sou · GVB324 · 2008-01-01 00:00:00 — Med jourtid menas samt mellan fredag kl. 1700 och måndag kl. 0800. Tabell 8.9 Andel av samtliga förrättningar hos distriktsveterinärerna som utförts under jourtid 2000-2005, procent redovisas också hur många jourfall som inträffar under dag- respektive under nattjour.TPF6FPT Den klart över- vägande andelen jourförrättningar utförs under dagjour. 6TP PT Med dagjour (jour 1) avses 00–08 00 och 00–20 00 samt 00–20 00. Med nattjour (jour 2) avses alla nätter 00-06 00. utfördes av samtliga förrättningar i landet under dagjour och under nattjour. Andelen förrättningar under nattjour var lika stor som . Andelen jourförrättningar under dagjour minskade däremot något till av det samlade antalet förrättningar. inträffade sammanlagt 8 554 jourfall under nattjour och 33 866 under dagjour. Det innebär att en distriktsveterinär igenom- snitt hade ca 25 jourfall under nattjour , dvs. ungefär ett fall varannan journatt. Antalet förrättningar under dagjour, dvs. helg- dagar mellan 0600 och 20 00 samt kvällar och morgnar vardagar, uppgick till i genomsnitt 112 per distriktsveterinär. Enligt regleringsbrevet är förebyggande djurhälsovård, främst åt lantbrukets djur, en prioriterad verksamhet inom DVO. Inom denna verksamhetsgren ges framför allt rådgivning till djurägare. Antalet lantbruksdjur inom den förebyggande djurhälsovården har varit ganska . En smärre nedgång av antalet diagnoser inom den förebyggande verksamheten inträffade i förhåll- ande . Antalet diagnoser inom verksamheten med före- byggande djurhälsovård har dock ökat i ett längre tidsperspektiv. En tydlig trend är att antalet hästar och sällskapsdjur ökar kraftigt, även i förebyggande djurhälsovård, och svarar för nästan hela den samlade uppgången i verksamhetsgrenen. Tabell 8.10 Antal diagnoser i förebyggande djurhälsovård per djurslag hos distriktsveterinärerna 2000 - 20TT T05 Att utföra offentliga veterinäruppgifter, som innefattar myndig- hetsutövning är, vid sidan av uppgiften att upprätthålla en riks- och dygnstäckande jour, en del av det statliga uppdraget till distrikts- veterinärerna. Denna verksamhet är dock långt mindre omfattande än jourverksamheten. Den vanligaste offentliga uppgiften avser uppdrag att vara officiell veterinär, men det förekommer också att distriktsveterinärer åtar sig uppdrag att t.ex. vara ban- och tävlingsveterinär. Bland de officiella veterinäruppgifterna svarar intygsskrivning, särskilt exportintyg, för den klart övervägande delen. De offentliga uppdragen svarar för en liten del, omkring 2 pro- cent, av den samlade verksamheten. Vissa variationer förekommer dock över landet. I är andelen offentliga uppgifter i verksamheten högre än i norra . Det beror på att export- intyg, som är det klart vanligaste offentliga uppdraget, ska utfärdas , 24 eller , före avresan. Intygen utfärdas då, av praktiska skäl, ofta på gårdar eller uppsamlingsplatser i närheten av utskeppningshamnarna i och . Tabell 8.11 Andel av samtliga förrättningar hos distriktsveterinärerna som avser offentliga uppdrag i södra, mellersta och norra 2000-2005, procent Det största antalet offentliga uppdrag förekommer i Skåne- och . Flest uppdrag, 1 814 st, utfördes i . Det motsvarar av distriktsveterinärernas samtliga förrättningar i detta år. Både antal och andel offent- liga uppdrag har dock minskat i från 2 252 uppdrag () . I utfördes 1 345 offentliga uppdrag . Det motsvarar av det sam- lade antalet uppdrag i länet. Även här de offentliga uppdragen min- skat i antal , då 1 924 offentliga uppdrag utfördes. motsvarade då av samtliga förrättningar i Västra Göta- land. I några län har antalet offentliga uppdrag ökat något. Det gäller t.ex. , och län. Antalet offentliga uppdrag varierar i dessa län mellan ca 100 och 300 . I övrigt har den offentliga verksamheten minskat i nästan hela landet. Mest dramatisk har minskningen varit i , om både antal upp- drag och den procentuella förändringen beaktas. Där minskade an- talet offentliga uppdrag från 714 uppdrag till 2003 och 254 uppdrag . Det innebär att de offentliga uppdragens andel av det totala antalet förrättningar minskat från drygt tre pro- cent till knappt län en procent i . Även i har den offentliga verksamheten mer än halverats, från 203 uppdrag till 95 uppdrag . centrala ledningen består av av- delningschef, biträdande avdelningschef och avdelningssekreterare. Även Distriktsveterinärenheten (DV-enheten) är centralt placerad. Enheten består av 26 personer, varav 5 män och 21 kvinnor. Enhet- en hanterar all administration inom organisationen. En viktig upp- gift för enheten är att utveckla och effektivisera arbetsmetoder och processer i verksamheten.TPF7FPT DV-enheten finansieras helt med det statliga anslaget 42:2. En del av anlagsmedlen används för köp av tjänster, t.ex. stödfunk- tioner såsom upphandlings- och IT-stöd, av . Via pålägg bidrar DV-avdelningen även till att täcka kostnader för centrala verksfunktioner i , såsom kostnader för verksledning och lokaler. Personalenheten handlägger rekryteringsärenden och hanterar arb- etsmiljöfrågor, rehabiliteringsärenden, förhandlingar, avtal och alla andra förekommande personalrelaterad frågor. 7TP PT Framställningen i detta avsnitt bygger på ett skriftligt underlag från DV- avdelning. också för löneadministration för samtliga anställda i distriktsveteri- närorganisationen. Ekonomienheten hanterar all ekonomiadministration, dvs. redovis- ning, budget, resultat och uppföljning både på central nivå och för veterinärstationerna. Enheten sköter också det fortlöpande arbetet med bokföring av ekonomiska transaktioner såsom fakturering av kunderna, inbetalningar, kravhantering, leverantörsfakturahanter- ing och utbetalningar. Enheten ansvarar för samordning och utveckling av IT-hjälp- medlen. Enheten äger och förvaltar bl.a. det fakturerings- och jour- nalföringssystem som används av veterinärer och veterinärassi- stenter i fältverksamheten. Enheten ansvarar också för yttre IT- support som en service till fältverksamheten i veterinärstationerna. Kommunikationsenheten ansvarar för och utvecklar kommunika- tionen inom organisationen men även i förhållande till kunderna. Arbetet består bl.a. i att utveckla informationsvägarna inom orga- nisationen för att säkerställa att de anställda har rätt information vid rätt tillfälle, vilket är extra viktigt vid t ex ett utbrott av smitt- sam sjukdom. Enheten ansvarar för kompetensförsörjningen inom organisation- en, dvs. kartlägger kompetensbehov, fördelar medel för kompe- tensutveckling samt utarbetar utbildningsinsatser. Enheten tar bl.a. fram utbildningar i egen regi där föreläsare rekryterats dels inom organisationen, dels externt. I kompetensutvecklingen ingår även kompetensförsörjningen i fråga om ledarskap. har ledarskapsutbildningar för organisationens chefer anordnats. Utöver de verksamhetsområden som beskrivs ovan utförs en mängd arbetsuppgifter på enheten, såsom utredningsarbete, skade- ståndshantering, upphandlingsarbete, lokalförsörjning, inköp av div utrustning etc. Vid utbrott av smittsamma sjukdomar, typ AI och salmonella, arbetar enheten intensivt med de praktiska uppgifterna i smittskyddsarbetet. Avdelningen arbetar även med rekrytering av personal till smittskyddsarbete samt praktiska frågor som logi, ut- rustning, resor etc. till berörda veterinärer. Verksamhetens finansiering och resultat Den samlade kostnaden för distriktsveterinärverksamheten var ca . Härav avser kostnader i stationsverksamheten ute i landet och 37 miljoner kro- nor kostnader för den centrala verksamheten, bl.a. central admini- stration, IT-kostnader och fortbildning. Vissa av dessa kostnader berör i första hand stationsverksamheten, men av skäl som närmare redovisas i det följande, har dessa kostnader direktfinansierats med anslagsmedel och belastar inte veterinärstationernas ekonomiska resultat. Distriktsveterinärernas verksamhet ute i veterinärstationerna fin- ansieras i första hand med avgifter. I den mån dessa inte räcker för att täcka kostnaderna, tillförs medel från det statliga anslaget 42:2. Det statliga anslaget används också för direkt finansiering av cen- trala kostnader för med 26 an- ställda. Av anslaget, som totalt omfattade drygt 94 miljoner kro- nor, användes ca till förlusttäckning i den operativa verksamheten i stationerna och ca 33 miljoner till perso- nalkostnader och andra centrala kostnader i , t.ex. löner i DV-avdelningen och ett verksinternt bidrag för att täcka DV-avdelningens andel av kostnaderna för verksledning och admi- nistration. Övriga anslagsmedel användes bl.a. för bidrag till avläg- set boende djurägare och till kompetensutveckling. Tabell 8.12 visar hur det statliga anslaget till distriktsveterinär- erna har använts . Samtliga kostnader med undan- tag för posten stationer är centrala kostnader enligt de kriterier som beskrivs nedan. Posten stationer avser bidrag till stations- verksamheten för att täcka underskotten i denna del. Tabell 8.12 Användningen av anslag 42:2 , 2003 och 2005, tkr Anslag 42:2, totalt Stationer (förlusttäckning) Administrativt pålägg i DV- enheten (verksledning m.m.) -4 835 I den interna redovisningen delas kostnader och intäkter upp mellan stationsverksamheten och den centrala verksamheter. En ytterligare fördelning sker inom stationsverksamheten. De direkta intäkter och kostnader, som bokförs på stationerna, delas upp i tre resultatblock (verksamheter) där resultaten mäts. Det möjliggör inbördes jämförelser mellan de olika stationerna och bedömningar av hur de utvecklas över tiden. Stationscheferna följer upp resul- tatet för respektive station och tar fram budget utifrån centralt fastställda mål. Ett sådant mål är att stationsblocket och rese- blocket ska ge överskott. För arvodesblocket finns inga eko- nomiska mål uppställda. Stationerna har vissa möjligheter att råda över hur utfallet i den egna stationen blir. DV-avdelningens ekonomiska redovisning på Ersättning för egna bilar Bara den del av anslaget som används för resebidrag till avlägset bo- ende djurägare fördelas på stationerna, men medlen bokförs även i denna del centralt. Det finns, som framgått, en rad ytterligare kost- nader som inte fördelas på stationsnivå. Dessa beslutas, admini- streras och bokförs i DV-enheten centralt. Sådana kostnader delas efter olika centrala verksamhetsområden, där respektive ansvarig lägger budget och följer upp resultaten. De kostnader som bokförs centralt avser i huvudsak följande poster. Personalkostnader för administrativ personal Pålägg SJV (verksledning m.m.) Övriga kostnader för central administration t.ex. fakturering och kundförluster Stationsgemensamma kostnader t.ex. vissa vikariekostnader, in- ventarier etc. IT-kostnader för hårdvara, utveckling och förvaltning Kompetensutveckling av veterinärer och assistenter Personalkostnader avseende rehabilitering och hälsovård Rekryteringskostnader för veterinär- och assistentpersonal. Enligt DV-enheten finns flera skäl till att de nu berörda kost- naderna inte fördelas på stationsnivå utan direktfinansieras med an- slagsmedlen. En sådan faktor, som framhållits för Veterinärutred- ningen, är att de är av indirekt eller övergripande karaktär. En för- delning på stationsnivå skulle kräva ett antal fördelningsnycklar, eftersom de olika kostnadsslagen berör de stationerna i varierande grad. Faktureringskostnader kan t.ex., enligt , för- delas utifrån storlek på stationens omsättning, alternativt utifrån antalet förrättningar vid respektive station. Vikariekostnader och kompetensutveckling kan fördelas efter direkt användning eller, möjligen, utifrån lönekostnader. Enligt skulle det inte vara rättvist att belasta de enskilda stationerna med vissa typer av kostnader, t.ex. kostnad för kompetensutveckling och för kostsamma rehabiliteringsfall. Jord- bruksverkets DV-avdelning har också anfört att administrations- kostnaderna skulle bli orimligt höga om de centrala kostnaderna fördelas på stationsnivå. Det beror på att det är resurskrävande att ta fram fördelningsnycklar för ett så stort antal resultatenheter. Härtill kommer att stationerna bara har ett be- gränsat resultatansvar. De har t.ex. inte rätt att själva anställa perso- nal. De har inte heller möjlighet att köpa inventarier för mer än små belopp, om inte utgiften först godkänts på central nivå. Med de principer för fördelning av kostnader mellan å ena sidan admi- nistration och centrala kostnader och, å andra sidan, operativ verksam- het som tillämpas, är det ganska svårt att få en uppfattning om det faktiska ekonomiska resultatet. Det gäller inte minst ute i landets olika regioner. Utredningen har efterfrågat närmare data om den ekonomiska situationen på stationsnivå. Enligt skulle det emellertid vara omöjligt att dra några slutsatser av en sådan redo- visning, eftersom en mängd brister leder till att den bild som skulle framträda blir missvisande. Det är därför, enligt verkets bedöm- ning, inte meningsfullt att se närmare på sådana stationsspecifika data. De huvudsakliga bristerna är, enligt , följan- de. Endast vissa direkta kostnader kan fördelas på stationerna. Detta innebär att resultatjämförelser stationer emellan omöjlig- görs. Endast direkta intäkter och intäkter för den del av anslaget som gäller ersättning till avlägset boende djurägare kan fördelas på stationerna. Redovisningsprinciperna har förändrats över tiden. Olika intäkts- och kostnadsslag har bokförts olika över åren. Ackumulerade överskott och underskott på stationsnivå exi- sterar inte. Särskilda omständligheter och extraordinära händel- ser har stor genomslagskraft, eftersom stationerna skulle vara relativt små resultatenheter. Om t.ex. en station drabbats av personalbrist eller ett visst år byggt om lokalerna så får detta stor inverkan på resultatet. Stationerna har helt olika förutsättningar vilket gör att eventu- ella resultatmål inte kan sättas generellt. Sådana omständigheter kan vara geografi, djurtäthet, personalsituation m.m. Det är omöjligt att göra resultatjämförelser stationer emellan utan att närmare känna till deras förutsättningar. förekommer mycket samarbete mellan stationer och en fullständig kostnads- och intäktsfördelning sker då inte mellan enheterna. Däremot bedömer verket att ekonomiska data på länsnivå kan be- lysa variationer över landet i verksamhetens ekonomi. Svängningar i resultat över tiden till följd av personalomsättning, lokala invest- eringar och de övriga faktorer som redovisats, påverkar resul- tatet betydligt mindre på länsnivå än på stationsnivå. Om ses som ett samlat företag står det klart att verksamheten visat tämligen stora underskott, om- kring sex miljoner . minskade underskottet till . Intäkterna från avgifter respektive anslag ökade med vardera första hälft. De samlade kostnaderna ökade med . Personalkostnaden är den klart största kostnadsposten. Dessa kostnader ökade med med till ca . Distriktsveterinärernas årsresultat 2000, 2003 och 2005, tkr Bidraget till avlägset boende har ett särskilt bidrag utgått till avlägset boende djurägare vid förrättningar avseende lantbruksdjur. Bidraget finans- ieras genom anslag 42:2, varav högst får utnytt- jas till resebidraget . Djurägaren har möjlighet att få bidrag för att täcka veterinärens reskostnader i den del som överstiger tur och retur. Ändringen gjordes för att djurägare skall unna få bidrag även för privatpraktiserande veterinärers resor i samband med sjuk- besök hos lantbruksdjur inom oförändrade anslagsramar. I själva verket har resebidraget utnyttjats mindre än . användes till resebidrag och av den totala anslagsramen om . Minskningen beror på att bidraget inte utnyttjats i sam- band med privatpraktikers förrättning i den utsträckning som för- väntats. års avsåg förrättningar genom privat- praktiker. Nedgången i antalet förrättningar med lantbruksdjur är en annan orsak till att bidraget utnyttjats mindre . I nästan alla län går verksamheten i stationerna med underskott. Enbart i och i uppvisas ett smärre överskott från de tre verksamhetsblocken sammantaget. I låg kostnadstäckningsgraden strax och i motsvarade intäkterna av kostnaderna. Det ekonomiska resultatet i respektive verksamhets- block på länsnivå redovisas också i bilaga 2. Tabell 8.15 Kostnadstäckningsgrad för distriktsveterinärstationer länsvis, procent De västmanländska stationerna omsatte mindre än 2 miljoner kro- nor och stationerna i 2005. Det finns två stationer i vardera länet, Sala och i och Finsta och Vårsta i län som går med vinst. I resten av landet bedrivs verksamheten med förlust. Här skall dock observeras att de redovisade resultaten endast av- ser de kostnader och intäkter som ingår i stationsverksamhetens tre block enligt tabell 8.13. Från ett företagsekonomiskt perspektiv bör därmed noteras att bjuder på en del service, t.ex. personalfunktion, central administration, kompetensut- veckling och IT-funktioner inklusive datasupport. Kostnaderna för dessa servicefunktioner, som dock nyttiggörs stationsverksam- heten, dras direkt från anslaget utan att belasta det ekonomiska resultatet i stationerna. Om så däremot skulle ske, ökar under- skotten ytterligare. Det är framförallt de negativa resultaten i arv- odesblocket som slår igenom och ger ett samlat underskott. Arv- odesblocket visar underskott i nästan alla län. Motsatt förhållande gäller för stationsblocket som med få undantag ger överskott i sta- tionerna. Reseblocket ger överskott i de flesta län. Detta skall ses mot bakgrunden att det ekonomiska målet med överskott endast gäller stationsblocket och reseblocket. Verksamheten tycks därmed drivas i enlighet med de ekonomiska mål och riktlinjer som för när- varande gäller. Av tabell 8.15 framgår också att ganska små för- ändringar skett över tiden. En tydlig trend är att graden av kost- nadstäckningen långsamt ökar i de flesta län, liksom på riksnivå. Ganska stora skillnader finns mellan länen när det gäller org- anisationens storlek. Störst är verksamheten i , där den omsätter nästan . Härefter kommer Väster- botten och med vardera . I , som vid sidan av har flest lantbruksdjur, omsattes ca . Enligt har det under en följd av år varit besvärligt att rekrytera nya distriktsveterinärer. Det gäller såväl anställningar tills vidare som längre och kortare vikariat. Svårigheterna har ökat . Det finns flera orsaker till rekryteringsproblemen. Personal- rörligheten inom organisationen är relativt hög.TPF8FPT har ovanligt många distriktsveterinärer gått i pension. 8TP PT Personalrörligheten bland tillsvidareanställda inom var . gaste orsaken är, enligt , den brist på veterinärer som präglar den veterinära arbetsmarknaden. Verket vill här också framhålla att allt fler unga kvinnor blir distriktsveterinärer. Det leder till ett stort behov av vikarier på grund av många för- äldraledigheter. Denna utveckling sammanfaller med att efterfrågan på veterinära tjänster i samhället ökat. DVO har gjort har vidtagit flera åtgärder för att rekrytera utländska veterinärer, bl.a. en återkommande rekryteringsaktivitet i i samarbete med arbetsförmedlingen. hade fem danska och tre nor- ska veterinärer kortare vikariat. var ca 15 danska och nor- ska veterinärer anställda tills vidare eller på längre vikariat. Problemen med nyrekrytering förekommer över hela landet, men de är, enligt DV-avdelningen, svårast att lösa i landets norra delar och i andra glesbygdsområden, exempelvis i . AB Trav och galopp (ATG) startade . ATG ägs av () och (). Verksamheten med hästsjukvård är ett uttryck för en strävan i hästsektorn att ta ett större, samlat ansvar för en god och adekvat hästsjukvård, i första hand åt trav- och galopphästar. Som ett led i denna strävan inrättades de första häst- klinikerna samt infördes ett särskilt utbildningsprogram för veteri- närer, som ville bli specialister i hästsjukvård. Sammantaget har ett sextiotal av landets totalt ca 70 hästspecialister fått specialistutbild- ning vid ATG:s hästkliniker. Av dessa arbetar ca 25 inom bolaget. Övriga bedriver egen verksamhet eller är anställda vid något av de fem djursjukhus, som är specialiserade på häst- sjukvård. Examination sker genom Veterinärmedicinska sällskap efter särskilt be- myndigande från Jordbruksverket.TPF9FPT överfördes verksamheten med hästsjuk- vård från ATG till ett nybildat bolag, , som till en början helägdes av ATG. Bolaget överläts till , ägt av hållningens främjande (NS). 9TP PT Se kapitel 4. Verksamheten med hästkliniker har successivt byggts ut och om- fattar nu 24 kliniker och ett hästsjukhus i . Klinikerna är i regel belägna i anslutning till landets trav- och galoppbanor. Den geografiska närheten till travet präglar alltjämt verksam- heten, eftersom en stor del av besöksunderlaget vid klinikerna ut- görs av travhästar med rörelsestörningar. Andelen ridhästar ökar dock och även i denna kategori är ortopediska problem vanliga besöksorsaker. Andra vanliga besöksorsaker är luftvägssjukdomar, kastrering, försäljningsbesiktningar och sårskador. Klinikerna är utrustade med digitalröntgen, ultraljudsutrustning, EKG-apparat och utrustning för videoendoskopi. För friska hästar erbjuds tjänster som vaccinationer, utfärdande av hästpass, hälso- kontroller och tandvård. äger den del av , som behandlar hästar. Här finns landets enda utrustning för magnetresonanstomografi (MRT) med kapacitet för häst samt ett bilddiagnostiskt centrum, som drivs i samarbete med Blå Stjärnans djursjukhus i . Detta samarbete sker inom ett av parterna samägt bolag, Bilddiagnostik i . har ett flertal av ATG:s kliniker, 19 stycken, kopplats samman i ett digitalt nätverk för bilddiagnostik. ATG-klinikerna bemannas med veterinärer, tekniska assistenter och, vid utvalda kliniker, även med hovslagare. På vissa kliniker, företrädesvis i norra , tjänstgör en ensam veterinär. I södra och bemannas klinikerna i regel med två eller flera veterinärer. Sammanlagt har bolaget ca 130 anställda, varav knappt 50 är veterinärer. Tabell 8.16 visar den ekonomiska utvecklingen i ATG Hästklinik- erna AB exklusive finansiella intäkter och kostnader. Årets resultat blev och drygt en miljon kro- nor när de finansiella posterna, såsom koncerninterna transaktioner och räntor, beaktas. Notera att bolaget startade . Det första räkenskapsåret omfattar därför . Tabell 8.16 Viktigare intäkter och kostnader i ATG Hästklinikernas rörelse samt rörelse resultat 2003 – 2005, tkr Källa: ATG Hästklinikernas årsredovisningar 2003 - 2005 Posterna anslag från ATG respektive från SLU avser driftstöd för viss verksamhet. Anslaget från ATG används dels till att ge drift- stöd till kliniker i hästglesa områden i glesbygd främst i norra , dels till fortbildning i hästsjukvård för veterinärerna inom organisationen. Anslaget fördelas ungefär lika, ca vardera, mellan de två användningsområdena. I samband med bud- get för budgeteras även kostnader för att hålla klinikerna i hästglesa områden öppna samt för utbildning. budgeterades kostnaden för driftstöd till kliniker till och kostnaden för utbildning till 4 miljoner kro- nor. Utfallet blev ca 4 miljoner för vardera verksamheten. utgår driftstöd bl.a. till klinikerna i , , , , (), , Bor- länge och . Stödet motsvarar, för varje klinik, skillnaden mellan de samlade intäkterna och kostnaderna på kostnadsstället (kliniken). Till klinikens egna kostnader läggs även klinikens andel av overheadkostnaderna för central administration. Denna beräk- nas utifrån klinikens andel av de samlade kostnaderna i verksam- heten. Ett normalt värde på en sådan andel är . 10TP PT Bolaget startade , varför det första räkenskapsåret omfattar . Det statliga anslaget från SLU avser bl.a. kostnader för utbild- ning av hovslagare vid i . Det statliga anslag- et för hovslagarutbildningen uppgick till 3,2 miljoner kro- nor. har dessutom erhållit från SLU som kostnadsersättning för bolagets åtaganden i samband med utbildning av djursjukvårdare vid SLU:s djursjukvårdarprogram. Anslaget i denna del var även avsett att täcka vissa övergångskostnader i samband med att ATG Häst- klinikerna övertog driften av Hovslagarskolan.