sou · GVB360d12 · 2008-01-01 00:00:00 — Arbovirus och deras insektsvektorer hör till de arter vars utbredningsområden sannolikt kommer att förskjutas norrut i samband med ett ändrat klimat, dels genom ett varmare åretrunt klimat, dels genom att det norröver i landet kommer att regna mer vilket kan skapa fler vattensamlingar och liknande som stickmyggor kan använda som kläckningsplatser. Temperatur och luftfuktighet har en direkt påverkan på många vektorer, medan en indirekt påverkan kan ske genom klimatets effekter på växtlighet och värddjurspopulationer. Kortare och mildare vintrar gynnar både leddjur och parasiter som övervintrar på beten. En längre, varmare växtsäsong innebär att fler utvecklingscykler hinns med och bidrar till ökade populationer av många insektsarter och vissa parasiter. Utbredningsområden kan förväntas öka vid vissa biotopförändringar, t.ex. om fjällbjörkskog täcker Bilaga B 34 SOU 2007:60 108 stora delar av nuvarande kalfjäll så kan stickmyggornas utbredning öka. Vid frekventa översvämningar av markområden kan förbuskning ske på bekostnad av skogen, vilket kan gynna blodsugande insekter och kvalster. Kortare och mildare vintrar och längre växtsäsonger gynnar förekomsten av många värd- och reservoardjur genom en ökad överlevnad (färre fryser ihjäl och det blir lättare att hitta föda året om). Vektorerna gynnas i sin tur av en ökad värddjurspopulation. Temperaturer över c:a kan ha en negativ inverkan på leddjursarter som är anpassade till det svenska klimatet (Trotta et al. En radikal temperaturhöjning kan därför initialt påverka vissa befintliga vektorer negativt. Det är dock känt att t.ex. fästingar söker skydd mot uttorkning i markvegetationens fuktighet under varma, torra perioder. Frilevande parasiter kan också påverkas negativt av radikala temperaturhöjningar men ofta är utvecklingsstadierna utanför värden temperaturtoleranta. Både parasiters och leddjurs tolerans för värmeböljor kommer dock vara beroende av vegetationens möjlighet till skydd. Vissa myggarters ägg är resistenta mot torka och kan överleva länge i markerna för att sedan kläckas i samband med regn och översvämningar, vilket setts vid mygginvasioner vid . Dessa arter (som Ochlerotatus spp.) kan komma att gynnas lokalt i ett framtida klimat. Sårbarhet och risk för uppkomst av nya sjukdomar Biologisk mångfald i befintliga ekosystem utgör ofta en naturlig kontroll av infektionssjukdomar. När balansen rubbas mellan t.ex. fågel – insekt, rovdjur – bytesdjur, eller generalister – specialister (framförallt fåglar) så ökar känsligheten för infektionssjukdomar. Ofta anses att en minskad biodiversitet medför att den vilda faunan blir mer känslig för förändringar och infektioner. Sjukdomsutbrott i känsliga/icke-immuna populationer kan få förödande konsekvenser för en art. Som exempel kan nämnas att den svenska rödrävspopulationen decimerades kraftigt efter att rävskabben introducerades i landet . Ett annat exempel är West virus som introducerades till och sedan spreds som en löpeld i fågel- och myggpopulationer över hela nordamerikanska kontinenten, förutom SOU 2007:60 Bilaga B 34 109 (se kapitel 8). När en smitta har etablerat sig i en reservoarpopulation i miljön så är det mycket svårt att få bort den. 7.2 Fisk Klimatförändringar kan tvinga många fiskarter att ändra sin utbredning eller helt eller delvis försvinna, beroende på minskad näringstillgång, ökad sjukdomsfrekvens, stress, m.m. I har två tredjedelar av alla fiskarter flyttat norrut (Science 2005). Sjukdomar som redan nu existerar i svenska vatten kan komma att gynnas av fiskarnas på grund av stress nedsatta immunitet. Nya sjukdomar, som spring vireamia of carp (SVC) och epizootisk hematopoietisk nekros () kan komma att etableras i svenska vattenområden när temperaturerna stiger. sydligare förekommande fiskarter kan komma att vandra in söderifrån. Detta kommer i förlängningen att medföra förändringar i artsammansättningen i de flesta svenska vatten. Ökade vattentemperatur kan också medföra att fisk- och skaldjursarter som endast överlever i akvarier kan komma att överleva och reproduceras i svenska vatten. Fisk och vattendjur kan också introduceras genom att utländska båtar tömmer barlastvatten i svenska vatten. Smörbulten är exempel på en fisk som etablerats på detta vis och som hotar att utarma den svenska faunan. Sjukdomsalstrande agens som kommer att gynnas av en högre vattentemperatur är t.ex. Pseudomonas anguilliseptica, olika Aeromonas och vibrioner. Klimatet håller tillbaka vissa smittämnen och gör att vi inte har några problem av dem trots deras existens. Så kan vara fallet med Yersinia ruckeri – yersinios/, en bakterie som förekommer i stora delar av och som inte orsakar problem, men som nere i ger hög sjuklighet och dödlighet för fisken. Det kan också förutses att furunkulos kommer att förekomma i väsentligt högre frekvens. Parasiter med musslor och ostron som huvudvärd kan också komma att spridas till svenska vatten. Parasiten Anguillicola crassus (simblåsemask hos ål) kommer att gynnas av en högre vattentemperatur med negativa konsekvenser för ålbeståndet som följd. Fisk kan vara bärare av vissa zoonotiska smittor. Binnikemask i gädda, Diphylobotrium latum samt Annisakis i laxfiskar är ett par exempel på parasitära zoonoser där människa kan ingå i parasitens utvecklingscykel. Av zoonotiska bakterier kan det inte Bilaga B 34 SOU 2007:60 110 uteslutas att vissa syrafasta bakterier såsom Mycobakterium marinum och M. avium intracellulare kan komma att gynnas av klimatförändringen. Även nya arter som stafylokocker kan komma att uppträda. Fiskdöd, algblomning Fisk inneslutna i kassar, dammar eller levande i små insjöar kan komma att drabbas hårt av en algblomning medan vildlevande fisk i större vatten flyttar sig från det kontaminerade området. Dödlighet i fiskpopulationer som en följd av algblomning är inte primärt orsakat av toxiner utan kan lika gärna bero på algernas syreförtärande egenskaper eller vid den efterföljande biologiska nedbrytningen. För att en mer omfattande fiskdöd till följd av toxinpåverkan ska kunna uppstå måste gifthalten också vara relativt hög. Det har t.ex. förekommit relativt omfattande blågrönalgblomningar i norra del (som är kraftigt övergödd) utan att utbredd fiskdöd har kunnat påvisas. Utbredd fiskdöd beror troligen på en rad samverkande faktorer, såsom typ och koncentration av algtoxin i den fria vattenmassan, halter av toxiner i födan (zooplankton m.m.), möjlighet för fisken att eventuellt simma bort från de mest drabbade vikarna m.m. för att nå vattenmassor med lägre toxinnivåer. När det gäller algers påverkan på fiskpopulationer är med säkerhet de indirekta skeendena av större betydelse än de direkta. Den mer kroniska inverkan en algförekomst kan medföra för fiskpopulationer beror på att algtoxiner kommer in i näringskedjan och den vägen påverkar fisken. I vilken utsträckning detta sker är relativt okänt då säkert fler substanser än de som räknas som toxiska kan ha en inverkan. Påverkan på fisken kan vara ökad infektionskänslighet, försämrad reproduktion etc. Ett exempel på en sjukdom där denna orsak inte kan uteslutas är M74 på lax där en uttömning av fiskens antioxidativa system har skett och medför en ökad dödlighet hos avkomman. Odlad fisk Betingelserna för vildlevande fisk gäller också för odlad. En ökad förekomst av infektionssjukdomar kan för odlad fisk innebära en ökad antiparasitär/antibiotika behandling som också kan ge åtföljande resistensproblem för antibiotika m.m. SOU 2007:60 Bilaga B 34 111 Vattenbruksverksamhet är beroende av hög vattenkvalitet och stabil tillgång. Hög temperatur är i ofta förknippad med minskad vattentillgång vilket i en odlingsverksamhet kan få katastrofala följder med försämrad syretillgång, ökad halt organiska ämnen och anaerob nedbrytning med svavelväteproduktion som följd. Extremväder såsom stormar kan orsaka skador och översvämningar på fiskodlingar med innesluten hantering. Detta kan medföra att fiskarter och smittämnen kommer ut och negativt påverkar inhemska arter. Nederbörd kan även orsaka tillförsel av organiska föroreningar med försämrad vattenkvalitet som följd. 7.3 Renskötsel Klimatförändringen påverkar renskötselns förutsättningar i . De kortsiktiga effekterna är förknippade i första hand med snötäckets egenskaper. En ökning av extrem väderlek med snabba temperaturväxlingar samt utökade regnmängder ökar risken för att ett islager uppstår på marken eller ovanpå snötäcket, s.k. låst bete. Både skaren och nedisningen försvårar renarnas möjligheter att själv kunna gräva fram naturligt bete, vilket leder till ökad dödlighet . Sannolikt kommer behovet av tilläggsutfodring att öka, vilket i sig medför risker för sjukdomar och dödlighet relaterad till påtvingade foderomställningar. Om tilläggsutfodring blir nödvändig under regelbundna eller så drivs näringen mot en uppfödningsform som avviker från det traditionella renskötseln och kulturen som bygger på semidomesticerade fribetande och säsongsmässigt migrerande djur Renen är unikt anpassad till det subarktiska klimatet som domineras av kyla vilket djuren tål väl, men de har lägre tolerans mot värme. Födomässigt innehar renen en särskild niche, särskilt , som inte konkurrerar med andra djurarter i fjällvärlden. Förändringar i växtsammansättningen kan förmodas påverka renens tillgång på föda. En förskjutning av trädgränsen och minskning av kalfjällsutbredning leder i förlängningen till invandring av andra arter som kan konkurrera med renen. Ett varmare klimat och ökad skogbeväxning kommer också att minska möjligheterna att undkomma blodsugande, stickande insekter vilket medför ökade störningar i form av stress för djuren då de bygger upp sig inför kommande vintersäsong . Bilaga B 34 SOU 2007:60 112 är till stor del beroende på att en god näringsreserv från sommar- och höstbete har byggts upp. Det naturliga vinterbetet, vilket är dominerat av lavar, ger energi men inte proteiner för uppbyggnad av kroppen. Ökade temperaturer kommer sannolikt att öka riskerna för parasitsjukdomar som bindvävsmask (Onchocerca) och hjärnhinnemask (Elaphostrongylus) som sprids med knott respektive sniglar. 7.4 Vilt är ett för europeiska förhållanden stort och glesbefolkat land med varierade naturförhållanden vilket ger utrymme för rika viltstammar framförallt av hjortdjur och stora rovdjur. Den svenska faunan har utvecklats efter den sista istiden och de arter som vandrat in kännetecknas av god spridnings- och anpassningsförmåga. Endemiska arter saknas nästan helt. Även om har stora glesbygdsområden är de svenska viltstammarna till artsammansättning och numerär starkt påverkade av människan. Ursprungliga arter har helt eller delvis utrotats och vissa arter har sedan återinplanterats eller genom politiska beslut tillåtits tillväxa och sprida sig. Exempel på detta är de starkt ökande stammarna av stora rovdjur och bäver. Älgstammen var en gång nästan utrotad med har genom kontrollerad jakt och god födotillgång genom storskaligt skogsbruk kunnat öka till sedda nivåer. Genom mänskliga aktiviteter har också ett flertal främmande arter som kanin och mink introducerats. De rika viltstammarna gör att det finns omfattande kontaktytor mellan vilt och tamdjur liksom mellan vilt och människor vilket gör det möjligt att överföra sjukdomar. Internationell handel med domesticerade och vilda djur liksom introduktion av nya viltarter medför alltid en risk för att exotiska parasiter och sjukdomsframkallande mikroorganismer följer med och etablerar sig i landet. Klimatförändringar kan underlätta för nya sjukdomsframkallande organismer att överleva och föra med sig nya vektorer som underlättar spridningen av nya sjukdomar. Utplanteringen och den omfattande spridningen av det en gång utrotade vildsvinet gör att svinpest skulle kunna bli endemisk i landet och detta skulle kunna hota den svenska svinproduktionen. Klimatförändringarna kommer att göra att viltarter som är klimatbegränsade som fält- och skogshare, rådjur, dovhjort och vildsvin kommer att få förändrade utbredningsområden. SOU 2007:60 Bilaga B 34 113 kommer också att medföra förskjutning av utbredningen av artegna sjukdomsorganismer och sjukdomsvektorer. 8 Infektionssjukdomar som har en känd eller misstänkt koppling till en klimatförändring Riskbedömningarna för respektive sjukdom nedan är hämtade från riskbedömningstabellerna A och B som återfinns i kapitlet Sammanfattande slutsatser och anpassningsåtgärder. Vid riskbedömningen har hänsyn dels tagits till hur starkt sambandet är mellan sjukdomsriskökning och en klimatförändring i , dels till sjukdomens konsekvens för hälsoläget i . Ett mycket starkt klimatsamband för en helt oviktig sjukdom, som badklåda ger därmed bara en låg risk, osv. Många av de sjukdomar hos människa som rapporteras enligt smittskyddslagen förekommer både som inhemsk smitta och importerade fall. Importerade fall kan ha betydelse genom att de sprider smittan vidare lokalt, t.ex. genom att avloppsvatten kommer ut i miljön, i samband med bräddning av orenat avloppsvatten vid kraftiga regn eller skyfall. Ett ökat smittryck globalt p.g.a. en klimatförändring kan komma att öka antalet importerade fall till . Nya sjukdomar kan komma att etablera sig i . Därmed ökar behovet av uppdaterad information om och utökad utbildning inom infektionssjukdomsområdet av hälso- och sjukvårdspersonal. För utökad information om respektive sjukdoms förlopp, behandlig, utbredning samt statistik var god se respektive Statens Veterinärmedicinska anstalts hemsidor. 8.1 Infektioner som drabbar enbart människa Calicivirus/Norovirus Calicivirus är en självläkande tarminfektion som ofta börjar med akuta kräkningar, buksmärtor, följt av diarréer. I gruppen humana calicivirus ingår noro- och sapovirus. På grund av diagnostiska svå Bilaga B 34 SOU 2007:60 114 righeter rapporteras från flertalet länder i huvudsak norovirus (vinterkräksjuka). Viruset kan inte föröka sig utanför värdorganismen. Smitta kan ske dels 1) från person till person; 2) från infekterad person som hanterar någon typ av livsmedel som sedan förtärs utan uppvärmning; 3) livsmedelsburen smitta t.ex. importerade frysta hallon, ostron; 4) dricksvattburen smitta; samt 5) via utomhusbad. Förekomst i Livsmedels- och vattenburna (både dricks och badvatten) utbrott av calicivirus förekommer, förutom de vanligt rapporterade utbrotten (som ofta inträffar på sjukhus och vårdhem). Många olika typer av viruset finns. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Låg risk. Detta är ett av våra vanligaste mag-tarmsjukeagens och en klimatkomponent kan därför ge upphov till många sjukdomsfall under vissa omständigheter. Detta gäller framförallt översvämningar och kraftiga regn, smitta via bevattning, inläckage i dricksvattensystem och badvattenassocierade utbrott (fler badande, längre säsonger, fler exponeringstillfällen) Denguefeber Denguefeber är en ofta allvarlig febersjukdom som orsakas av flavivirus och sprids med myggor av Aedes släktet. Denguefeber har tidigare ansetts förekomma enbart i subtropiska och tropiska områden men vektormyggor (Aedes albopictus) har det rapporterats även från . Människan är enda reservoar av betydelse. Sjukdomen är vanlig i miljöer och epidemiska utbrott förekommer. Inget vaccin och ingen specifik behandling finns. Den hemorragiska formen kan vara dödlig framförallt hos små barn. Förekomst i Endast importerade fall. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Låg risk. Risk för nordlig spridning av vektorn i . Hepatit A Hepatit A är allmänt förekommande världen över och orsakas av ett enterovirus som kan ge inflammation i levern (gulsot). Viruset utsöndras med avföringen från människa. SOU 2007:60 Bilaga B 34 115 vatten och kan anrikas i exempelvis ostron och musslor. Hepatit A virus sprids via förorenat vatten eller förorenade livsmedel men kan även spridas från person till person och sexuellt. Förekomst i Endast ett 20-tal inhemska fall rapporteras . Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Mycket låg risk. För att Hepatit A ska bli ett inhemskt klimatrelaterat problem (vattenburen smitta inkl. bad, smitta via bevattning och vid översvämning när orenat avloppsvatten kommer ut) behöver smittämnet vara vanligare förekommande än det är . Ifall en ökad smittmängd introduceras till kan en ökad klimatrelaterad exponering få stora konsekvenser p.g.a. av en stor oskyddad befolkning. Legionellainfektion Legionellabakterien är vanligt förkommande i jord och ytvatten. Sjukdomen ger lunginflammation och ev. diarré. Det är framförallt äldre personer, storrökare, och personer med nedsatt immunförsvar som drabbas. Dödsfall inträffar trots modern intensivvård. Flera olika arter inom släkten kan ge sjukdom hos människa men vanligast är Legionella pneumophila. sågs en ökning av antalet fall i några europeiska länder inklusive , Någon direkt förklaring till detta finns inte. Förekomst i Omkring 100 fall rapporteras varav drygt häften smittats i . Vattenklorering är föga effektiv då bakterien lever i symbios med en amöba som klarar hög klorering. Bakteriemängden kan minskas i vattensystemen genom att temperaturen i varmvattenberedaren hålls på minst 60oC och minst 50oC ute på ledningsnätet. Kallt vatten skall hållas kallt. Då Legionella bakterien följer med areosoler (små vattendroppar) kan de om vindriktningen är gynnsam spridas långt och även smitta personer som passerar relativt långt från utsläppet. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Medelhög risk. Ökad användning av kylanläggningar kan ge en ökad risk för utbrott av sjukdomen. Betydligt ökade vattentemperaturer i ledningsnätet (från ytvatten) skulle eventuellt kunna öka risken för tillväxt av bakterien i vattenledningar och därmed risken att smittas via dusch. Ökade temperaturer kan också öka Bilaga B 34 SOU 2007:60 116 tillväxtmöjligheterna i vattenbassänger (typ biologiska reningsdammar), samt i skrubber och kyltorn. Malaria Malaria orsakas av protozoer av släktet Plasmodium av vilka P. falciparum och P. vivax är de viktigast ur sjukdomssynpunkt. Plasmodierna är beroende av två värdorganismer för sin överlevnad och utveckling, dvs., myggor av släktet Anopheles och människan (röda blodkroppar). Förekomst i Endast importerade fall. Malaria utrotades i . Fem arter av Anopheles-myggor förekommer dock fortfarande i de södra och mellersta delarna av landet där de övervintrar i stallar och motsvarande (1983, et al ). Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Mycket låg risk: Ett varmare och fuktigare klimat i kommer att gynna förekomsten av Anopheles-myggor i regionen, inklusive i . Ökad nederbörd kan bidra till fler kläckningsplatser för myggor. Ökade temperaturer förkortar plasmodiernas livscykel. Men så länge ett land har en väl fungerande hälso- och sjukvård som snabbt behandlar alla infekterade personer (som i fall har smittats utomlands) innebär en ökning av myggpopulationen i sig inte en ökad risk för inhemsk spridning av malaria. Rotavirus Rotavirus är det vanligaste diagnostiserade diarréviruset hos barn i . Liksom andra virus kan rotavirus inte föröka sig utanför den levande organismen. Förekomst i Rotavirus är vanligt förekommande. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Mycket låg risk: Utbrott skulle kunna uppkomma genom avloppskontaminerat dricksvatten p.g.a. ökade flöden. Risken för kontamination ökar vid extremväder såsom översvämningar, ras och skred, m.m. SOU 2007:60 Bilaga B 34 117 Shigellainfektion/Bacillär dysenteri/Rödsot Shigellainfektion är en allmänt förekommande mag- och tarmsjukdom i stora delar av världen. Människan är enda reservoar av betydelse. Bakterien kan spridas från avloppspåverkat vatten, både till dricksvatten och via grönsaker som bevattnats med förorenat vatten. Person till personsmitta förekommer också. Förekomst i I rapporteras c:a 500 fall varav flertalet () är utlandssmittade. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Mycket låg risk. Risken kan öka för vattenburen smitta vid kraftiga regn när även avloppsanläggningar påverkas (bräddning), men bedöms inte vara stor eftersom antalet smittade personer i landet är relativt få och bärarskapet är kort. Tyfoidfeber och Paratyfoidfeber Orsakas av Salmonella thyphi och S. parathyphi. Smittöverföring sker genom förorenat vatten, livsmedel men även från person till person. Symtomen är feber, diarré och buksmärtor men kan kompliceras av infektioner i skelettet, lederna och njurarna samt av blodförgiftning. Utan antibiotikabehandling är dödligheten ganska hög. Förekomst i Omkring 20 fall av vardera sjukdomen rapporteras i . Flertalet har smittats utomlands. Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Mycket låg risk: Inhemsk smittspridning via livsmedel är inte trolig. För att bli ett inhemskt klimatrelaterat problem (vattenburen smitta, smitta via bevattning och vid översvämning så att orenat avloppsvatten kommer ut) behöver smittämnet vara vanligare förekommande än det är . Vibrioner Sjukdomarna orsakas av olika vibriobakterier. De vanligast förekommande på våra breddgrader är Vibrio cholerae (ej O1 eller O139) och V. vulnificus. V. cholerae (ej O1 eller O139) benämns badsårsfeber för att kunna skiljas från V. cholerae O1 och O139, (som smittar via dricksvatten och andra livsmedel) vilka ger de typiska kolerasymtomen med frekventa vattentunna diarréer. Bilaga B 34 SOU 2007:60 118 cholera (ej O1 eller O139) är vanliga i bräckt vatten, optimal salthalt mellan och , men har även isolerats från sötvatten. Bakterierna gynnas av vattentemperaturer över och växt av plankton bl.a. blågröna alger. Infektioner med V. cholerae (ej O1 eller O139) ger skilda symtombilder beroende på var bakterien får fäste när man badar; ex. yttre hörselgångsinfektion, eller allvarliga sårinfektioner med efterföljande blodförgiftning. Riskgrupper för allvarliga symtom och dödsfall är äldre immunsvaga personer eller personer med allvarliga bakomliggande sjukdomar. V. vulnificus har liknande tillväxtbetingelser och kan även ge en badsårsliknande symtombild. Livsmedelsburen smitta från okokta skaldjur framförallt ostron har rapporterats från olika delar av världen, dock ej . Det drabbar framförallt personer med leversjukdom och vid blodförgiftning är dödligheten . En annan vibrion som smittar via rå fisk och skaldjur är V. parahemolyticus . I har den bara gett utbrott i samband med konsumtion av importerade kräftor. Förekomst i Vibrioinfektioner (utom V. cholerae O1 och O139) har bara varit anmälningspliktiga . har ett (2004), tre (2005) respektive åtta (ett av fallen var V. vulnificus ) (2006) fall rapporterats av badsårsfeber. Tre av åtta som insjuknade avled. rapporterades också flera fall från andra europeiska länder vilket troligen har samband med de relativt höga badvattentemperaturerna under den . Förväntad effekt av klimatförändring på förekomst och spridning Hög risk. Mikroorganismen finns i t.ex. men tillväxer under varma somrar (vattentemperaturer >20ºC), speciellt när algblomning förekommer. Varmare somrar innebär också att fler personer badar längre och oftare vilket ytterligare ökar risken för insjuknande i badsårsfeber. V. parahemolyticus finns normalt inte i svenska vatten men kan eventuellt öka med varmare vattentemperaturer. SOU 2007:60 Bilaga B 34 119 8.2 Zoonoser Aeromonas Aeromonas orsakas av en miljöbakterie som kan förekomma i jord och ytvatten. Det finns flera olika serotyper, troligtvis är inte alla patogena för människa. Aeromonas ger mag-tarmbesvär. Vatten och livsmedelsburen smitta är vanligaste smittvägen. A. hydrofila och A. sobria drabbar även vattenlevande fåglar och ibland däggdjur. Förekomst i Det är inte känt hur vanligt förkommande bakterien är hos människa då sjukdomen inte är anmälningspliktig. Enstaka dricksvatten- och livsmedelsburna utbrott har rapporterats. Aeromonas påträffas ibland i vattenledningsvatten utan att den orsakar några kända sjukdomsfall.