sou · GWB355 · 2008-06-02 00:00:00 — Om ett beslag har verkställts utan att undersökningsledaren eller åklagaren har beslutat därom, ska beslaget skyndsamt anmälas till denne, som ska pröva om beslaget ska bestå (11 kap. 6 § andra stycket). 20TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt En tjänsteman vid har också samma rätt som en polisman att enligt 28 kap. 5 § , om det är fara i dröjsmål, företa husrannsakan utan förordnande av undersöknings- ledaren, åklagaren eller rätten (11 kap. 7 § andra stycket). Husrann- sakan får beslutas även om påföljden för gärningen endast kan bestäm- mas till böter till följd av bestämmelserna i lagen om begränsning av tillämpningen av svensk lag vad gäller vissa brott begångna på utländska fartyg.TPF21FPT Åtgärden ska skyndsamt anmälas till den som har rätt att leda förundersökningen. En tjänsteman vid har slutligen samma rätt som en polisman har enligt 28 kap. 10 § att undersöka andra utrymmen än sådana som omfattas av reglerna om husrann- sakan (11 kap. 8 §). Åtgärden, som t.ex. kan bestå i att undersöka fartygets däck eller öppna lastutrymmen, ska skyndsamt anmälas till den som har rätt att leda förundersökningen. Vattenföroreningslagen innehåller också en regel efter mönster av 4 § LKP för brottsutredningar som avser olagliga utsläpp. En tjänsteman vid har, enligt 11 kap. 14 § vatten- föroreningslagen, rätt att stoppa och hålla kvar ett fartyg eller att ta in fartyget till hamn, om det behövs för att kunna hålla förhör en- ligt 23 kap. (dvs. vidta utredningsåtgärder) eller genomföra åtgärder enligt 24–28 kap. . Någon formell begränsning som innebär att befogenheterna en- dast får utövas i omedelbar anslutning till den gärning som föran- leder åtgärden (jfr 5 § LKP) finns inte i vattenföroreningslagen. Befogenheterna får däremot utövas endast av kustbevaknings- tjänstemän som uppfyller de krav som regeringen eller Kustbevak- ningen föreskriver i fråga om tjänsteställning, utbildning och erfa- renhet eller i annat avseende (jfr 11 kap. 17 § vattenföroreningslagen och 6 § LKP). Särskilt om åtgärder mot utländska fartyg För åtgärder mot utländska fartyg gäller särskilda regler (11 kap. 9– 13 §§). Bestämmelserna, som bl.a. är beroende av om fartyget befin- ner sig på inre vatten, territorialhavet eller svensk ekonomisk zon, behandlas närmare i avsnitten 12.8–12.10. 21TP PT 11 kap. 7 § första stycket vattenföroreningslagen. Jfr bestämmelsen i 28 kap. 1 § rätte- gångsbalken som anger att det för husrannsakan krävs ett brott som det kan följa fängelse på. Befogenheter enligt gällande rätt Som huvudregel gäller att beslut om att hålla förhör enligt 23 kap. eller om att använda tvångsmedel enligt 24–28 kap. ombord på ett utländskt fartyg som befinner sig utanför svenskt inre vatten alltid ska meddelas av åklagaren eller rätten (11 kap. 9 §). I brådskande fall har emellertid en tjänsteman vid eller en polisman rätt att vidta en sådan åt- gärd, om kustbevakningstjänstemannen eller polismannen annars får besluta om den. Åtgärden ska skyndsamt anmälas till åklagaren, som ska pröva frågan om åtgärder beträffande fartyget. Ombord på ett utländskt fartyg som befinner sig i territorialhav får förhör hållas eller tvångsmedel vidtas endast om det finns grundad anledning att anta att ett förbjudet utsläpp har skett från fartyget inom svenskt sjöterritorium eller att det på far- tyget i svenskt inre vatten har begåtts ett brott som avses i 10 kap. 3 eller 4 § vattenföroreningslagen (11 kap. 10 §). Förutsättningarna för att, med anledning av ett förbjudet utsläpp i den ekonomiska zonen, hålla förhör och använda tvångsmedel ombord på utländska fartyg i den ekonomiska zonen eller i territo- rialhavet regleras också i vattenföroreningslagen.TPF22FPT Kuststaten har rätt att inleda rättsligt förfarande och att hålla kvar fartyget i enlig- het med kuststatens nationella rätt. För att kunna vidta åtgärder i en sådan situation krävs emellertid –att det är klarlagt att det har skett ett förbjudet utsläpp från fartyget och –att detta utsläpp har medfört eller kan medföra betydande skador på den svenska kusten eller därmed sammanhängande intressen eller på tillgångar inom Sveriges sjöterritorium eller i ekono- miska zon.TPF23FPT Även om det inte kan anses klarlagt att ett utsläpp har skett från ett utländskt fartyg är det möjligt att genomföra förhör enligt 23 kap. , att ta egendom i beslag enligt 27 kap. rättegångs- balken i form av oljeprov eller att genomföra husrannsakan enligt 28 kap. 1 § . Åtgärderna förutsätter dels att det finns grundad anledning att anta att det har skett ett förbjudet utsläpp från fartyget i den ekonomiska zonen och att utsläppet har medfört eller kan medföra betydande förorening av den miljön, dels att fartygets befälhavare har vägrat att lämna uppgifter om fartygets identitet och registreringshamn, senaste och nästa anlöpningshamn eller annan relevant information som har begärts, 22TP PT 11 kap. 11 §, jfr artikel 220, punkterna 3, 5 och 6 i havsrättskonventionen. 23TP PT Prop. 2000/01:139 s. 187 ff. Befogenheter enligt gällande rätt eller har lämnat uppgifter som uppenbarligen inte överensstämmer med verkliga förhållanden och dessutom att ett ingripande mot far- tyget är påkallat av omständigheterna i övrigt (11 kap. 11 §). Vidare har kuststaten rätt att vidta åtgärder mot ett utländskt fartyg om det har blivit föremål för förföljande, s.k. hot pursuit. Rätten till förföljande upphör när fartyget kom- mer in på en annan stats territorialhav (11 kap. 12 §). Om det finns grundad anledning att anta att ett utsläpp har skett från ett utländskt fartyg i den ekonomiska zonen bör det endast i undantagsfall förekomma att fartyget förs in i hamn (11 kap. 14 § tredje stycket). Brott mot smugglingslagen och annan tullagstiftning Den svenska gränskontrollen utförs av , polisen och Kust- bevakningen. har huvudansvaret för kontrollen av varor, medan polisen har huvudansvaret för kontrollen av personer. Kust- bevakningen ansvarar för kontrollen av sjötrafiken avseende såväl varor som personer och har visst självständigt ansvar för både utlän- ningskontroll och varukontroll. ska medverka i kontrollverksamhet enligt tullagen genom att självständigt utöva tullkontroll av sjötra- fiken. ska vidare på begäran bistå , om det behövs för att verket ska kunna vidta en avsedd tullkontrollåtgärd. Enligt lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen) medverkar dessutom efter begäran i kontrollverk- samheten vid inre gräns. skyldighet att efter be- gäran från medverka i sådan kontrollverksamhet är inte begränsad till kontroller av sjötrafiken (se vidare avsnitt 11.6.4). Smugglingslagen innehåller bestämmelser om ansvar m.m. för gär- ningar som rör olaglig och olovlig införsel till och utförsel från landet av varor, dvs. varor som förts över gränsen till svenskt terri- Befogenheter enligt gällande rätt torium i strid med någon författningsbestämmelse. Smugglingslagen skiljer mellan smugglingsbrott och tullbrott. Vad som utgör smugg- lingsbrott framgår av 3 § smugglingslagen. Första stycket föreskriver straffansvar för den som bryter mot ett särskilt föreskrivet införsel- förbud eller införselvillkor genom att underlåta att anmäla en vara för tullbehandling. Ett smugglingsbrott kan t.ex. bestå i att en för- bjuden vara förs in till landet. Andra stycket straffbelägger att vid tullbehandling av en vara lämna oriktig uppgift eller underlåta att lämna föreskriven uppgift. För det fall att en sådan vara anmäls till tullbehandling föreligger smuggling om det, av de oriktiga uppgifter som personen lämnar eller underlåter att lämna vid tullbehandlingen, uppstår fara för att införseln fullföljs i strid med förbudet eller vill- koret. Vidare straffbeläggs enligt tredje stycket –att någon i strid med ett särskilt föreskrivet utförselförbud eller utförselvillkor för ut en vara från landet, –att någon efter utförseln förfogar över varan i strid med för- budet eller villkoret utan att han bevisligen haft uppsåt till det vid utförseltidpunkten, –att någon under pågående tullbehandling förfogar över en vara så att införseln fullföljs i strid med ett införselförbud eller in- förselvillkor som är särskilt föreskrivet, –att någon med stöd av ett tillstånd som föranletts av oriktig uppgift eller underlåtenhet att lämna föreskriven uppgift för in eller ut en vara eller –att någon förfogar över en vara i strid med ett villkor som uppställts vid införseln eller utförseln. Bestämmelsen reglerar också sådan utförsel som sker till ett annat EU-land. Påföljden för smugglingsbrott är böter eller fängelse i högst . Om brottet, främst beroende på varornas beskaffenhet och kvantitet, är ringa döms till penningböter (4 §). Är brottet efter en helhetsbedömning att betrakta som grovt är straffskalan fängelse lägst och högst (5 §). Smuggling av narkotika har brottsbeteckningen narkotikasmuggling eller grov narkotika- smuggling. I normalfallet döms till fängelse i högst . Är brottet ringa ingår böter eller fängelse högst i straffskalan. För grov narkotikasmuggling är straffet fängelse, lägst två och högst (6 §). Genom smugglingslagen straffbeläggs också vissa grovt oaktsamma förfaranden med införsel- eller utförselreglerade varor. Sådana gärningar rubriceras olovlig införsel eller olovlig utförsel och kan t.ex. bestå i att underlåta att anmäla en vara till tullbehand- ling, att lämna oriktig uppgift vid tullbehandling eller att underlåta Befogenheter enligt gällande rätt att lämna föreskriven uppgift vid tullbehandling. Påföljden är böter eller fängelse i högst (7 §). I smugglingslagen regleras vidare de uppsåtliga brott, tullbrott, som innebär att någon i samband med införsel eller utförsel agerar på ett otillåtet sätt och därigenom ger upphov till fara för att tull, annan skatt eller avgift undandras det allmänna eller felaktigt till- godoräknas eller återbetalas i samband med införsel till eller utförsel från landet (8 §). Tullbrott kan beroende på omständigheterna betrak- tas som ringa. I ringa fall ingår endast penningböter i straffskalan (9 §). Påföljden för grovt tullbrott är fängelse, lägst och högst (10 §). Även viss hantering av sådana varor som har varit föremål för införsel- eller utförselbrott enligt smugglingslagen, s.k. efterföljan- de hantering, straffbeläggs i smugglingslagen. Gärningarna rubriceras olovlig befattning med smuggelgods eller grov olovlig befattning med smuggelgods (12 och 13 §§). Straffskalan är densamma som för smuggling respektive grov smuggling. Smuggling, narkotikasmuggling och tullbrott är straffbelagda redan på försöksstadiet. Vid grov smuggling, grov narkotikasmuggling, grovt tullbrott och grov olovlig befattning med smugglingsgods är också förberedelse och stämpling straffbelagt enligt 23 kap. brotts- balken (14 §). I smugglingslagen finns också särskilda bestämmelser om befo- genheter att förhindra, utreda och beivra brott. Befogenheterna gäller i första hand vid brott enligt smugglings- lagen. De gäller dessutom vid vissa andra brott som rör införsel till eller utförsel från landet.TPF24FPT Samma befogenheter gäller således vid brott mot –lagen om förbud i vissa fall mot införsel av spritdrycker,TPF25FPT –lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkohol- varor, tobaksvaror och energiprodukter,TPF26FPT –lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområ- den och av tekniskt bistånd, 24TP PT 19–22 §§ smugglingslagen med de hänvisningar som bestämmelserna innehåller till 1 § andra stycket smugglingslagen. 25TP PT I prop. 2007/08:21 har regeringen föreslagit att lagen ska upphävas vid utgången av eftersom den anses vara föråldrad och förenligheten med EG-rätten kan ifrågasättas (a. prop. s. 28). Som en konsekvens av detta föreslås också att hänvisningen i 1 § tredje stycket smugglingslagen till lagen tas bort. 26TP PT mineraloljeprodukter. Se vidare fotnot 52. Befogenheter enligt gällande rätt –lagen om beskattning av viss privatinförsel av tobaksvaror, –lagen om handel med vissa varor som kan användas till döds- straff eller tortyr, m.m., –brott enligt narkotikastrafflagen (1968:64) som avses i 12 § tredje stycket smugglingslagen, samt –terroristbrott som avses i 3 § 18 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott.TPF27FPT I smugglingslagen regleras vilka tvångsmedel som kan användas vid brottsmisstanke, medan grunden för kontrollåtgärder gentemot en resenär regleras i andra författningar, främst tullagen och inre- gränslagen.TPF28FPT Om det under varukontrollen uppstår en brottsmisstanke – eller om den kontrollerande myndigheten redan från början misstänker ett konkret brott – tillämpas smugglingslagens bestämmelser om tvångsmedel. I fråga om tvångsmedlen hänvisar smugglingslagen i stor utsträck- ning till vad som gäller enligt . Detta gäller både förutsättningarna för att tillämpa tvångsmedlen och tjänstemännens rätt att besluta om tvångsmedel. Regleringen bygger på tanken att effektiviteten och rättssäkerheten bäst främjas om samma bestäm- melser gäller för en tjänsteman vid , respektive polisen i situationer där det typiskt sett är en tillfällighet om ingripandet görs av den ene eller den andre.TPF29FPT Dessa kategorier har således samma behörighet enligt lagen. Med stöd av smugglingslagen har en tjänsteman vid Kustbevakning- en innan förundersökning har inletts samma rätt som en tjänste- man vid att genomföra primärutredning. Innan en förundersökning har inletts har en tjänsteman vid Kust- bevakningen enligt 23 kap. 3 § tredje stycket rätt att hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder som är av bety- delse för utredningen (20 § smugglingslagen). I förarbetena exempli- fieras sådana åtgärder som kan omfattas av bestämmelsen.TPF30FPT En åt- gärd kan vara att hålla förhör i anslutning till ett misstänkt brott 27TP PT Se 1 § andra stycket smugglingslagen. 28TP PT Vad denna kontroll kan bestå i framgår av 6 kap. tullagen respektive inregränslagen. 29TP PT Se vidare prop. 1999/2000:124 och bet. 2000/01:JuU2. 30TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt avseende införsel till eller utförsel från landet. Det kan också vara fråga om exempelvis platsundersökning. Tjänstemän vid har också rätt att ålägga någon att följa med till förhör och att ta med personen till förhör (20 § andra stycket smugglingslagen). Möjligheten att med tvång ta med en person till förhör gäller de fall där personen inte har gripits och det inte heller är fråga om beslut av undersökningsledaren att hämta denne.TPF31FPT Tjänstemän vid har alltså motsvarande rätt som en polisman att vidta åtgärder enligt 23 kap. 8 § . När misstanke om tullbrott, smugglingsbrott eller annat brott enligt lagen har uppkommit, har en tjänsteman vid också samma rätt som en polisman har enligt 24 kap. 7 § rätte- gångsbalken att i brådskande fall, och i avvaktan på ett beslut om anhållande, gripa en person (21 § smugglingslagen). Bestämmelserna i 27 kap. 4 § om polismans rätt att ta föremål i beslag gäller också för tjänstemän vid Kustbevak- ningen (22 § smugglingslagen). Beslagsrätten enligt smugglingslagen omfattar emellertid endast tullbrott, smugglingsbrott och narkotika- smuggling samt sådana andra brott som avses i 1 § andra stycket smugglingslagen (se ovan). Detta betyder att beslag kan avse sådana föremål, inbegripet skriftliga handlingar, som skäligen kan antas ha betydelse för utredning om tullbrott, smugglingsbrott och narko- tikasmuggling (utredningsbeslag) eller bli förverkade på grund av sådant brott (förverkandebeslag).TPF32FPT Beslagsrätten omfattar också de situationer där en person grips eller ett beslut om anhållande eller häktning verkställs eller där husrannsakan, kroppsvisitation eller kroppsbesiktning verkställs.TPF33FPT Rekvisitet fara i dröjsmål torde i allmänhet vara uppfyllt när en kustbevakningstjänsteman eller tulltjänsteman upptäcker gods som kan misstänkas vara föremål för brott i samband med in- eller ut- En tjänsteman vid har också samma rätt att företa husrannsakan (26 § första stycket smugglingslagen) som en polisman har enligt 28 kap. 5 § . 31TP PT 21 § respektive 19 § smugglingslagen jämförd med 23 kap. 7 § . 32TP PT bestämmelser om beslag gäller även föremål som skäligen kan antas vara avhänt någon genom brott. Detta är inte tillämpligt på brott enligt smugglingslagen (prop. 1999/2000:124 s. 162 ff.). Se avsnitt 10.3.3 angående beslag. 33TP PT 22 § smugglingslagen och 27 kap. 4 § , jfr a. prop. 34TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt dock bara fattas i brådskande fall. I andra fall fordras beslut av förundersökningsledare, åklagare eller rätten. För vissa typer av brott kan husrannsakan beslutas för att i magasin eller liknande utrymmen söka efter egendom som skäligen kan antas bli förverkade på grund av brott enligt smugglingslagen. Bestäm- melsen avser alltså enbart beslag i förverkandesyfte. Beslut om hus- rannsakan får fattas även om det inte kan följa fängelse på brottet (26 § andra stycket smugglingslagen). Befogenheten går således utöver vad som gäller för en polisman enligt 28 kap. 4 § . Med magasin eller liknande utrymmen avses magasin, upplags- bodar och uthus. Det ska alltså vara fråga om lokaler som i princip används endast för förvaring av varor. Därav följer att husrann- sakan inte kan vidtas i affärs- och kontorslokaler. Om fängelse kan följa på det misstänkta brottet och det är fara i dröjsmål, kan emellertid husrannsakan i lokaler av det sistnämnda slaget göras av en kustbevakningstjänsteman med stöd av bestämmelsen i 26 § första stycket smugglingslagen. Annars får frågan om husrannsakan avgöras enligt de allmänna reglerna i . En tjänsteman vid har vidare enligt 27 § första stycket smugglingslagen samma rätt som en polisman har enligt 28 kap. 13 § att utan förordnande av undersök- ningsledare, åklagare eller rätten besluta om kroppsvisitation och kroppsbesiktning. Beslutanderätten omfattar dock bara fall som är brådskande. Annars krävs det beslut av förundersökningsledare, åkla- gare eller rätten. Ett grundläggande krav är att personen skäligen kan misstänkas för ett brott som kan leda till fängelse. Bestämmelserna är inte knutna till en persons in- eller utresa, vare sig tidsmässigt eller geografiskt. Ett exempel på fall där det kan bli aktuellt att tillämpa bestämmelsen är om en person behöver kroppsvisiteras i anslutning till en husrannsakan på ett tillfälligt lager eller ett tullager. Vidare kan det bli aktuellt då personer, som inte är resande men som miss- tänks ha köpt insmugglade varor, påträffas på eller i närheten av ett fartyg där försäljningen antas ha skett. Det kan exempelvis gälla personer, som besöker ett fartyg i hamn eller ett fartyg till havs. Befogenheten omfattar även sådan kroppsbesiktning som inte är ytlig.TPF35FPT En tjänsteman vid har dessutom rätt att besluta om kroppsvisitation och ytlig kroppsbesiktning samt att ta urin- prov på en person som i samband med inresa till eller 35TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt utresa från landet uppehåller sig i gränsområde eller motsvarande (27 § första stycket smugglingslagen). Nämnda åtgärder får vidtas om det föreligger anledning att anta att personen har med sig egen- dom som kan tas i beslag enligt smugglingslagen eller narkotika som har förvärvats för eget bruk och brottet utgör olovlig befattning med smuggelgods.TPF36FPT Med begreppen kroppsvisitation och kroppsbesiktning förstås detsamma som i . Med ytlig kroppsbesiktning förstås detsamma som i den upphävda varusmugglingslagen.TPF37FPT Den särskilda rätten att företa s.k. ytlig kroppsbesiktning omfattar en- bart en yttre granskning av de synliga delarna av kroppen, t.ex. att en tjänsteman iakttar en persons kropp för att se om denne har narkotika fasttejpad på kroppen.TPF38FPT För ytlig kroppsbesiktning av den som är krävs sär- skilda skäl. Med särskilda skäl åsyftas i första hand att brotts- misstanken avser någonting som utifrån gängse värderingar är särskilt skadligt eller farligt och som det finns ett uttalat samhällsintresse att genast ta hand om, dvs. i praktiken främst narkotika. Bedöm- ningen av vad som är särskilda skäl bör enligt förarbetena lämpligen göras av någon befattningshavare i överordnad ställning.TPF39FPT En kontrollåtgärd enligt 27 § första stycket smugglingslagen ska alltså inledas i nära anslutning till inresan eller utresan. Bestämmel- sen förutsätter därmed att ett ingripande avseende den som reser till görs efter det att denne har kommit till området. Det förutsätts att ankomsten till området utgör ett led i inresan till . Bestämmelsen är tillämplig även på den som uppehåller sig i ett sådant område och som står i begrepp att täm- ligen omgående lämna landet. Tjänstemän vid har vidare rätt att av säker- hetsskäl kroppsvisitera den som är föremål för ett ingripande enligt smugglingslagen och att besluta att tillfälligt omhänderta vapen och andra farliga föremål (27 § tredje stycket smugglingslagen). Bestäm- melsen motsvarar 19 § första stycket 1 polislagen. Omhändertagande av ett föremål ska hävas, när någon fara för våldsanvändning kan anses föreligga.TPF40FPT Till skillnad från har inte rätt att inleda förundersökning (19 § första stycket smugglingslagen). 36TP PT 27 § andra stycket och 12 § tredje stycket smugglingslagen. 37TP PT A. prop. 38TP PT Ds 1998:53 s. 378 f. 39TP PT A. prop. 40TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt kan en åklagare som leder förundersökning, förutom att anlita biträde av polisen, anlita biträde av och att uppdra förunder- sökningsåtgärder åt en tjänsteman vid men däremot inte anlita och dess personal för sådana uppgifter. 11.6.1Tullagen och tullförordningen samt tullkodexen har det övergripande ansvaret för kontroll av varor inom ramen för tullagens och tullkodexensTPF41FPT bestämmelser. Reglerna för kontrollskyldighet vid yttre gräns av varor som impor- teras från tredje land (av s.k. icke gemenskapsvaror) består i första hand av bestämmelserna i tullkodexen och tillämpningskodexen. Tullagen kompletterar dessa rättsakter. I tullkodexen finns bestäm- melser om tull som ska tas ut vid import från eller export till tredje land. har rätt att slumpmässigt kontrollera riktigheten i en tulldeklaration genom att granska handlingar, undersöka varor och ta prov på dem. I 6 kap. tullagen behandlas övervaknings- och kontrollverksamhet. Kapitlet inleds med en proportionalitetsbestämmelse som gäller gene- rellt för kontrollen. Bestämmelsen innebär bl.a. att en kontrollåt- gärd inte får vara mer omfattande eller pågå än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med åtgärden. ska medverka i övervaknings- och kontrollverk- samhet enligt lagen (6 kap. 20 § tullagen). Det innebär att Kust- bevakningens medverkan kan sträcka sig över alla de områden som ryms inom tullagen. För tullkontrollen av sjötrafiken har Kustbevak- ningen ett självständigt ansvar i den meningen att det inte krävs någon begäran om bistånd från (6 kap. 20 § tullagen och 62 § tullförordningen). Det finns ett nära operativt samarbete mellan och . Utöver att bedriva tullkontroll av sjötrafiken ska på begäran bistå , om det behövs för 41TP PT Rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tull- kodex för gemenskapen. Befogenheter enligt gällande rätt att verket ska kunna vidta en avsedd tullkontrollåtgärd (62 § tull- förordningen). kan i sin kontrollverksamhet begära medverkan inte bara av , utan även av polisen. Myndigheterna är då skyldiga att medverka i kontrollen. Några närmare bestämmelser för hur denna medverkan ska ske finns varken i lag eller förordning. och regeringen har i stället överlåtit åt myndigheterna själva att bestämma hur medverkan ska gå till. får med- dela föreskrifter för och polisens medverkan i kontrollverksamhet enligt tullagen, se 79 § tullförordningen. Sam- verkan mellan myndigheterna sker genom överenskommelser.