sou · GVB32 · 2008-01-01 00:00:00 — Utvärderingar från bl.a. IFAU av hur arbetsmarknadspolitiska åtgärderTPF51FPT påverkar ungas arbetsmarknadssituation visar att åtgär- derna ofta är kortvariga och inte förbättrar inträdet på arbetsmark- naden. Vissa åtgärder som till exempel praktikplaceringar har visat sig kunna leda till undanträngningseffekter vilket är negativt för arbetsmarknaden, som en bra praktik kan vara positiv för den enskilde. En person definieras som arbetslös i AMS statistik om han eller hon är inskriven vid Arbetsförmedlingen, är utan arbete och kan ta ett arbete direkt. Ungdomar har en avsevärt kortare mediantid i arbetslöshet än äldre åldersgrupper. var mediantiden för arbetslösa som var , och för ungdomar i åldrarna 18 var siffran . Genomsnittet för samtliga åldersgrupper var . Skillnaden mellan kvinnor och män är liten, medan utrikes födda ungdomar och ungdomar med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga uppvisar en något längre mediantid i arbetslöshet än genomsnittet för åldrarna under . var av arbetskraften i åldersgruppen 16 arbetslösa. Arbetslösheten är högre i ungdomsgruppen jämfört med övriga åldersgrupper, och högst andel arbetslösa som andel av befolkningen återfinns i gruppen 20 , där var registrerade som arbetslösa . Arbetslösheten har också ökat något mer bland ungdomar i förhållande till övriga ålders- grupper . Även när det gäller andelen i program utmärker sig gruppen 20 i förhållande till äldre. 51TP PT Exempelvis kommunala ungdomsprogram, Ungdomsgarantin eller Allmänt anställnings- stöd. Nytillträdande på arbetsmarknaden SOU 2007:2 Arbetslösa som andel av befolkningen i olika ålderskategorier Källa: , 2006:3, Ung , En beskrivning av ungdomars villkor. Ungdomarnas sysselsättningsnivåer har också minskat över tiden. En orsak är att antalet studerande har ökat. Det är även så att samhällsförändringen har inneburit att tillfälliga anställningar och föränderliga arbetsvillkor blir allt vanligare. var det nära 18 000 registrerade arbetssökande ungdomar som var deltidsarbetslösa. Deltidsarbetslöshet är relativt sett vanligt bland ungdomar , där av befolkningen var registrerade som deltidsarbetslösa . Detta kan jämföras av de arbetssökande som var deltidsarbetslösa i befolkningen totalt. beskriver i den sociala rapporten skillnader mellan könen när det gäller arbetsmarknadsstatus. Observera att uppgifterna inte specifikt avser gruppen ungdomar. De konstaterar att en betydligt större andel av männen än kvinnorna återfinns i kärnarbetskraften. Kvinnorna har i stället en större andel i gruppen instabil arbetskraft. Det här beror framför allt på den större andelen deltidsarbetande kvinnor. Om vi tittar på kärnarbetskraft och instabil arbetskraft tillsammans finns det dock inga större skillnader mellan män och kvinnor. menar emeller- tid att dessa könsskillnader tenderar att minska inom många områden, exempelvis när det gäller andelen män och kvinnor med tillfälliga anställningskontrakt. Dessutom minskar andelen kvinnor med de mindre attraktiva vikariatsanställningarna kraftigt, medan denna andel är oförändrad för män.TPF52FPT 52TP PT , Social rapport . rapportTPF53FPT om ungdomars villkor visar att av det totala antalet arbetslösa, medeltalet , i åldersgruppen 18 är kvinnor och män. Ungdoms- styrelsens undersökningTPF54FPT visar vidare att könsskillnaderna genom- gående är relativt små när det gäller deltagande i de olika arbets- marknadsprogrammen, med undantag för interpraktik och brist- yrkesutbildning för anställda. Samma mönster återfinns för andelen ungdomar som befinner sig i arbete eller reguljär utbildning efter avslutat arbetsmarknadspolitiskt program. Andelarna varierar kraftigt beroende på hur nära programmet ligger den reguljära arbetsmarknaden, men trots detta är könsskillnaderna genomgående relativt små. En fråga som kommer upp är om ungdomar och andra med svag anknytning till arbetsmarknaden i hög grad arbetar svart. genomförde en kvantitativ studie om svart- arbete. I det framkom att av ungdomarna hade utfört svartarbete medan riksgenomsnittet är , och att fler ungdomar arbetar svart jämfört med år 1997.TPF55FPT Svartjobb utförs enligt undersökningen främst inom restau- ranger, butiker eller sportsektorn. Människor tar ofta för givet att jobb i restaurangbranschen är svarta och oftast svartarbetar man för någon man känner. Attityden och värderingarna hos omgivningen och vänner avskräcker inte heller från att ta svartarbete. 53TP PT , 2006:3, Ung , En beskrivning av ungdomars villkor. 54TP PT Ibid. 55TP PT (2006), Studerande ungdomar och svartarbete, , Skatteekono- miska meddelanden. 3 Målgrupp för utredningen I detta avsnitt redogör vi för det aktuella kunskapsläget när det gäller utredningens målgrupp. I ett senare avsnitt i utredningens förslagsavsnitt gör vi en sammanfattning över vår syn på mål- gruppen. 3.1Vad säger direktiven om målgruppen för utredningen? Utredningen har uppdraget att göra en översyn av de insatser samhället erbjuder personer i arbetsför ålder som är beroende av ekonomiska bistånd och som med hjälp av olika insatser bedöms kunna få ett arbete. Om målgruppen sägs i direktiven att det bland enskilda med ekonomiska bistånd dels finns personer som är i behov av för- sörjning endast på grund av att de saknar arbete, dels personer som är i behov av försörjning i kombination med andra stödåtgärder från . Dessutom finns det bland biståndstagarna de som behöver mer omfattande stöd för att kunna leva ett självständigt liv. Vidare sägs i direktiven att utredningen i sina förslag till förändring ska ta hänsyn till att personer som är beroende av ekonomiska bistånd står olika långt ifrån arbetsmarknaden och därmed har varierande behov av in- satser. Målgruppen inkluderar även de ungdomar som inte studerar, arbetar, aktivt söker arbete eller har någon annan känd syssel- sättning. En av de mest omfattande studierna av arbetslösa med ekonomiskt bistånd är Nedersta trappsteget, en studie om akti- vering. Den presenterades av skap och socialt arbete vid universitet.TPF1FPT Det huvudsakliga syftet med studien var att systematiskt samla in uppgifter från landets kommuner för att få en bild över vilka insatser som erbjuds denna grupp. Studien redovisar stora skill- nader i landets kommuner när det gäller bidragshandläggningen av det ekonomiska biståndet och synen på aktiva insatser till enskilda. I vissa kommuner ses ett biståndsbehov i första hand som ett socialt problem och då betonas den enskilde bidragstagarnas eget ansvar för att få ett arbete. I andra kommuner är lokala aktiverings- program omedelbara respons på en ansökan om ekonomiskt bistånd. På nationell nivå anser kommunerna att av enskilda med ekonomiskt bistånd är arbetslösa och därmed aktuella för olika former av aktivering. De skulle innebära att nästan 112 000 enskilda i arbetsför ålder är bidragstagande i någon mening på grund av situationen på arbetsmarknaden. Variationen mellan kom- munerna är dock stor och ligger mellan . Ingen hänsyn togs i denna studie till hur länge personerna har fått ett ekonomiskt bistånd. Om det kortvariga ekonomiskt bistånds- beroendet räknas bort minskar antalet till cirka 55 000 personer. publicerade en rapportTPF2FPT om vilka inom det ekonomiska biståndet som kunde tänkas vara en målgrupp för aktiva insatser. Rapporten redovisar inledningsvis att det bland enskilda med ekonomiskt bistånd finns personer med sinsemellan mycket skiftande levnadsförhållanden. Vissa personer har ekonomiskt bistånd som huvudsaklig inkomstkälla. Andra har ett lågbetalt deltidsarbete och en stor försörjningsbörda och tvingas därför komplettera med ekonomiskt bistånd. Det kan även förekomma personer som har mycket tillfälliga försörjnings- 1TP PT , T. och Ulmestig, R. (2004), Nedersta trappsteget. En studie om akti- vering, . 2TP PT Nilstierna, T. (2004), , opublicerad rapport. Rapportens uppgift är att försöka bestämma hur många individer som är i behov av ett mer aktivt stöd från samhället. Rapporten fokuserar på att beskriva den grupp människor som är arbetslösa och som får ekonomiskt bistånd huvudsakligen pga. arbetslöshet. Gruppen inkluderar personer som är hyggligt nära arbetsmarknaden. Till gruppen räknas dock inte dem som har ett deltidsarbete och som kompletterar arbetsinkomsten med ekono- miskt bistånd. Det är även rimligt att individens problem ska vara relativt varaktiga för att han eller hon t.ex. ska erbjudas en annan försörjningsform eller få möjlighet att delta i ett utvecklings- program där stora resurser satsas. Det innebär att enskilda ska ha ekonomiskt bistånd i relativt stor omfattning. Sammanfattningsvis består gruppen arbetslösa bidragstagare av personer som har ett någorlunda omfattande bidragsberoende och som inte har allvarliga socialmedicinska problem och som vill arbeta. genomför sedan en egen analys med hjälp av en sammankoppling av olika register, vilket gör det möjligt att identifiera och få en bild av den grupp individer som man var intresserade av. Dock saknas information om hur nära dessa per- soner står arbetsmarknaden, t.ex. socialmedicinska faktorer samt information om övriga insatser för individen. Hur många är det då bland dessa personer som fick ekonomiskt bistånd som hade arbetslöshet som sitt huvudsakliga problem? En strikt definition av målgruppen ger enligt beräk- ningarna i rapporten omkring 20 000 i åldern 20 . Därutöver görs en uppskattning av antalet personer i övriga åldrar som med särskilda insatser bedöms kunna få ett arbete. Enligt rapporten skulle det kunna röra sig om cirka 15 000 personer. Sammantaget ger detta en uppskattning att omkring 35 000 personer kan defi- nieras tillhöra målgruppen. och genomförde en enkätundersökningTPF3FPT för att få kommunernas syn på ett antal frågeställningar som rör arbetslösa med ekono- 3TP PT Kommuner och Landsting (2005), Arbetslösa med försörjningsstöd. Redovisning av en enkät till kommunerna. miskt bistånd, och dessa personers möjligheter att få insatser för att kunna komma in på arbetsmarknaden. Enkätundersökningen bestod av två webbenkäter som skicka- des dels till arbetsmarknadsenheten (), dels till social- förvaltningen i kommunerna. Enkäten till har besvarats av 184 kommuner och enkäten till har besvarats av 125 kommuner. Tillvägagångssättet valdes för att fånga in per- spektiven från både arbetsmarknadsenheten och socialförvalt- ningen, eftersom båda arbetar med gruppen. På frågan om hur stor andel av dem med ekonomiskt bistånd som huvudsaklig försörjningskälla som enbart bedöms vara i behov av rent arbetsrelaterade insatser, uppger över hälften att detta gäller för mellan 20 av den nämnda målgruppen (121 kom- munsvar). Tabell 3.1 Hur stor andel av dem som hade ekonomiskt bistånd som huvud- saklig försörjningskälla bedöms bara behöva rent arbetsrelate- rade insatser (121 kommunsvar) Källa: Kommuner och Landsting. finns det i statistiken för det ekonomiska biståndet uppgifter om i vilken mån bidragstagarna (i åldern 18 ) är arbetslösa. Statistiken omfattar dels de bidragstagare som varit arbetslösa utan arbetslöshets- ersättning, dels de som varit inskrivna på Arbetsförmedlingen under (med eller utan ersättning). Enligt statistik från år 2005TPF4FPT fick 225 338 hushåll ekonomiskt bistånd . Dessa hushåll bestod av 406 743 individer, vilket är av samtliga invånare i 4TP PT De senast tillgängliga uppgifterna. Antalet bidragstagare i åldrarna var 260 851. I statistik finns uppgiften om hur många av biståndsmottagarna som är arbetslösa och som inte fått någon ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Totalt bestod denna grupp av 93 068 biståndstagare. Av dessa hade 13 356 varit in- skrivna på Arbetsförmedlingen . Det innebär utifrån statistik att av samtliga bidrags- tagare var arbetslösa utan att få ersättning från arbetslöshetsersätt- ningen, vilket förklarar att de blir beroende av ekonomiskt bistånd. Av samtliga arbetslösa bidragshushåll utan ersättning från A-kassa var ensamstående män, ensamstående kvin- nor och gifta par/sammanboende. statistik visar vidare att av dessa cirka 93 000 biståndstagare är 54 000 inrikes födda och 39 000 utrikes födda. har således en utländsk bakgrund. Ingen skillnad finns när en jämförelse görs mellan könen. Biståndsmottagare fördelade efter ålder och arbetslöshet, 2005 18–19 år 20–24 år 25–29 år 30–39 år 40–49 år 60–64 år Källa: statistik 2005, tabell 24. Den största andelen i denna grupp utgjordes av åldersgrupperna . Dessa stod för nästan hälften av samtliga. De utgör en mycket begränsad andel. Det ska noteras att i statistiken ingår alla som fått ekonomiskt bistånd. Av alla hushåll hade ett bidragsbehov under mindre än . Om man räknar bort det kortvariga ekonomiska biståndsberoendet () var 54 910 arbetslösa med ekonomiskt bistånd in- skrivna på Arbetsförmedlingen under detta år utan att få någon arbetslöshetsersättning. I en speciell studie inom utredningens ram har vi samkört uppgifter om det ekonomiska biståndet med händelsedatabas. Registerstudien visar att av samtliga med ekonomiskt bistånd var inskrivna som arbetslösa på Arbetsförmedlingen. Av dessa var andelen män något större än andelen kvinnor.TPF5FPT Det motsatta gäller för gruppen som inte var inskrivna på Arbetsförmedlingen.TPF6FPT Sammantaget var 146 677 personer med ekonomiskt bistånd inskrivna som arbetslösa vid Arbetsförmedlingen. Denna uppgift visar att sambandet mellan arbetslöshet och ekonomiskt bistånd är omfattande. Man ska dock komma ihåg att flera av dessa personer hade hänvisats till Arbetsförmedlingen av som ett villkor för att få ekonomiskt bistånd, och att Arbetsförmedlingen och inte sällan gör olika bedömningar av om en bidragstagare står till arbetsmarknadens förfogande eller ej. Man kan dock notera att av dem som hade ekonomiskt bistånd inte var inskrivna på Arbetsförmedlingen. Det tyder i sin tur på att inskrivningen föregås av en bedömning av personens arbetsförmåga. Vidare visar studien att 78 400 enskilda med ekonomiskt bistånd eller en kombination av A-kassa och ekonomiskt bistånd vid ett givet tillfälle var inskrivna vid Arbetsförmedlingen . Av dessa hade drygt 11 000 personer arbete. Utifrån studien går det inte att säga något om dessa hade tillfälliga arbeten, deltidsarbeten eller varför de fortfarande var inskrivna på Arbetsförmedlingen trots att de hade arbete. 5TP PT män, kvinnor. 6TP PT kvinnor, män. Tabell 3.3 Inskrivna på Arbetsförmedlingen och i behov av ekonomiskt bistånd, 2004 Inskrivna på AF, med ekonomiskt bistånd eller en kombination av ekonomiskt bistånd och a-kassa därav ekonomiskt bistånd och A-kassa varav inte i program Källa: Utredningens egen fördjupningsstudie. I genomsnitt var 67 000 personer med ekonomiskt bistånd eller med en kombination av ekonomiskt bistånd och A-kassa inskrivna på Arbetsförmedlingen och saknade arbete. Av dessa deltog cirka 17 000 i arbetsmarknadspolitiska program. Cirka 50 000 personer deltog således inte i program och fick endast begränsad service från Arbetsförmedlingen. Dessa skulle kunna räknas som utredningens huvudsakliga målgrupp. är även de som del- tar i arbetsmarknadspolitiska program intressanta för utredningen, eftersom dessa personer kan ha varit beroende av ekonomiskt bistånd innan de började i programmet, och riskerar ett fortsatt bidragsberoende om det program man deltar i inte leder till arbete. I denna del lägger vi förslag på ett förändrat arbetssätt hos Arbetsförmedlingen för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer som är beroende av ekonomiskt bistånd. 3.7Vad vet vi mer om målgruppen? I den fördjupningsstudieTPF7FPT som utredningen låtit genomföra i åtta kommuner bedömdes egenskaperna hos utredningens målgrupp. Ett första kriterium för att enskilda skulle ingå i målgruppen när studien genomfördes var att de skulle ha ekonomiskt bistånd och vara arbetslösa, och att biståndsbehovet skulle ha varat längre än . Vidare skulle personen inte ha någon sjukdom som innebar en varaktig nedsatt arbetsförmåga. Studien visar att mål- gruppen inte är homogen, utan att den är svårdefinierad och kom- 7TP PT KPMG (2006), Fördjupning av kunskaperna i åtta kommuner. Det var svårt att hitta en minsta gemensam nämnare för alla individer i målgruppen, annat än att de saknar arbete. En slutsats från studien var att målgruppen eller delar av denna inte i första hand kan beskrivas utifrån demografiska variabler. Förklaringsvariablerna är i stället utbildningsnivå, yrkes- kunskaper, erfarenheter och funktionshinder. Information om sådana egenskaper saknas dock i de tillgängliga informations- systemen. Sammanfattningsvis görs följande bedömning av mål- gruppen i fördjupningsstudien Det verkar vara något vanligare med män än kvinnor i mål- gruppen. Individer i målgruppen är vanligtvis lågutbildade. Målgruppen är något större i åldern , men äldre har svårare problematik. Utrikes födda, bl.a. flyktingar förekommer ofta i gruppen. Det är inte ovanligt att individer i målgruppen har behov av andra insatser från . Fördjupningsstudien går sedan ett steg längre och ger en gene- raliserad beskrivning av målgruppen. I huvudsak menar de att den består av två grupper: Ungdomar och invandrare som aldrig kommit in på arbets- marknaden. Personer med smärre arbetshandikapp som aldrig fått en chans till arbete. I den tidigare nämnda fördjupningsstudien där utredningen har samkört statistik från det ekonomiska biståndet med Arbetsför- medlingens Händelseregister har vi gjort en jämförelse utifrån ålder, kön, födelseland och utbildningsnivåer. I denna studie delas de arbetssökande på Arbetsförmedlingen upp på personer med A-kassa, personer med A-kassa och ekonomiskt bistånd och personer med enbart ekonomiskt bistånd. I gruppen med enbart ekonomiskt bistånd finns den största gruppen yngre, där nästan en tredjedel är 20 . Vidare visar fördjupningsstudien inga eller marginella skillnader mellan kvinnor och män när det gäller ålder, födelseland och utbildning. I gruppen med ekonomiskt bistånd är andelen födda i bara något större än andelen födda i annat land, medan andelen födda i är betydligt större bland dem som har A-kassa. De med ekonomiskt bistånd har generellt kortare utbildningar än de med A-kassa. Majoriteten av personerna med enbart grundskoleutbildning finns i gruppen med endast ekono- miskt bistånd, , och nästan hälften av dem har inte en nioårig grundskoleutbildning. I alla grupper finns relativt många med eftergymnasial utbildning. Andelarna varierar mellan . Ett stort antal av dagens biståndstagare står i varierande utsträck- ning till arbetsmarknadens förfogande. ForskningenTPF8FPT visar dess- utom att behovet av ekonomiskt bistånd är sammansatt och beror på flera orsaker. Det är därför nästan omöjligt att avgöra vilken betydelse en enskild faktor har när det gäller den enskildes möjlig- het att få en förankring på arbetsmarknaden. Följande tabell återger kunskaperna om målgruppen och de som är föremål för aktiva insatser. Samtliga personer har ekonomiskt bistånd. Arbetslösa och i behov av ekonomiskt bistånd Källa: Utredningens egna bearbetning. Sammantaget kan vi konstatera att målgruppen är svårbedömd. Många av dem som får ekonomiskt bistånd är också inskrivna på Arbetsförmedlingen. Vår undersökning visar vidare att vid ett givet tillfälle var 67 000 enskilda med ekonomiskt bistånd inskrivna på Arbetsförmedlingen och saknade arbete. Av dessa fanns cirka 17 000 enskilda med ekonomiskt bistånd i olika arbetsmarknadsprogram. Cirka 50 000 enskilda med ekonomiskt bistånd var således arbetslösa och in- skrivna vid Arbetsförmedlingen, men fick inga aktiva åtgärder. Av dessa aktiverades cirka 7 000 personer av kommunerna i kommu- 8TP PT Bl.a. , Å., Arbetslinjen och socialbidrag, SOU 1996:151. nalt finansierade verksamheter.TP F9FPT (gör vi bedömningen att ytterligare cirka 5 000 personer med ekonomiskt bistånd deltog i olika arbetsmarknadspolitiska program.) En kärngrupp för utredningen kan utifrån vad som framkommit ovan uppskattas till mellan 46 000 och 70 000 personer. Dessa har ekonomiskt bistånd endast på grund av arbetsmarknadsskäl och bedöms inte vara i behov av andra insatser från . I det övre antalet, 70 000, inkluderas de som har ekonomiskt bistånd och som deltar i Arbetsförmedlingens program. Vi vill avslutningsvis betona att utredningens ambition har varit att i förslagen till förändringar nå det stora flertalet som har ett mer långvarigt ekonomiskt bistånd. Anledningen är att det är i princip omöjligt att göra en tydligt avgränsad målgrupp för ut- redningen och vi har inte heller upplevt det som meningsfullt att ytterligare i detalj ägna oss åt att kategorisera de personer som är beroende av ekonomiskt bistånd. En avgränsning är dock att våra förslag till förändringar inte riktar sig till enskilda med ett tillfälligt behov av ekonomiskt bistånd och inte heller till dem som kom- pletterar en låg inkomst med ekonomiskt bistånd. I den senare gruppen ingår t.ex. ensamstående med barn. 9TP PT , T. och Ulmestig, R. (2004), Nedersta trappsteget. En studie om akti- vering, . 4Samhällsekonomiska utgångspunkter för olika förändringar av välfärdstjänster I detta avsnitt för vi ett resonemang om samhällsekonomiska effekter när det föreslås eller genomförs olika förändringar. Vår avsikt är att sätta fokus på behovet av att göra sådana beräkningar för att bättre värdera nyttan med olika förändringar av välfärds- tjänsterna. En alltför stor andel av den arbetsföra befolkningen är utan arbete. Det produktionstillskott som dessa personer skulle kunna tillföra om de hade arbete är omfattande och skulle frigöra resurser till andra ändamål. De samhällsekonomiska konsekvenserna av olika insatser för arbetslösa, och arbetslösa med ekonomiskt bistånd i synnerhet, måste därför belysas på ett tydligt sätt. Detta är också en förutsättning för att kunna värdera vilka besparingar eller, i den mån det går att identifiera, vilka framtida intäkter samhället uppnår. Samhällsekonomiska analyser behöver kompletteras med be- skrivningar av de fördelningseffekter som insatserna förväntas leda till. Dels är det viktigt att identifiera vilka grupper som det är mest angeläget att rikta insatserna till, och dels handlar det om att beskriva var i samhället som olika kostnader och besparingar upp- står. Som en följd av insatsernas genomförande kan enskilda huvudmän få större eller mindre kostnader. Detta är väsentligt att bedöma före genomförandet eftersom det kan påverka de olika aktörernas agerande. Offentlig verksamhet finansieras av olika former av skatte- intäkter samt avgifter. De tillgängliga resurserna är med andra ord begränsade och för att avgöra vilket alternativ som ger mest nytta är det därför nödvändigt att genomföra ekonomiska analyser som Samhällsekonomiska utgångspunkter för olika förändringar av välfärdstjänster ger ett beslutsunderlag eller åtminstone ett underlag som är väg- ledande. 4.1Cost benefit-analyser och alternativkostnader I s.k. cost benefit-analyser försöker man värdera alla positiva och negativa effekter i ekonomiska termer så att de blir jämförbara. I praktiken är detta inte alltid möjligt eftersom effekterna är svår- värderade, och kostnader och intäkter ofta är svåridentifierade. Förhållningssättet är ändå att det är bättre att försöka räkna, än att inte göra det alls. All information som kan fås ut från ett befintligt underlag bidrar till att beslutsunderlaget från en sådan ekonomisk analys blir bättre än alternativet, vilket eventuellt endast baseras på opinionsbildning, känsla eller övertygelse. Detta är väsentligt, i synnerhet som beslut som berör offentlig verksamhet ofta gäller betydande skattefinansierade belopp. Beslut om offentlig verksamhet, vare sig det rör sig om inves- teringar eller nedläggningar, leder till framtida kostnader och intäkter. För att värderingen av kostnader och i synnerhet in- täkterna ska bli korrekta, måste värdet av dessa diskonteras, alltså räknas om till nuvärde. Valet av diskonteringsräntan påverkar beräkningarnas resultat. Om osäkerheten är stor är det oftast lämpligt att ha en relativt hög diskonteringsränta.