel 43. 2.Varje ändring som en part har föreslagit ska meddelas , som ska lämna sitt yttrande över den föreslagna ändringen till ministerkommittén. 3.Ministerkommittén ska överväga den föreslagna ändringen och det yttrande som lämnat och kan anta ändringen sedan parterna i denna konvention efter samråd gett sitt enhälliga samtycke. 4.Texten till varje ändring som ministerkommittén antar enligt punkt 3 i denna artikel ska vidarebefordras till parterna för godkännande. 5.Varje ändring som antas enligt punkt 3 i denna artikel ska träda i kraft i den månad som följer efter utgången av en period om efter den dag då samtliga parter har underrättat generalsekreteraren om att de godtagit ändringen. Artikel 42 – Undertecknande och ikraftträdande 1.Denna konvention ska vara öppen för undertecknande av medlemsstater, de icke-medlemsstater som har deltagit i dess utarbetande och Europeiska gemenskapen. 2.Denna konvention ska ratificeras, godtas eller godkännas. Rati- fikations-, godtagande- eller godkännandeinstrument ska deponeras hos generalsekreterare. 3.Denna konvention ska träda i kraft i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då tio undertecknande stater, av vilka minst åtta är medlemsstater i , har uttryckt sitt samtycke till att vara bundna av konventionen enligt bestämmelserna i punkt 2. 4.För varje stat som nämns i punkt 1 eller Europeiska gemen- skapen som senare ger sitt samtycke till att vara bunden av konventionen ska denna träda i kraft i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då dess ratifikations-, godtagande- eller godkän- nandeinstrument deponerades. Artikel 43 – Anslutning till konventionen 1.Sedan denna konvention trätt i kraft kan minis- terkommitté, efter samråd med parterna i konventionen och efter att ha fått deras enhälliga samtycke, erbjuda en stat som inte är medlem av och som inte har deltagit i utar- betandet av konventionen att ansluta sig till den genom ett beslut som tas med den majoritet som föreskrivs i artikel 20 d i stadga och genom enhälligt beslut av ombuden för de fördragsslutande stater som är berättigade att vara leda- möter i ministerkommittén. 2.För varje stat som ansluter sig till konventionen ska denna träda i kraft i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då dess anslutningsinstrument deponerades hos general- sekreterare. Artikel 44 – Territoriell tillämpning 1.Varje stat eller Europeiska gemenskapen kan när den under- tecknar denna konvention eller när den deponerar sitt ratifika- tions-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument ange för vilket eller vilka territorier konventionen ska gälla. 2.Varje part kan , genom en förklaring ställd till generalsekreterare, utvidga konventio- nens tillämpning till varje annat territorium som anges i för- klaringen och för vars internationella förbindelser den är ansva- rig eller för vars räkning den är bemyndigad att ingå förplik- telser. För ett sådant territorium ska konventionen träda i kraft i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då generalsekreteraren mottog förklaringen. 3.Varje förklaring som har lämnats enligt de båda föregående punkterna får återtas med avseende på ett i förklaringen angivet territorium genom en anmälan ställd till general- sekreterare. Återtagandet ska gälla från och med i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då generalsekreteraren mottog underrättelsen. Artikel 45 – Förbehåll Inga förbehåll får göras med avseende på någon bestämmelse i denna konvention med undantag av förbehållet till artikel 31.2. Artikel 46 – Uppsägning 1.En part får när som helst säga upp denna konvention genom en anmälan ställd till generalsekreterare. 2.Uppsägningen ska gälla från och med i den månad som följer efter utgången av en period efter den dag då generalsekreteraren mottog underrättelsen. Artikel 47 – Underrättelser generalsekreterare ska underrätta med- lemsstater, alla undertecknande stater, stater som är parter, Europeiska gemenskapen, varje stat som erbjudits underteckna denna konvention enligt bestämmelserna i artikel 42 samt varje stat som erbjudits att ansluta sig till konventionen enligt bestämmel- serna i artikel 43 om: b.deponering av ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument, c.datum för konventionens ikraftträdande enligt artiklarna 42 och 43, d.ändringar som antagits enligt artikel 41 och datum för deras ikraftträdande, e.uppsägningar i enlighet med bestämmelserna i artikel 46, f.andra akter, underrättelser eller meddelanden som rör konven- tionen, samt g.förbehåll gjorda enligt artikel 45. Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill vederbörligen befullmäktigade, undertecknat denna konvention. Upprättad i på engelska och franska språken, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar, som ska deponeras i arkiv. generalsekrete- rare ska överlämna en bestyrkt kopia till var och en av medlemsstater, till de icke-medlemsstater som har deltagit i utar- betandet av denna konvention, till Europeiska gemenskapen samt till varje stat som erbjudits att ansluta sig till konventionen.