sou · GWB368 · 2008-07-04 00:00:00 — Paragrafens innehåll är nytt och anger att sanktionsavgiften ska påföras oavsett om uppsåt eller oaktsamhet föreligger, dvs. med strikt ansvar. Avgiften ska dock inte påföras om det är oskäligt. Både subjektiva och objektiva omständigheter ska beaktas vid denna prövning. Särskilt ska omständigheterna i punkterna 1 och 2 beaktas. Okunskap om gällande regler, glömska, tidsbrist eller dåliga rutiner ska inte medföra befrielse. De omständigheter som kan ha betydelse ska vara av typen laga förfall. Någon möjlighet till jämkning av sanktionsavgiften finns inte. Byggsanktionsavgift ska inte tas ut, om rättelse sker innan frågan om påföljd eller ingripande enligt detta kapitel tas upp till överläggning vid sammanträde med . Byggsanktionsavgift ska inte heller tas ut, om åtgärden avser rivning av en byggnad och riv- ningen har företagits 1.med stöd av lag eller annan författning eller annars varit nöd- vändig för att undanröja risk för människors liv eller hälsa eller för att avvärja eller begränsa omfattande skada på annan egendom, eller 2.därför att byggnaden till väsentlig del hade skadats genom eldsvåda eller någon annan liknande händelse. Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, får bygg- sanktionsavgift inte beslutas för den gärning som omfattas av före- läggandet eller förbudet Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 14.5.2 och 14.5.3. Första stycket i paragrafen motsvaras av nuvarande 5 §. Andra stycket är nytt och innebär ett förbud mot dubbla sanktioner, dvs. att bygg- sanktionsavgift inte ska beslutas om ett vitesföreläggande eller vitesförbud för samma gärning har överträtts. Byggsanktionsavgiften ska tas ut av 1.den som när överträdelsen begicks var ägare av den fastighet eller det byggnadsverk som den olovliga åtgärden avsåg, 2.den som begick överträdelsen, 3.den som har beretts genom överträdelsen. Om två eller flera är skyldiga att betala byggsanktionsavgift, är de solidariskt ansvariga för avgiften. beslutar om byggsanktionsavgift, ska den eller de som anspråket riktas mot ges tillfälle att yttra sig. Byggsanktionsavgiften ska tillfalla kommunen. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 14.5.2. Första och andra styckena motsvaras av 9 och 10 §§ gällande rätt. Tredje stycket är nytt och innebär en rätt för den som anspråket riktar sig mot att yttra sig över kommunens utredning. Fjärde stycket är nytt och innebär att byggsanktionsavgiften tillfaller kommunen. Byggsanktionsavgiften ska betalas till från det att beslutet eller domen vann laga kraft. En upplys- ning om detta ska tas in i beslutet. Om byggsanktionsavgiften inte betalas inom den angivna tiden, ska dröjsmålsavgift tas ut enligt lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift. Ett beslut om byggsanktionsavgift får, efter sista betalningsdagen, verkställas enligt utsökningsbalken Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 14.5.2. Betalningsfristen och reglerna om dröjsmålsavgift är desamma som enligt gällande rätt 28 och 29 §§, vilka föreslås bli upphävda. Nytt i förevarande paragraf är att byggsanktionsavgiften ska betalas till i stället för enligt gällande rätt. Nytt är också att byggsanktionsavgiften ska kunna verkställas enligt utsökningsbalken efter sista betalningsdagen. Detta gör att kommunen kan få en snabb verkställighet, om den avgiftsskyldige inte betalar . Systemet motsvarar reglerna i (30 kap. 5 §). Bestämmelsen medför att beslut om avgift ska delges den avgiftsskyldige, annars kan betalningsfristen inte börja löpa och inte heller kommunens möjlighet till verkställighet. Någon uttrycklig bestämmelse om delgivning behövs dock inte. Ingripanden för att åstadkomma rättelse m.m. får meddela föreläggande att göra rättelse när någon 1.utan lov har vidtagit en åtgärd som kräver bygglov, rivningslov eller marklov, 2.i annat fall än som avses i 1 har vidtagit en åtgärd som strider mot denna lag, lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på bygg- nadsverk, m.m. eller mot någon föreskrift eller något beslut som har meddelats med stöd av dessa lagar. Föreläggande ska riktas mot ägaren av den fastighet eller det bygg- nadsverk som frågan gäller. Föreläggande enligt första stycket 2 ska, under förutsättning att ägaren har medgett det, i stället riktas mot 1.den som har anlitats för att utföra arbetet i de fall som anges i 9 kap. 1 § andra stycket, och 2.den som har levererat de förtillverkade byggelementen i de fall som anges i 9 kap. 1 § tredje stycket. Om bygglov, rivningslov eller marklov ges efter det att före- läggande har meddelats, upphör föreläggandet att gälla. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 14.5.4. Paragrafen motsvaras i princip av 14 § gällande rätt, vilken föreslås bli upphävd. Bestäm- melserna om förelägganden har flyttats så att de kommer före bestämmelserna om handräckning. Bestämmelserna om olika par- ters ansvar för att de tekniska egenskapskraven följs har behandlats i avsnitt 9.5.1. Enligt förslagen i 9 kap. 1 § andra stycket regleras projektörernas och utförarnas ansvar i småhusfallen och vid nybyggnad åt en bostadsrättsförening. I samma paragraf tredje stycket regleras ansvaret för dem som har levererat förtillverkade byggelement till en- och tvåbostadshus. Detta är nyheter i lagstift- ningen. möjlighet att utkräva ansvaret regleras i förevarande paragraf. Formen för detta är föreläggande att göra rättelse. Förelägganden kan riktas mot byggherren, mot dem som har anlitats för att utföra arbeten enligt 1 § andra stycket och mot leverantören av de förtillverkade elementen enligt 1 § tredje stycket. Mot projektören kan alltså inte riktas något föreläggande. Även när någon underlåter att utföra arbete eller vidta en åtgärd som följer av denna lag eller lagen (1994:847) om tekniska egenskaps- krav på byggnadsverk, m.m. eller enligt någon föreskrift eller något beslut som har meddelats med stöd av någon av dessa lagar, får bygg- nadsnämnden meddela föreläggande att inom vidta åtgär- den. Bestämmelsen ändras redaktionellt och förtydligas avseende kopp- lingen till BVL. Föreläggande enligt 12 §, 15 §, 16 § första stycket eller 17 § får för- enas med vite eller med föreskrift att åtgärden, om föreläggandet inte följs, kan komma att utföras genom för- sorg på den försumliges bekostnad. Även förbud enligt 16 § andra stycket får förenas med vite. Följs inte ett föreläggande som innebär att åtgärden kan utföras genom försorg, ska nämnden, om det inte finns skäl till annat, besluta att åtgärden ska utföras och hur det ska ske. Därvid ska nämnden se till att oskäliga kostnader inte uppstår. I beslut om föreläggande enligt första stycket eller beslut enligt andra stycket får förordnas att beslutet ska gälla . ska lämna det biträde som behövs för att beslut enligt andra stycket ska kunna genomföras. Bestämmelsen motsvaras av nuvarande bestämmelse. Hänvisningen till 14 § första stycket är utbytt mot 12 §, i övrigt finns endast språkliga justeringar. Om finner att det brister i förutsättningarna för att utfärda slutbesked, ska utan oskäligt dröjsmål ta ställning till i vilken omfattning byggnaden får användas, innan bris- terna har avhjälpts. Ett sådant beslut får förenas med vite. Motsvaras i princip av gällande 18 a §. Paragrafen har dock anpas- sats till förändringarna i kontroll- och tillsynssystemet. Har en åtgärd som kräver bygglov, rivningslov eller marklov vid- tagits utan att sådant lov har getts, men framstår det som sannolikt att lov kan ges till åtgärden, ska , innan före- läggande meddelas, bereda ägaren tillfälle att ansöka om lov. Om ansökan inte lämnas in inom föreskriven tid, får byggnads- nämnden trots detta pröva frågan om lov till åtgärden. Nämnden får därvid på ägarens bekostnad låta upprätta de ritningar och beskrivningar samt företa de åtgärder i övrigt som är nödvändiga för prövningen av ärendet. Motsvaras av gällande 19 §. Dock begränsas kommunens möjlighet att bereda ägare, i vissa fall, att söka lov i efterhand till att endast avse situationer där förelägganden kan meddelas. med att bestämmelserna om handräckning har flyttats och ska betraktas som en sista utväg. Därutöver har språkliga justeringar gjort i paragrafen. Verkan av föreläggande i vissa fall m.m. Har ett föreläggande enligt 12 §, 15 §, 16 § första stycket eller 17 § eller ett förbud enligt 16 § andra stycket meddelats någon i egen- skap av ägare till en viss fastighet och övergår äganderätten till fas- tigheten till ny ägare, gäller föreläggandet eller förbudet i stället mot denne. Har i föreläggandet eller förbudet utsatts löpande vite enligt 4 § lagen (1985:206) om viten och har fastigheten överlåtits genom köp, byte eller gåva, gäller vitet mot den nye ägaren räknat från tidpunkten för äganderättsövergången, under förutsättning att anteckning om vitesföreläggandet gjorts enligt 22 §. Löpande vite som avser får endast tas ut av den som var ägare vid periodens början. Annat vite gäller inte mot den nye äga- ren, men får sätta ut vite för denne. Första stycket gäller även när ett föreläggande eller förbud har meddelats någon i egenskap av tomträttshavare eller annars som ägare av en byggnad på mark som tillhör någon annan. Vad som sägs om löpande vite gäller dock endast i fråga om föreläggande eller förbud som har meddelats någon i egenskap av tomträtts- havare. I ärenden om föreläggande eller förbud som anges i första eller andra stycket ska bestämmelserna i om verkan av att tvisteföremålet överlåts och om tredje mans deltagande i rätte- gång tillämpas. Motsvaras av gällande 21 §. Hänvisningen till 14 § första stycket är utbytt mot 12 §, i övrigt har gjorts endast språkliga justeringar. Följs inte ett föreläggande i de fall som avses i 12 § 13 får krono- fogdemyndigheten på begäran av meddela särskild handräckning så att rättelse sker. Detsamma gäller när någon har underlåtit att utföra arbete eller vidta en åtgärd som har förelagts honom enligt 15 §, 16 § första stycket eller 17 §. Bestämmelser om sådan handräckning finns i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Motsvaras av i princip av gällande 12 §. Förevarande paragraf ändras dock så till vida att det på ett tydligt sätt framgår att handräckning är en sista utväg och att förelägganden måste vidta först. Har frågan om påföljd för en överträdelse som avses i 4 § första stycket inte tagits upp till överläggning vid sammanträde med från det att överträdelsen begicks, får någon byggsanktionsavgift inte tas ut. har förflutit från det att en åtgärd som avses i 12 § vidtogs, får inte besluta om föreläggande enligt 12 § eller ansöka om handräckning. Detta ska dock inte tillämpas när någon utan lov enligt 8 kap. 1 § första stycket 3a har tagit i anspråk eller inrett en bostadslägenhet för väsentligen annat ända- mål än bostadsändamål. Motsvaras av gällande rätt. Endast följdändringar på grund av övriga förslag i 10 kap. har gjorts. Utöver de uppgifter har enligt övriga föreskrif- ter i denna lag ska nämnden 1.verka för en god byggnadskultur samt en god och estetiskt tilltalande stads- och landskapsmiljö, 2.uppmärksamt följa den allmänna utvecklingen inom kommu- nen och dess närmaste omgivning samt ta de initiativ som behövs i frågor om planläggning, byggande och fastighetsbildning, 3.samarbeta med myndigheter, organisationer och enskilda vil- kas arbete och intressen berör nämndens verksamhet, 4.lämna råd och upplysningar i frågor som rör nämndens verk- samhet. ska ta till vara de möjligheter lagen ger att förenkla och underlätta ärenden för enskilda och bör därvid verka för att lagens föreskrifter om begränsning av bygglovsplikten vin- ner tillämpning. I bestämmelsen om uppgifter har gjorts en saklig ändring i det att första stycket punkt 5 har upphävts. I den punkten angavs, att nämnden – utöver de uppgifter som den har enligt övriga föreskrifter i PBL – ska övervaka efterlevna- den av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter och beslut. Emellertid har det i utredningsarbetet inte kunnat fast- ställas vilka övervakande uppgifter som nämnden har utöver dem som anges i 10 kap. Detta är anledningen till att punkten har utgått ur lagtexten. ska till sitt biträde ha tillgång till minst en person med arkitektutbildning och minst en person med byggteknisk utbild- ning på högskolenivå eller motsvarande kompetens och i övrigt ha tillgång till personal i den omfattning och med den särskilda kom- petens som behövs för att nämnden ska kunna fullgöra sina upp- gifter på ett tillfredställande sätt. En viss precisering har skett i bestämmelsen om byggnadsnämn- dens tillgång till olika slag av kompetenser. Den gällande lydelsen nämner särskilt arkitektkompetensen och hänvisar i övrigt i gene- rella termer till övriga personer med andra särskilda, behövliga kompetenser. Den förslagna lydelsen lyfter fram behovet av tillgång till minst en person med byggteknisk utbildning på högskolenivå eller mot- svarande kompetens. Bakgrunden är de mera kvalificerade upp- gifter som enligt lagförslagets 9 kap. nu läggs på kommunerna när det gäller de rent tekniska frågorna. Att ska ha tillgång till viss angiven perso- nal betyder naturligtvis inte att personalen måste vara anställd av kommunen. får ta ut en avgift för 1.beslut om planbesked, 2.beslut om lov och förhandsbesked, 3.församråd, tekniska samråd och slutsamråd, 4.tillsynsbesök på byggarbetsplatsen i den omfattning som har beslutats i kontrollplanen, 5.upprättande av nybyggnadskarta, 6.framställning av arkivbeständiga handlingar, och 7.andra tids- eller kostnadskrävande åtgärder. Om ger bygglov för nybyggnad, tillbyggnad eller ändring av ett byggnadsverk, får dessutom ta ut en planavgift för att täcka programkostnader och kostnader för andra åtgärder som behövs för att enligt denna lag upprätta eller ändra detaljplaner, områdesbestämmelser och fastighetsplaner. Planavgift får tas ut endast om fastighetsägaren har nytta av planen eller bestämmelserna. Avgifterna får tas ut med högst det belopp som motsvarar kommunens genomsnittliga kostnad för åtgärderna. beräkning av avgifterna ska anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige. Avgifterna tas ut av sökanden och får tas ut i förskott. Första stycket behandlar vad som vanligen benämns bygglovs- avgifter och andra stycket de s.k. planavgifterna. Vad som är nytt i första stycket är att det i punkt 1 har lagts in en avgift för planbeskeden, att församråd, tekniska samråd och slutsamråd har tagits in i punkt 3 och att besiktning har ändrats till tillsynsbesök på byggarbetsplatsen i punkt 4. När det gäller planavgiften har det i andra stycket lagts till att den får tas ut för att täcka även programkostnader. Syftet är natur- ligtvis att ytterligare främja användandet av program som ett första skede i detaljplaneförfarandet. Följande beslut enligt denna lag får överklagas i den ordning som föreskrivs för laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900), nämligen 1.kommunfullmäktiges beslut om översiktsplan, 2.kommunfullmäktiges beslut om uppdrag åt en nämnd att anta, ändra eller upphäva detaljplaner och områdes- bestämmelser eller att fatta beslut om planbesked, skyldighet för fastighetsägare att betala kostnader för gator och andra allmänna platser eller att fatta beslut om villkoren för sådan betalning, 3.kommunfullmäktiges och kommunala nämnders beslut om planbesked, 4.kommunfullmäktiges och kommunala nämnders beslut att inte anta, ändra eller upphäva en detaljplan, områdesbestämmelser eller en fastighetsplan, 5.kommunfullmäktiges och kommunala nämnders beslut om grunderna för skyldighet att betala kostnader för gator och andra all- männa platser och om generella villkor för sådan betalning, 6.kommunfullmäktiges beslut om taxa i ärenden hos byggnads- nämnden samt 7.kommunalförbunds eller regionplaneförbunds fullmäktiges be- slut om regionplan. Andra beslut rörande gatukostnader än de som anges i första stycket 4 får inte överklagas. Att tvister rörande gatukostnader prövas av fastighetsdomstol framgår av 15 kap. 8 §. I paragrafen om laglighetsprövning enligt 10 kap. kommunallagen har gjorts den ändringen att som punkt 3 har tagits in kommun- fullmäktiges och kommunala nämnders beslut om planbesked. Även avslag på ansökan om planbesked får alltså överklagas endast genom laglighetsprövning. Övriga punkter har förskjutits i numre- ringen. beslut om byggsanktionsavgift enligt 10 kap. 4 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 14.5.2. beslut om byggsanktionsavgift ska överklagas direkt till domstol, utan att först passera som annars blir fallet. Detta är en direkt följd av artikel 6 i som reglerar rät- ten till domstolsprövning. Andra beslut enligt denna lag av kommunfullmäktige och kommu- nala nämnder än de som anges i 1 och 1 a §§ får överklagas hos . Sådana beslut får dock inte överklagas till den del de avser 1.frågor som redan är avgjorda genom detaljplan, områdes- bestämmelser eller förhandsbesked 2.behovet av tekniskt samråd och slutsamråd. 3. behovet av kontrollansvarig, arbetsansvarig och särskilt sak- kunnig. I paragrafens första stycke, som är oförändrat, anges vilka beslut som får överklagas till . I andra stycket räknas i tre punkter upp de beslut som inte får överklagas. Byggsamråd i punkt 2 har bytts mot tekniskt samråd och slut- samråd. fattar beslut i fråga om behovet av tek- niskt samråd enligt 9 kap. 2 § (efter bygglov) och 19 § (efter riv- ningslov). Beslut i fråga om slutsamråd fattas enligt 9 kap. 16 §. I en ny punkt 3 har tagits upp beslut i fråga om behovet av kontrollansvarig (9 kap. 10 §) och arbetsansvarig (9 kap. 12 §). Bestämmelser om överklagande av beslut som avses i 2 § finns i 23– 25§§ förvaltningslagen (1986:223). Tiden för överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan, områdesbestämmelser eller en fastighetsplan liksom be- slut varigenom ett ärende om lov eller förhandsbesked avgörs räknas dock från den dag då beslutet meddelas genom att hållas tillgängligt på kommunens webbplats. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 8.5.1. I första stycket har gjorts två ändringar. Beslut om lov och förhandsbesked har förts in i lagtexten vid sidan av detaljplan, områdesbestämmelser och fas- tighetsplan. Tiden för överklagandet räknas inte från beslutens till- kännagivande på kommunens anslagstavla utan från publiceringen på kommunens webbplats. Beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan, områdesbestäm- melser eller en fastighetsplan får överklagas endast av den som skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. Om ett planförslag efter granskningstiden ändras till nackdel för någon, får han, utan hinder av bestämmelserna i första stycket, överklaga beslutet. Bestämmelserna i första stycket utgör inte hel- ler hinder mot att överklaga beslutet på den grunden att det inte har tillkommit i laga ordning. I första stycket har gjorts den ändringen att senast under utställ- ningstiden har ersatts med . Det ändrade begreppet beror på systemförändringar, som har kommenterats i avsnitten 3.5.4 och 3.5.6. Där framgår också skälen till att det är tillräckligt att höra av sig under för- farandet för att man ska ha kvar rätten att överklaga. Det är just som man måste lämna in sitt skriftliga ytt- rande. Ändringarna i andra stycket är också följder av planförfarandets systemförändringar. Beslut om bygglov för ändringar av byggnadsverk enligt 8 kap. 1 § första stycket 3 b–g och i samt beslut om byggstartbesked enligt 9 kap. 7 § får överklagas endast av sökanden. Bestämmelsen, som är ny, anger vilka beslut som får överklagas endast av sökanden och alltså inte av t.ex. grannar. I paragrafen hänvisas till vissa ändringar av byggnadsverk enligt 8 kap. 1 § första stycket punkt 3. I denna uppräkning finns de tidi- gare bygganmälningspliktiga åtgärderna enligt 9 kap. 2 §. De flesta av åtgärderna saknar helt intresse för omgivande fastigheter. Det är dessa som utpekas i förevarande paragraf. Det kan noteras att åtgärderna under 8 kap.1 § första stycket punkterna 3 a och h har ansetts vara av intresse för grannarna, som alltså har rätt att över- klaga beslut angående väsentligen annat ändamål samt ändringar i byggnader med särskilt skydd enligt detaljplan eller områdes- bestämmelser. Detsamma gäller underhåll av sådana byggnader enligt 8 kap. 1 § andra stycket. Däremot har byggstartbeskedet ansetts beröra enbart sökanden, vilket har föranlett att det i förevarande paragraf har föreskrivits att bara denne har överklaganderätt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter om krav på byggnadsverk m.m. som utöver bestämmelserna i 3 kap. behövs 1.till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, 2.för en lämplig utformning av byggnadsverk samt tomter, områden för andra anläggningar än byggnader och allmänna platser, 3.för kontroll av att föreskrifter som avses i 1 efterlevs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter som behövs om certifiering av kon- trollansvariga, arbetsansvariga och särskilt sakkunniga samt om krav på kunskap och erfarenhet för särskilt sakkunniga. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall medge undantag från bestämmelserna i 3 kap. I första stycket har byggnader och i första stycket 2 byggnader och andra anläggningar ändrats till byggnadsverk. Ändringarna i andra stycket är en direkt följd av förslagen i 9 kap. För att fullgöra sina uppgifter enligt denna lag har byggnadsnämnd och länsstyrelse samt den som på deras uppdrag utför arbetet rätt att få tillträde till fastigheter och byggnadsverk samt att där vidta de åtgärder som behövs för arbetets fullgörande. Rätt som avses i första stycket tillkommer även kontrollansva- riga och särskilt sakkunniga enligt 9 kap. Även den, som i annat fall än som avses i första stycket utför kartläggning för samhällets be- hov, har tillträde enligt första stycket. Polismyndigheterna ska lämna det biträde som behövs. I första stycket har byggnader och andra anläggningar ändrats till byggnadsverk. I andra stycket har det lagts till att även kontrollansvariga och särskilt sakkunniga har rätt att få tillträde till fastigheter och bygg- nadsverk. Att arbetsansvariga har rätt till tillträde ligger i sakens natur, eftersom denna grupp tillhör entreprenörens organisation och tillträdesrätten behöver därför inte regleras i paragrafen. får i ett ärende om bygglov förklara att en nybyggnadsåtgärd eller fastighetsbildning som har utförts i strid mot en stadsplan, byggnadsplan, avstyckningsplan eller tomtindel- ning med stöd av 34 §, 38 § tredje stycket eller 110 § första stycket byggnadslagen (1947:385) eller motsvarande äldre bestämmelser eller 3 kap. 2 § tredje stycket fastighetsbildningslagen i dess lydelse vid utgången av , ska anses utgöra en sådan avvikelse som avses i 8 kap. 11 § första stycket 2 b. En sådan förklaring får avse endast en sådan godtagbar avvikelse som anges i 8 kap. 11 § sjätte stycket. Förklaringen får lämnas endast i beslut om bifall till ansö- kan om bygglov. Första stycket skall tillämpas också i fråga om fastighet, bygg- nad eller annan anläggning i den utsträckning den efter ett beslut om fastställelse av en stadsplan, byggnadsplan eller tomtindelning avviker från planen eller tomtindelningen. I första stycket har mindre avvikelse ersatts med godtagbar avvikelse. Bakgrunden har kommenterats i avsnitt 6.5.3. 1.Denna lag träder ikraft . 2.Bestämmelserna om arbetsansvarig i 9 kap. 2, 3, 7, 12, 12 a, 12 b, 13 och 16 §§ tillämpas dock första gången i ärenden om bygglov som kommer in till kommunen från . 3.Bestämmelserna om särskilt sakkunniga i 9 kap. 3, 5, 7, 14, 16 och 22 §§ tillämpas första gången i ärenden om bygglov som kom- mer in till kommunen från . 4.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för ärenden om lov och bygganmälan som kommer in till kommunen före . 5.Äldre bestämmelser i 10 kap. gäller för överträdelser som har ägt rum före . 6.Äldre bestämmelser får tillämpas i ärenden om detaljplan, områdesbestämmelser och fastighetsplan som har inletts före .