sou · GWB359 · 2008-06-05 00:00:00 — kan det inte förnekas att förbundet gjort en betydande posi- tionsförflyttning och att den tydliga ledarroll som tidigare utmärkt RF och dess styrelse har ersatts av en lika tydlig strävan att markera specialidrottsförbundens självbestämmande och centrala position i svensk idrott. På ett ideologiskt plan har denna policy främst motiverats med hänvisning till föreningsdemokratiska principer. Argumentet har varit att alla SF utgör självständiga organisationer som ansvarar för och äger sina egna idrotter och som därmed är bäst lämpade att avgöra vad som gagnar deras egna verksamheter. På ett konkret plan har policyn framförallt lett till en allt mer decentraliserad maktstruktur och en tydligare serviceroll för RF. Det senare fram- går inte minst av förbundets Verksamhetsinriktning –2009 som uttryckligen fastslår att RF:s roll är att vara stödorganisation för idrottsrörelsen och att närmare hälften av fokuserade upp- gifter handlar om att bistå specialidrottsför- bunden i allt ifrån ledarförsörjning till elitutveckling.TPF91FPT Den tydligaste effekten av RF:s nya förhållningssätt rör emel- lertid principerna för fördelningen av statens stöd. 90TP PT Stadgar för , antagna av förbundsmötet med ett tillägg vid för- bundsmötet , § 2:3., Svenska Ishockeyförbundets stadgar, beslutade vid förbundsmötet , § 3:1. 91TP PT Verksamhetsinriktning för 2008–2009. Förslag till ny inriktning på statens stöd till idrotten principen om specialidrottsförbundens rätt till självbestämmande, har Riksidrottsstyrelsen anammat strategin att rikta så mycket som möjligt av statens stöd direkt till medlemsförbunden.TPF92FPT Den nya policyn har markerats i många sammanhang. Som exempel under- strök RF:s ordförande i sitt inledningstal till RF- stämman 2007 att Riksidrottsstyrelsen anser det prioriterat med resursförstärkning till SF utan öronmärkningar, så att SF själva kan avgöra var pengarna gör bäst nytta.TPF93FPT I förarbetet till för- bundets strategiplan för idrottens framtida finansiering framhölls dessutom att ett ökat SF-stöd utgjorde ett av huvudskälen bakom RF:s krav på ökad självständighet i förhållande till staten.TPF94FPT RF:s nya förhållningssätt gentemot specialidrottsförbunden har även gett konkreta resultat. Ett exempel är fördelningen av miljard- satsningen Handslaget, där den centrala styrningen medvetet begränsades till ett minimum och med hänvisning till att varje spe- cialidrottsförbunds rätt att självständigt styra över sin egen idrott.TPF95FPT Vidare har RF:s basbidrag till specialidrottsförbunden höjts succes- sivt från 2000 till 2007 (se tabell 5.4). har dessutom ytterligare tillförts specialidrottsförbunden i form av särskilda utvecklingsstöd inom ramen för Idrottslyftet. Det kan aldrig vara en uppgift för staten – eller för en statlig utredning – att ha synpunkter på hur idrottsrörelsen utformar rollfördelningen mellan RF och medlemsförbunden. Utformningen av idrottsrörelsens interna maktstruktur måste alltid förbehållas rörelsens egna medlemmar. Vad som däremot är en i högsta grad statlig angelägenhet är huruvida förändringar i RF:s förhållnings- sätt gentemot sina medlemsförbund inverkar på förbundets förmåga att agera i myndighets ställe i frågan om statens stöd. Det har tidi- gare konstaterats att RF uppfattar statens nuvarande politik som styrande och ett hinder för förbundets möjlighet att ta ansvar för idrottsrörelsens utveckling.TPF96FPT Man har därför – som det formulerats 92TP PT Jfr Tal av ordförande , RF-stämmoprotokoll 11–, bilaga A. 93TP PT Tal av ordförande , RF-stämmoprotokoll 11–, bilaga A. 94TP PT Idrottsrörelsens framtida finansiering, s. 10. 95TP PT Här är Handslaget, s. 7. 96TP PT Jfr , Idrotten vill – och idrotten kan, ledare i Svensk Idrott nr 4 (2006). Som ett ytterligare aktuellt exempel kan nämnas att förbundet i sin verksamhetsinriktning för 2008-2009 framhåller målet om ökad självständighet till vad och hur de samhälls- finansierade resurserna skall användas. Se Verksamhetsinriktning för 2008-2009, s. 8. Förslag till ny inriktning på statens stöd till idrotten i förbundets senaste verksamhetsinriktning – efterlyst ökad själv- ständighet till vad och hur de samhällsfinansierade resurserna skall användas.TPF97FPT Parallellt med denna debatt om idrottens självständig- het i förhållande till staten har RF således förändrat förhållnings- sätt gentemot sina medlemsförbund: här har strategin varit att såväl maktpolitiskt som ekonomiskt markera specialidrottsförbundens rätt till självbestämmande. Den fråga som följaktligen måste ställas är om dessa två strategier står i ett motsatsförhållande till varandra. Råder det en konflikt mellan RF:s krav på ökat inflytande i anslagsfrågor och en parallell strävan av att tillskjuta special- idrottsförbunden ökade resurser utan öronmärkning? Är det möjligt för RF att ta ansvar för statens stöd – och aktivt begränsa sitt inflytande över de egna medlemsförbunden? RF:s nya och serviceinriktade roll gentemot specialidrotts- förbunden kan ytterst ses som ett uttryck för en ofrånkomlig dua- lism inom idrottsrörelsen mellan det grenspecifika egenintresset inom varje SF och de gemensamma frågor som förenar rörelsens många och skilda delar. Båda inslagen är ständigt närvarande. Det som däremot kan variera är balansen mellan dessa perspektiv. Utvecklingen kan enklast beskrivas som att det grenspecifika egenintresset fått överhand. Följden har blivit att RF- komplexet allt mer tagit formen av en konfederation, det vill säga en förhållandevis löst sammanhållning av självständiga specialidrotts- förbund och en relativt svag centralmakt – och detta till skillnad från ett mer traditionellt folkrörelseperspektiv med tydligare fokus på det som förenar anslutna medlemsorganisationer och principen att helheten är större än delarna. Det är ännu för tidigt att bedöma de långsiktiga effekterna av RF:s mer accentuerade roll som stödorganisation till i huvudsak självbestämmande specialidrottsförbund. går det inte att bortse från att förändringen kan inverka negativt på RF:s förmåga att upprätthålla sin del av det implicita kontraktet med staten. En grundförutsättning för korporativa samarbetsformer mellan stat och frivilliga organisationer är nämligen att den senare parten har kapacitet att disciplinera sina medlemmar och därmed garantera att det offentliga stödet utnyttjas i enlighet med statens mål och intentioner. Detta rimmar dock illa med Riksidrottsstyrelsens nya policy att tillföra specialidrottsförbunden ökade resurser utan öronmärkning. Att det senare dessutom är en strategi med stöd av 97TP PT Verksamhetsinriktning för 2008–2009, s. 8. Förslag till ny inriktning på statens stöd till idrotten RF-stämman gör givetvis inte saken enklare. Det understryker enbart vad som närmast är att betrakta som idrottspolitikens akilleshäl: för vad händer egentligen när idrottsrörelsen på före- ningsdemokratisk väg beslutar att reducera den centrala ledningens inflytande över fördelningen av statens stöd som en stark central ledning utgör själva grundförutsättningen för att staten ska vara villig att ge idrottsrörelsen stor självständighet i anslagsfrågor? Vi har noterat vad vi uppfattar som ett potentiellt problem i svensk idrottspolitik – men väljer att visa tilltro till RF:s kapacitet att hantera det samhällsansvar som följer med uppgiften att fördela statens idrottspolitiska stöd. Vi försvarar således principen att idrottsrörelsen ska ha stor frihet att självständigt avgöra hur statens och idrottsrörelsens i huvudsak gemensamma idrottspolitiska mål ska realiseras – men med tillägget att staten måste ha möjlighet att i efterhand utvärdera stödets effekter. Vi har försökt att lösa idrottspolitikens inneboende spännings- förhållande mellan statlig styrning och föreningsfrihet genom att tydliggöra statens och idrottsrörelsens olika intressen, roller och ansvarsområden. Det räcker emellertid inte med preciserade princi- per och enhetliga regelverk för att skapa ett välfungerande sam- arbete mellan staten och idrottsrörelsen. Lika viktigt är båda parters ömsesidiga respekt, kompromissvilja och förmåga till sam- förståndslösningar. Ett implicit kontrakt kan aldrig formaliseras utan att upphäva sig självt. Vad som ytterst avgör idrottspolitikens reella genomslagskraft är således inte främst huruvida parternas roller och ansvarsområden är tydliga och preci- serade, utan om politikens utformning och effekter åtnjuter legiti- mitet hos dels idrottsrörelsens medlemmar, dels de skattebetalare som finansierar statens idrottsstöd. Vårt försvar för idrottsrörel- sens självständighet kan ses som ett försök att värna om den stat- liga politikens legitimitet hos idrottsrörelsens medlemmar. Därmed återstår frågan om idrottspolitikens legitimitet hos den breda allmänheten. Denna kan endast skapas av idrottsrörelsen själv – genom att utgöra en positiv uppfostringsmiljö för barn och ung- domar där föreningsfostran och tävlingsfostran balanseras mot varandra. Regeringsbeslut, riktlinjer m.m. SFS 1999:361, Lag om ändring i lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till . SFS 1999:1177, Förordning om statsbidrag till idrottsverksamhet. SFS 1999:1147, Förordning om statsbidrag till idrottsverksamhet. Ds 2002:43, Lokal idrottsutveckling med stöd ur Allmänna arvs- fonden. Slutrapport från Idrottsarbetsgruppen. Ds 2005:59, Ett uppföljningssystem för barnpolitiken. Delrapport från arbetsgruppen med uppgift att utveckla indikatorer för barnpolitiken. SOU 1922:8, Utredning angående statsunderstöd för idrottens främ- jande, avgiven av tillkallade sakkunniga. SOU 1957:41, Idrotten och samhället. Betänkande om statens stöd till idrott och friluftsliv. idrotts- och friluftsutredning. SOU 1969:29, Idrott åt alla, Betänkande avgivet av Idrottsutred- ningen. SOU 1996:3, Fritid i förändring. Om kön och fördelning av fritids- resurser. SOU 1998:76, Idrott & motion för livet. Statens stöd till idrottsrörel- sen och friluftslivets organisationer. SOU 2007:66, Rörelser i tiden. Slutbetänkande av utredningen om den statliga folkrörelsepolitiken . Kommittédirektiv 2006:135, Utvärdering av statens stöd till idrotten. Kommittédirektiv 1996:84, Stöd till idrotten. Kommittédirektiv 2008:35, Utredning om vissa frågor om bidrag till ungdomsorganisationer m.m. Kommittédirektiv 2007:79, En stärkt och moderniserad spelreglering. Den svenska fotbollens kultur- historia till 1950 (/2002). , kön: , kropp och sexualitet i lagidrottens vardag (2006). , , , , av idrottsrörelsen. En kartläggning av idrottsrörelsens intäkter m.m. i SOU 1998:33, Historia, ekonomi, forskning. Fem rapporter om idrott. , och dess diskriminering på grund av sexuell läggning, Svensk Idrottsforskning nr 3 (2005). , idrottares upplevelse av föräldrapress (2007) Barn & innebandy. En kvalitativ undersökning om innebandyspelande barns attityder till system utan tabeller, , FoU-rappport 2002:4. , Li Statsstödda samhällskritiker. nomi och statsstyrning i (1991). , och egenansvar. De sociala försäkringarna i –1935 (1995). Berggard, om spillemidlene i Per Mangset & (red. ), Idrett og politikk – kampsport eller lagspill (Bergen 2002). Bidrag till ideella organisationer. Kartläggning, analys och rekom- mendationer, Statskontoret 2004:17. , , svenska folk- styrelsen (1980;1992). , och folket – med utblick mot framtiden (1990). , och filmen. Svensk filmpolitik 1909–1993 (1998). , Hans Sin egen hälsas smed: idéer, initiativ och organisationer inom svensk motionsidrott 1945–1981 (2005). , Bo & , och tävlingssystem – i barn- och tidig ungdomsidrott, , 2006:2. , till landslaget: en retrospektiv studie av fram- gångsrika ungdomar i sju idrotter (1991). , i en mångkulturell miljö – en pilot- studie i , Rapport i pedagogik 1996:01. , of Pluralist . Control (). Den svenska spelmarknaden , Lotteriinspektionen (2006). , , riddarspel till fotbollscup: Sport i sociologisk. belysning (1986). , som social markör (2000). , , , . En utvärdering av barn- och ungdomsidrotten, , 2007:1. , om Handslagets genomförande och resultat – en utvärderande sammanställning, Riksidrottsför- bundet (2008). , , , , . Presenta- tion av forsknings- och utvecklingsverk- samhet, Svensk Idrottsforskning nr 2 (2006). , , , , – från idé till utvärdering, Svensk Idrottsforskning nr 3–4 (2007). , , , , , , Fysisk aktivitet på Recept (FaR®). En vägledning för implemente- ring, 2007:1. , , lämnar ungdomar idrot- ten? En undersökning av fotbollsspelande tjejer och – killar 13 till , , 2004:3. Friskis&Svettis verksamhetsberättelse 2006. Friskis&Svettis Riks årsredovisning och revisionsberättelse F&S Års- stämma 2007. Fritids för barn och unga med funktionshinder, (2006). Fundberg, och idrott. Om att skapa kategorier och normalitet i Bo G. (red. ), Idrottens själ. och 2000 (2000). Fundberg, igen, gubbar! Om pojkfotboll och maskulini- teter (2003). Fundberg, mångfald och integration – visar idrotten vägen?, , 2003:3. Fundberg, de ideella ledarna de ideala? Om representation och etnisk mångfald i idrottsrörelsen i , Skriftserie om idrottens ledarskap, (2007). Föreningspolitik och föreningsstöd, (2004). cratic Governance (1988). Goksøyr, , kultur og tippekamp. Statens idrettskontor, STUI og Idrettsavdelningen –1996 (1996). Guttman, to Record: The Nature of Modern Sports (1978). , (1960). Hedenborg, , barns arbete eller hobby? Stallarbetet i generationsperspektiv, nr 1 (2006). , , , , för miljoner. En utredning av det statliga lokala aktivitetsstödet, (2006). Hogedal, Olympiska Offensiv 1998–2004, opublicerad rapport till SOK (2004). Husz, Orsi Drömmars värde: varuhus och lotteri i svensk konsum- tionskultur 1897–1939 (2004). , offentlige og idrætten i (red. Velfærd og fritid 1940–1996 (1995). , , idrætspolitik – Meller frivillighed og statslig styring (2006). , , and Welfare Policies in , i (red. ), Sport and Welfare Policies. Six European Case Studies, Series Club of , Vol. (2004). , och samhället i Svensk idrott. En ekonomisk, historisk och sociologisk undersökning utförd på upp- drag av med anledning av dess femtio- årsjubileum (1953). , A. elitidrott i internationell konkurrens i (red. 1903–2003 (2002). , pionjär i fädrens spår, Populär historia nr 1 (1996). , , föräldrar och idrott. En intervjustudie om fostran inom fotboll och golf (2000). Kymlika, politisk filosofi. En introduktion (1990). , svenska statsskicket (1993). Lindensjö, Bo Ett teorilandskap i fågelperspektiv – från liberal autonomi till nietzscheansk perspektivism i Bo Lindensjö, (red. ), Liberalismen och den moderna demokratin (1996). Lindfelt, och moral. Reflektioner över idrottens ideal (1999). Lindfelt, i utveckling, (under utgivning). , , – En kva- litativ analys av barn och ledares uppfattningar av hur lag konsti- tueras inom barnidrott, , FoU-rappport 2005:4. , väg till folkrörelse. Studier i svensk idrotts- rörelse till 1915 (1974). , mellan krigen. Organisationer, ledare och idéer i den svenska idrottsrörelsen –39 (1987). , historia i idrottens tjänst. En jubileumsbok för för Idrottens Främjande (1997). , folkrörelsebegreppet: Staten och idrottens autonomi, Idrott, historia och samhälle (1997). , i det politiska systemet (1971;1977). An Actor-Structure Approach (1987). , , röst till service? Den svenska ideella sektorn i förändring (1995). , , Sector in (1997). Micheletti, civila samhället och staten. Medborgar- samman- slutningarnas roll i svensk politik (1994). , Per Fritid i skilda världar. En undersökning om ungdomar och fritid i ett nationellt och kontextuellt perspektiv, Ungdomssty- relsens utredningar nr 11 (1998). Nya tider och gamla problem i SOU 1998:33, Historia, ekonomi & forskning. A Mutual Dependency – The Nordic Sport and the State i J. Mangan (red. ), The Nordic World. Sport in Society (1998). , och integration - en kunskapsöversikt, Idrottsrörelsen och staten i (red. 1903–2003 (2003). & , , kön och genus – en kunskapsöversikt, , 2003:1. Idrottens väg till folkhemmet. Studier i statlig idrottspolitik 1913–1970 (2004). Idrotten i den ideella sektorn. En kunskaps- översikt, , 2004:6. Idrottsrörelsen och spelpengarna – högvinst eller nitlott?, Svensk Idrottsforskning nr 3 (2005). Idrottens spelberoende och statens idrotts- beroende, publicerad på (2005). Forskning om barn- och ungdomsidrotten som uppfostringsmiljö, i , . , Idrotten vill. En utvärdering av barn- och ung- domsidrotten, , 2007:1. Nozick, , State and Utopia (1974). Offentlig förvaltning i privat regi. Statsbidrag till idrottsrörelsen och folkbildningen, , RiR 2004:15. , kvinnorna en sportslig chans? Den svenska idrottsrörelsen och kvinnorna (1989). , och kvinnorna i . (red. (2003). , på föreningsnivå i Sexualiseringen av idrottens offentliga rum, , 2007:1. , arbete inom idrotten, , FoU 2007:4. Om kultur- och fritidssektorerna: Kostnader, Svenska Kommunför- bundet (2004). Ottesen, , , motion og hverdagsliv – i tal og tale (1999). Ottesen, , , idræt og hverdagsliv – i tal og tale (2000). , som integrationsarena? i (red. ), Att möta främlingar (2000). , allt allvarligare lek. Om idrottsrörelsens partiella kommersialisering 1967–2002, i (red. ), Ett Idrottssekel. (2002). , rangordningslogiker inom svensk ungdomsfotboll, publicerat på (2004). , som uppfostrings- och utbild- ningsmiljö, publicerad på (2005). , politik (2005). , , (1992;1993). , (red. ), Socialt Bokslut: Ett vägledningsmaterial, publicerat på (2004). Plant, politiskt tänkande (1993). Raz, of Freedom (1986). , och barnidrotten. Idrottsledarnas syn på idrott, barn och fostran (2002). , i ett samhällsperspektiv i (red. ), Pedagogiska perspektiv på idrott (2002). Reklammarknaden på högvarv, pressrelease från IRM daterad . , Bo Välfärdsstat, implementering och legitimitet, Stats- vetenskaplig tidskrift nr 1 (1987). , Bo Den korporativa staten. Intresseorganisationer och statsförvaltning i svensk politik (1992). , Bo Vad bör staten göra? Om välfärdsstatens moraliska och politiska logik (1994). Utvärdering av LOK-stödet i SOU 1998:33, Historia, ekonomi & forskning. , av allsvenska föreningarnas ekonomi 2006 (2007). , institutionaliserade tävlingsidrotten: kommuner, idrott och politik i (2006). Spelmarknadens utveckling i och internationellt 2006, Lotteriinspektionen (2007). , av ny nationell organisation för LOK-stödshantering, (2006). Thiborg, "Föreningsidrottens nya roll: Socialt ansvar genom socialt bokslut, Svensk Idrottsforskning nr 3 (2006). Thullberg, Per & , svenska modellen (1994). Tillsammans för trygghet och utveckling – Socialdemokraternas val- manifest 2002–2006. Tranquist, äger travsportens framtid? om folkrörelser och självständighet, opublicerad magisteruppsats, Statsveten- skapliga institutionen, (2002). Trondman, och föreningsidrotten. En studie om före- ningsidrottens plats, betydelser och konsekvenser i ungas liv, Ung- domsstyrelsens skrifter 2005:9. , och den stora staten. En analys av stats- teorier och svensk politik (1993). Ungdomars tävlings- och motionsvanor, , 2005:6. 2007:6 (2007). Wijkström, organisationsliv – framväxten av en ideell sektor (1999). Wijkström, , ideella sektorn. Orga- nisationerna i det civila samhället (2002). , hamnade handslagspengarna?, Svensk idrottsforskning nr 3–4 (2008). , eller moral. svensk offentlig debatt om internatio- nell politik och svensk utrikes- och försvarspolitik 1938–1939 (1973). Ätstörningar: En kunskapsöversikt, , FoU-rap- port 2004:1. Östnäs, som socialt fenomen, SWEBIS , (2003) s. 189–202. Stämmoprotokoll, motioner m.m. Verksamhetsberättelser med årsredovisningar. Här är Handslaget, summeras, (2008). Nya Handslaget En särskild satsning på idrotten, Riksidrottsför- Projekt idrottsutveckling för barn och ungdomar 2002–2004 Idrottsrörelsens framtida finansiering. Förslag från , (2006). Idrottens jämställdhetsplan, (2005). Idrotten i siffror, statistik från (2007). Idrott och integration – en statistisk undersökning 2002, 2002:1. Idrottens föreningar – en studie om idrottsföreningarnas situation, Idrotten vill, (2005). RF elitstöd 2008, PM, daterat . Informationshäfte om riksidrottsgymnasierna 2005–08, (2005). Kvinnor och män inom idrotten 2005 - statistik från Riksidrottsför- bundet, , 2006:5. Slutrapport projekt på lika villkor, Riksidrottsför- bundet (u.å. Slutredovisning av 2001–2003 (2004). med kommentarer för statligt lokalt aktivitetsstöd. Beslu- tade av RS samt reviderade av RS den 21–, den 1–och (, u.å. Möjligheten till motion och fysisk aktivitet – lika för alla? FoU-rap- port 2003:4. Principer för fördelning av SF-bidraget. Fastställt av RS , reviderat av RF-stämman 1997 (, u å). med kommentarer för statligt lokalt aktivitetsstöd. Beslu- tade av RS samt reviderade av RS den 21–, och . TRYCKSAKER FRÅN OLYMPISKA KOMMITTÉ Stämmoprotokoll, motioner m.m. Olympisk Offensiv 2005–2012, informationsfolder, (u.å.). Verksamhetsberättelser med årsredovisningar. Är alla välkomna i idrotten? Summering & erfarenheter av sisu Idrottsutbildarnas projekt – delaktighet – utbildning – integration, diskussionshäfte, (2002). Utvärdering av statens stöd till idrotten Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall utvärdera om effekterna av statens stöd till idrotten stämmer överens med de av och regeringen angivna syftena med stödet och föreslå en framtida inriktning av stödet samt föreslå utformning av lämpliga indikatorer för att mäta effekterna av stödet. Utredaren skall analysera om det samlade statliga stödet till idrotten kan kanaliseras på ett sådant sätt att antalet stödformer minskas, vilka begränsningar som uppstår för idrottsrörelsen genom utformningen av de villkor som anges för stödet samt om färre villkor kan knytas till det samlade stödet som ges till idrottsrörelsen. Utredaren skall bland annat även kartlägga omfattningen av den verksamhet hos Riksidrottsför- bundet som innefattar myndighetsutövning och överväga beho- vet av författningsändringar för att denna verksamhet skall uppfylla samma krav på rättssäkerhet som ställs på förvaltnings- myndigheter enligt förvaltningslagen (1986:223), redovisa den kunskap som finns om idrottens betydelse för folkhälsan, särskilt för flickors och pojkars samt unga kvinnors och unga mäns hälsa, analysera i vilken omfattning barns och ungdomars egna intres- sen, åsikter och förutsättningar påverkar barn- och ungdoms- verksamhetens utformning, analysera resultatet av det stöd som ges för att skapa förutsätt- ningar för framgångsrika elitidrottare. Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag . Om utredaren bedömer det lämpligt får delbetänkanden presente- ras under arbetets gång. beslutade om riktlinjer för statens stöd till idrotten i enlighet med förslagen i propositionen En idrotts- politik för 2000-talet (prop. 1998/99:107, bet. 1999/2000:KrU3, rskr. 1999/2000:52). godkände att staten som bidrags- givare inte till någon del skall ställa upp mål för idrottsrörelsens egen verksamhet. Staten skall däremot ställa upp mål och riktlinjer för sin bidragsgivning. Det är statens ansvar att, gentemot såväl idrottsrörelsen som samhället i övrigt, vara tydlig i fråga om vad staten vill uppnå med statsbidraget. Genom att ange syftet med bidragsgivningen anger staten vad den förväntar sig att bidraget främst skall leda till. Däremot föreskrivs inte hur detta skall gå till. Ett syfte med statsbidraget är att stärka och utveckla demokratin inom idrottens föreningsliv. De resurser som samhället ställer till förfogande för idrottsrörelsens verksamhet bör användas för att nå ut till och aktivera människor som vill delta i organiserad idrotts- verksamhet eller väljer att motionera för eget välbefinnande. Barns och ungdomars intresse för idrott och motion bör stimuleras och de bör ges möjligheter att utöva inflytande över och ta ansvar för sitt idrottande. Detsamma bör gälla för äldre människor och perso- ner med funktionshinder. Människor i olika åldrar med olika social bakgrund bör vidare ges lika förutsättningar att efter eget intresse delta i idrottsverksamhet. Integration och god etik bör vara led- stjärnor för stödets användning.