sou · GVB360 · 2008-01-01 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (1996:285) med instruktion för ska ha följande lydelse. 1.initiera, bedriva och samordna geoteknisk forskning, a)bestämning av jords och bergs egenskaper, b)identifiering och hantering av föroreningar i mark och vatten, c)riskbedömning vid markanvändning, samt d)grundläggning och jordförstärkning, 3. informera om forskning och forskningsresultat samt bear- beta och sprida geoteknisk kun- skap. 3.informera om forskning och forskningsresultat samt bear- beta och sprida geoteknisk kun- skap, 4.anpassa verksamheten till ändrade klimatförhållanden samt initiera, stödja och följa upp arbe- tet med anpassning till klimat- förändringar inom sitt verksam- hetsområde, och 5.bistå kommuner och läns- styrelser i den kommunala plane- ringsprocessen i frågor avseende ras, skred och erosion samt bistå med jourverksamhet avseende befa- rade eller akut inträffade händel- ser. förordning om ändring i förordningen (1996:280) med instruktion för hydrologiska institut Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (1996:280) med instruktion för hydrologiska institut skall ha följande lydelse. Institutet skall inhämta och förmedla kunskaper om landets meteorologiska, hydrologiska och oceanografiska förhållan- den. Institutet skall inhämta och förmedla kunskaper om landets meteorologiska, hydrologiska och oceanografiska förhållanden och förväntade effekter av klimat- förändringar. 1.svara för den allmänna vädertjänsten, 2.svara för den allmänna hydrologiska och oceanografiska tjänsten, 3.bedriva uppdragsverksamhet samt tillämpad forskning och utveckling inom sitt verksamhetsområde, 4.samarbeta med svenska myndigheter, utländska institutioner och internationella organisationer, 5. samråda med Försvars- makten i frågor av allmän militär betydelse. 5.samråda med Försvars- makten i frågor av allmän militär betydelse, och 6.initiera, stödja och följa upp arbetet med anpassning till kli- matförändringar inom sitt verk- samhetsområde samt bistå läns- styrelserna i deras arbete med an- passning till ett förändrat klimat. förordning om ändring i förordningen (2005:890) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 4 § förordningen (2005:890) med instruktion för skall ha följande lydelse. Utöver vad som följer av 1 3 §§ skall särskilt 1.samordna samhällets verksamhet för olycks- och skade- förebyggande åtgärder enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och inom räddningstjänsten samt verka för att organi- sation, ledning och ledningsmetoder samt materiel utvecklas så att samhällets räddningstjänstorgan arbetar och samverkar effektivt, 2.följa utvecklingen av forskning och teknik inom verksam- hetsområdet samt på egen hand eller genom någon annan bedriva forsknings-, utvecklings- och försöksverksamhet, 3.arbeta med omvärldsbevakning och omvärldsanalys inom verksamhetsområdet, ansvara för att statistik tas fram inom området skydd mot olyckor, samt i samverkan med berörda myn- digheter och organisationer tillhandahålla ett nationellt centrum för lärande från olyckor, så att en samlad bedömning av olycks- utvecklingen och säkerhetsarbetet i kan göras som till- godoser nationella, regionala och lokala behov, 4.i samverkan med berörda myndigheter och organisationer utveckla och stödja lokalt förebyggande arbete för att motverka olycksfall som leder till personskador, 5.samordna arbetet för barns och ungas säkerhet, när det gäller att motverka olycksfall som leder till personskador, 6.ansvara för utveckling av system för varning av befolkningen under höjd beredskap och vid olyckor i fred och därvid särskilt verka för ändamålsenliga varningssystem runt kärnkraftverken, 7.tillhandahålla underlag inom verksamhetsområdet för tillämp- ningen av 3 5 kap. och (1987:10), 8.inhämta erfarenheter från allvarliga olyckor och katastrofer i och i andra länder, 9.verka för att förebyggande åtgärder mot naturolyckor vidtas, 10.samordna beredskapsplanläggningen mot kärnenergiolyckor och andra allvarliga olyckor, 11.planera för att, på regeringens särskilda uppdrag, kunna bistå regeringen vid kärnenergiolyckor och andra allvarliga olyckor med att inhämta expertbedömningar och annat underlag från myndig- heter och andra organ, 12.samordna planläggningen på regional nivå för sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning, 13.samordna säkerhetsföreskrifterna för transporter på land samt sjö- och lufttransporter av farligt gods, det svenska arbetet i internationella organ och transportmyndigheternas arbete i övrigt inom området transport av farligt gods, 14.samordna tillsynsmyndigheternas verksamhet i fråga om transporter av farligt gods, bistå med teknisk sakkunskap till de myndigheter som utövar tillsyn över transporter på land av farligt gods och ansvara för tillsyn inom verksamhetsområdet i övrigt, 15.utveckla, anskaffa och underhålla förstärkningsresurser för räddningstjänst och sanering, 16.samarbeta med och nyttja resurserna vid Försvarsmakten (Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum) när det gäller forskning och metod- och teknikutveckling avseende minröjning, 17.informera inom sitt verk- samhetsområde, stödja organi- sationers utbildningsverksamhet samt genom forsknings- och ut- vecklingsverksamhet sprida kun- skap som syftar till att enskilda genom egna åtgärder skall kunna bidra till att skyddet mot olyckor stärks, och 18.ha ett särskilt sektors- ansvar för miljömålsarbetet. 17.informera inom sitt verk- samhetsområde, stödja organi- sationers utbildningsverksamhet samt genom forsknings- och ut- vecklingsverksamhet sprida kun- skap som syftar till att enskilda genom egna åtgärder skall kunna bidra till att skyddet mot olyckor stärks, 18.ha ett särskilt sektors- ansvar för miljömålsarbetet, 19.anpassa verksamheten till ändrade klimatförhållanden samt initiera, stödja och följa upp arbe- tet med anpassning till klimat- förändringar inom sitt verksam- hetsområde, samt 20.bistå länsstyrelserna i deras arbete med anpassning till klimat- förändringar. förordning om ändring i förordningen (1999:341) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (1999:341) med instruktion för 2 § Veterinärmedicinska anstalten skall särskilt 1.utreda smittsamma djursjukdomars uppkomst, orsak och spridningssätt, 2.vara veterinärmedicinskt centrallaboratorium, 3.utföra diagnostik av djursjukdomar inklusive den diagnostik som föreskrivs i , 4.vara nationellt referenslaboratorium för zoonoser och zoono- tiska agenser, 5.medverka i förebyggande och bekämpande av djursjukdomar, 6.bedriva forsknings- och utvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde, samt 7.följa och analysera utveck- lingen av resistens mot antibio- tika och andra antimikrobiella medel bland mikroorganismer hos djur. 6.bedriva forsknings- och utvecklingsarbete inom sitt verksamhetsområde, 7.följa och analysera utveck- lingen av resistens mot antibio- tika och andra antimikrobiella medel bland mikroorganismer hos djur, och 8.initiera, stödja och följa upp arbetet med anpassning till klimat- förändringar inom sitt verksam- hetsområde. förordning om ändring i förordningen (1991:2013) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 2 och 2 b § förordningen (1991:2013) med instruktion för ska ha följande lydelse. 1.bygga ut stamnätet för el baserat på samhällsekonomiska lönsamhetsbedömningar, 2.främja konkurrensen på el- och naturgasmarknaderna, 3.främja forskning, utveckling och demonstration av ny teknik av betydelse för verksamheten, 4.svara för den operativa beredskapsplaneringen inom sitt verksamhetsområde under kris- eller krigsförhållanden, 5.bedriva tjänsteexport inom sitt verksamhetsområde, 6.främja dammsäkerheten i landet, 7.främja tele- och datakommunikation genom att installera och använda teleledningar, främst på stamnätet, samt genom att upplåta nätkapacitet i dessa, 8.svara för uppgifter som följer av att verket är kontoförande myndighet enligt lagen (2003:113) om elcertifikat, 9.handlägga frågor om ur- sprungsgarantier enligt lagen (2006:329) om ursprungsgaran- tier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el, och 10.svara för tillsyn i frågor om driftsäkerhet hos det natio- nella elsystemet enligt ellagen (1997:857) och förordningen (1994:1806) om systemansvaret för el. 9.handlägga frågor om ur- sprungsgarantier enligt lagen (2006:329) om ursprungsgaran- tier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el, 10.svara för tillsyn i frågor om driftsäkerhet hos det natio- nella elsystemet enligt ellagen (1997:857) och förordningen (1994:1806) om systemansvaret för el, och 11.anpassa verksamheten till ändrade klimatförhållanden samt initiera, stödja och följa upp arbe- tet med anpassning till klimatför- ändringar inom sitt verksam- hetsområde. skall i fråga om dammsäkerhet 1.följa och medverka i utvecklingen i landet, 2.verka för att möjligheterna att minska skador till följd av höga flöden utvecklas och tas till vara, 3.regelbundet rapportera till regeringen om utvecklingen och vid behov föreslå åtgärder, 4.uppmärksamma behovet av forskning, 5.svara för tillsynsvägledning enligt förordningen (1998:900) om tillsyn enligt , och 6. vid behov samråda med berörda myndigheter och orga- nisationer. 6.vid behov samråda med berörda myndigheter och orga- nisationer, 7.ta hänsyn till klimatföränd- ringar. förordning om ändring i förordningen (2000:1178) med instruktion för Verket för näringslivsutveckling Härigenom föreskrivs att 1 § förordning (2000:1178) med instruktion för Verket för näringslivsutveckling skall ha följande lydelse. Verket för näringslivsutveckling skall genom företagsfinan- siering, information och rådgivning samt stöd till program och processer stärka näringslivets förutsättningar och främja regional tillväxt. Verket skall därvid dels verka för förbättrade förutsätt- ningar för nyetablering av företag samt ökad tillväxt och livskraft i befintliga företag, dels särskilt främja näringslivets utveckling i regionalpolitiskt prioriterade områden och i övrigt verka för en balanserad regional utveckling. Verket skall underlätta strukturom- vandling och internationalisering. Inom sitt verksamhetsområde skall verket 1.följa den internationella utvecklingen, 2.främja svenskt deltagande i internationellt samarbete, 3.arbeta för att uppnå de miljömål som regeringen har beslutat och ha sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveck- ling, och 4.främja integration och jämställdhet. 3.arbeta för att uppnå de miljömål som regeringen har beslutat och ha sektorsansvar för ekologiskt hållbar utveck- ling, 4.främja integration och jämställdhet, och 5.initiera, stödja och följa upp arbetet med anpassning till klimat- förändringar. förordning om ändring i förordningen (1997:652) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (1997:652) med instruktion för skall ha följande lydelse. 2 § skall särskilt verka för att 1.vägtransportsystemets tillgänglighet, framkomlighet och effektivitet samt bidrag till regional balans säkras, 2.vägtransportsystemet anpassas och utformas utifrån högt ställda krav på miljö och trafiksäkerhet, 3.fordonens säkerhets- och miljöprestanda utvecklas, 4.väginformatik utvecklas och utnyttjas effektivt, 5.kollektivtrafikens konkurrenskraft stärks, 6.hänsyn tas till funktionshindrades behov inom hela vägtrans- portsystemet, 7.färdtjänsten skall vara av god kvalitet i hela landet, samt ansvara för redovisning, analys och utvärdering av utvecklingen inom färdtjänsten, 8.yrkestrafiken blir trafiksäker, miljöanpassad och effektiv samt bedrivs under lika villkor mellan företagen, 9.samhällsmotiverad tilläm- pad forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet plane- ras, initieras, genomförs, doku- menteras och utvärderas samt resultaten sprids, och 10.nödvändig kunskap och information inom verkets ansvars- område sprids. 9.samhällsmotiverad tilläm- pad forsknings-, utvecklings- och demonstrationsverksamhet inom vägtransportsystemet plane- ras, initieras, genomförs, doku- menteras och utvärderas samt resultaten sprids, 10.nödvändig kunskap och information inom verkets ansvars- område sprids, och 11.anpassa verksamheten till ändrade klimatförhållanden samt initiera, stödja och följa upp arbe- tet med anpassning till klimat- förändringar inom sitt verksam- hetsområde. förordning om ändring i förordningen (1996:609) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 2 § förordning (1996:609) med instruktion för skall ha följande lydelse. följa och analysera det epidemiologiska läget nationellt och internationellt i fråga om smittsamma sjukdomar och skyddet lämna och andra berörda information om det epidemiologiska läget och föreslå åtgärder som detta kan föranleda, följa och analysera immunitetsläget i utvalda befolkningsgrupper efter genomförda vaccinationsprogram och föreslå vaccinationsåtgärder, ta initiativ till åtgärder som medför ett gott skydd i landet mot smittsamma sjukdomar, även i kris och krig, upprätthålla kompetens att utföra diagnostiska undersök- ningar av unik natur som ett led i landets smittskydd, upprätthålla ett för landets smittskydd relevant förråd av bak- terier, virus och andra ämnen, svara för kvalitetsstöd till landets mikrobiologiska och infek- tionsimmunologiska diagnostik, bedriva forskning, metodutveckling och utbildning inom smittskyddsområdet, delta i internationellt samarbete inom smittskyddsområdet, följa och analysera utveck- följa och analysera utveck- lingen i fråga om vårdrelaterade lingen i fråga om vårdrelaterade och annan antimikrobiell resi- och annan antimikrobiell resi- och andra berörda information och andra berörda information om utvecklingen och föreslå om utvecklingen och föreslå åtgärder som denna kan för- initiera, stödja och följa upp 2 Uppdraget och bakgrunden 2.1Uppdraget, avgränsningar och arbetssätt Klimatfrågan har varit aktuell såväl nationellt som internationellt . FN:s klimatpanel IPCC (Intergovern- mental Panel on Climate Change) kom med sin första rapport . Risken för storskaliga förändringar över hela jorden drivna av de ökande utsläppen av växthusgaser blev i och med detta tydlig. Fokus för de politiska ansträngningarna internationellt såväl som nationellt har alltsedan dess legat på att begränsa utsläppen. förhandlades fram och i infördes en koldioxidsskatt . Utvecklingen har därefter gått snabbt framåt. Inom klimat- forskningen har verktygen och kunskapen utvecklats och kommer IPCC med sin fjärde utvärdering. Den övergripande bilden är i stort sett likadan som , men slutsatserna är betydligt säkrare, och hotbilden har förstärkts. Inom det politiska området har också mycket hänt, även om mycket återstår innan vi får en global överenskommelse som är tillräckligt kraftfull. Internationellt antogs Kyotoprotokollet 1997. Protokollet trädde ikraft och den första genomförande- perioden börjar , 2008. Det internationella klimatarbetet koncentreras nu på att få , , och att acceptera utsläppsbegränsningar framöver. Inom EU har klimat- frågan kommit alltmer i centrum och ett mål har antagits om att begränsa den globala klimatpåverkan till en höjning av medeltem- peraturen med över förindustriell nivå. Även det svenska klimatarbetet har utvecklats, ett nationellt mål om att minska utsläppen års nivå till genom- snittet för perioden 2012 gäller . Med all rätt har arbetet med att begränsa de ökande utsläppen stått i centrum. Det finns en ökad kunskap om trögheten i klimatsystemet. Klimatförändringarna de närmaste 30 40 åren beror till största delen på historiska utsläpp. Olika framtida utsläppsscenarier påverkar temperaturökningen endast i mindre omfattning. Däremot är utsläppen och de kommande decennierna avgörande för hur stor klimatförändringen kommer att bli under andra halvan av detta århundrade. Detta innebär att liksom andra länder måste anpassa sig till en klimatförändring som redan pågår. Vi kan nu se en global antropogen uppvärmning som pågått åtminstone och som kommer att bli omfattande och sannolikt dramatisk under det kommande seklet. Det är därför naturligt att ansträngningarna för att minska utsläppen kompletteras med strategier för hur vi ska anpassa samhället och minska sårbarheten för klimatförändringar. med den ovan beskrivna långsiktiga förändringen av klimatet så har sårbarheten för extrema väderhändelser uppmärk- sammats. har ett antal översvämningar och stormar med stora konsekvenser drabbat , se avsnitt 3.2. Dessa väderhändelser är inte nödvändigtvis kopplade till en klimatföränd- ring. Först , då ett statistiskt material över finns tillgängligt, är det möjligt att fastställa sambandet. Klimatscenarierna visar dock på en ökning av bl.a. extrem neder- börd och höga temperaturer. En minskning av sårbarheten gente- mot extrema väderhändelser är därför angelägen både utifrån dagens situation och utifrån pågående och kommande klimatför- ändringar. Utredningens direktiv beslutades , se bilaga A 1. Direktivens sammanfattning lyder som följer. En särskild utredare skall kartlägga det svenska samhällets sårbarhet för globala klimatförändringar och de regionala och lokala konsekven- serna av dessa förändringar samt bedöma kostnader för skador som klimatförändringarna kan ge upphov till. Den särskilde utredaren skall föreslå åtgärder som minskar samhällets sårbarhet för både successiva klimatförändringar och enstaka extrema väderhändelser samt redovisa om det finns behov av ändrade uppgifter och förbättrad beredskap vid berörda myndigheter. Av särskilt intresse är klimat- förändringarnas påverkan på infrastruktur, t.ex. vägar, järnvägar, tele- kommunikation, byggnadsbestånd, energiproduktion och elförsörj- ning, areella näringar, vattenförsörjning och avloppssystem och på människors hälsa samt på den biologiska mångfalden. Behovet av anpassning till de förväntade klimatförändringarna och ekonomiska effekter för samhället och olika näringar skall redovisas baserat på möjliga scenarier. För att inhämta så bred erfarenhet och sakkunskap som möjligt skall utredaren samråda med berörda aktörer, bl.a. myndigheter, kom- muner, näringsliv, vetenskapliga institutioner och enskilda organisa- tioner. Utredaren bör också se över det samlade forskningsbehovet avseende samhällets sårbarhet och beredskap för klimatförändringar. Erfarenheter från andra länders arbete med sårbarhetsfrågan skall tas till vara. En redovisning om översvämningsrisker och avtappningsmöjlig- heter när det gäller , , och ytterligare områden där konsekvenserna blir stora vid översvämningar skall (genom tilläggsdirektiv ändrat till ) lämnas till regeringen. Ett slutbetänkande skall lämnas . Kärnan i uppdraget är att kartlägga samhällets sårbarhet för extrema väderhändelser och långsiktiga klimatförändringar samt bedöma behovet av anpassning till ett förändrat klimat för olika sektorer i samhället. Vi har tolkat uppdraget så att det gäller såväl extrema väderhändelser i dagens klimat, som förändringar av inten- sitet och frekvens av dessa i ett förändrat klimat. Till detta kommer kontinuerliga klimatförändringar som påverkar t.ex. förutsättningar för ekosystem, areella näringar eller spridning av parasiter och sjuk- domar. Vi har koncentrerat oss på de direkta effekterna inom landet. Indirekta effekter av klimatförändringar i andra länder som kan ändra förutsättningar för produktion i olika delar av världen och betydelsen av detta för svenska näringar som jordbruk, skogsbruk, turism och ändrade konkurrensförutsättningar i övrigt behandlar vi bara översiktligt. Likaså har vi bedömt att konsekvenser av folkom- flyttningar och ett eventuellt ökat invandringstryck som följd av förändrade levnadsbetingelser i andra länder ligger utanför upp- draget. I avsnitt 4.7 ger vi dock en översiktlig beskrivning av möjlig påverkan genom indirekta effekter. Vi ska enligt direktiven belysa hur förebyggande åtgärder mot naturolyckor hanteras. Specifikt ska vi föreslå hur systemet för statliga bidrag till förebyggande åtgärder beträffande översväm- ningar, ras och skred kan effektiviseras. Vi ska också inventera nyckelaktörer och vid behov föreslå organisationsförändringar eller förtydligat myndighetsansvar. Vidare ska vi identifiera eventuella organisatoriska brister vad gäller ansvaret för beredskap vid extrema väderhändelser och för anpassning till ett förändrat klimat. Vi har tolkat direktiven så att vi behandlar organisation och ansvar vad gäller det förebyggande arbetet. Däremot behandlar vi inte krishanteringsfrågor, som organisation och ledning i ett akut skede. Vi har i vårt arbete fokuserat på uppgifter för offentliga aktörer. Detta innebär inte att industri och näringsliv inte behöver vidta åtgärder till följd av ett ändrat klimat. Sådana åtgärder kommer framför allt att komma till stånd genom interna beslut i närings- livet. Samhällets huvudsakliga uppgift är dels att tillhandahålla information för att främja sådana åtgärder, dels att genom forsk- ning öka kunskapen om klimatförändringar. Samhällets uppgift är också att se till att grundläggande funktioner upprätthålls och att potentialer för utveckling tas tillvara. Samverkan mellan näringsliv, stat och kommun är mycket viktig. Åtgärder i näringslivet krävs för att upprätthålla den allmänna säkerheten, t.ex. vid risk för över- svämningar, ras och skred. Vi har, enligt direktiven, i vårt arbete utgått ifrån de bedömningar om den globala klimatutvecklingen som gjorts av FN:s klimatpanel, IPCC. För att belysa sårbarheten i ett framtida klimat utgår vi från ett antal globala scenarier för klimatförändringar. Dessa utgörs av två globala klimatmodeller och två globala utsläppsscenarier från IPCC. Utifrån dessa fyra scenarier har vid gjort beräkningar i sina regionala modeller. I dialog med utred- ningen och olika sektorer har tagit fram ett 40-tal specifika klimatindex som underlag för bedömning av sektorernas framtida sårbarhet. Totalt har över 10 000 klimatkartor som visar indexens utveckling tagits fram. Beräkningarna har gjorts i olika tidspers- pektiv, , och . Underlag har även tagits fram för utvecklingen . Vi har jämfört det framtida klimatet med den senaste fullbordade referensperioden som används i klimatologiska sammanhang (1961 1990). Utgångspunkten för sårbarhetbedömningen har varit sektors eller områdesspecifika analyser. Dessa har utförts i tre huvud- arbetsgrupper och undergrupper till dessa. Huvudarbetsgrupperna har varit: Teknisk infrastruktur, fysisk planering och bebyggelse; Jord- och skogsbruk samt naturmiljö; Hälsa och vattenresurser. I arbetsgrupperna har ingått deltagare med expertkunskaper från centrala och regionala myndigheter, kommuner, näringsliv, organisationer samt från forskningsinstitutioner. Förutom arbetet i arbetsgrupperna har bl.a. effektiviseringen av de statliga bidragen till förebyggande åtgärder och bedömningen av behovet att förstärka försäkringsskyddet för särskilda grupper utretts separat. Figur 2.1 Organisationsskiss för Klimat- och sårbarhetsutredningen Särskilda projekt: -Statsbidrag till kommuner -Försäkringsskyddet Jord- och skogsbruk, naturmiljö Energi,elektroniska kommunikationer Fysisk planering, byggnader Totalt har över 150 experter deltagit i de olika arbetsgrupperna där många också haft stöd från sina organisationer och av konsult- insatser. Vid de olika seminarierna som utredningen genomfört har många fler deltagit. Ett stort arbete har lagts ned på att få fram breda analysunderlag från berörda samhällssektorer. Till stor del är det ett pionjärarbete som arbetsgrupperna utfört. En av regeringen tillsatt rådgivande kommitte har bidragit med synpunkter på framför allt slutsatser och förslag. I kommitten har företrädare för centrala och regionala myndigheter, kommuner, näringsliv, forskningsinstitutioner och flera departement deltagit. Se bilaga A 3. Utredningens grund utgörs av sårbarhetsanalyserna, dels inom sektorer, dels med fokus på specifika konsekvenser av klimat- förändringar som berör flera sektorer. av de tre delarna orsak, system/problemområde samt konsekven- ser. Olika ingångsvärden och avgränsningar har stor betydelse för analysen.