sou · GVB319 · 2008-01-01 00:00:00 — Förslaget i delbetänkande SOU 2006:71: Överensstämmer med förslaget. Remissinstanserna: i län delar utredningens förslag om att vårdgivaren skall tillhandahålla patienten en prislista att ta med hem. Tandvårdstaxan är komplicerad och det finns där- för ett stort behov av en enhetlig och förenklad struktur på en prislista. anser därför att det är önskvärt att berörda myndigheter samverkar för att precisera utformning och innehåll i dessa prislistor så att patienterna ges förståelig information vid val av behandlingar och också klarar att göra prisjämförelser. Skälen för utredningens förslag: Enligt dagens bestämmelser skall patienten i samband med ett tandvårdsbesök kunna ta del av vårdgivarens priser samt den ersättning som betalas ut från tand- vårdsstödet.TPF5FPT anser dock att det finns behov av bättre kunskaper hos konsumenterna varför det behövs förbättrad information från vårdgivaren om bland annat priser. Konsument- verket har därför föreslagit att vårdgivarna, på eget initiativ, skall tillhandahålla patienterna gällande prislista att ta med från mottag- ningen.TPF6FPT har tillstyrkt dessa förslag.TPF7FPT Förslagen har ännu inte genomförts. Utredningen delar och bedömning att patienten har en svag ställning som konsument på tandvårdsmarknaden och att denna ställning måste stärkas. Därför föreslår utredningen, i enlighet med förslag, att vårdgivarna skall åläggas en skyldighet att ge patienten möjlighet att få ett exemplar av prislistan som han eller hon kan ta med från mottagningen. Det finns en regel om att vårdgivaren skall ha prislistan på en väl synlig plats på mottagningen. Utredningens för- slag att vårdgivaren i stället skall tillhandahålla patienten en prislista att ta med syftar främst till att ge patienterna möjlighet att i lugn och ro kunna jämföra priser mellan olika vårdgivare och mellan olika behandlingspaket. Förslaget innebär att prislistor skall finnas tillgängliga och väl synliga i väntrum eller reception i sådant antal att patienten kan ta med sig ett exemplar. Sådan möjlighet erbjuds av de flesta producenter av tjänster eller produkter och torde inte utgöra något orimligt krav att ställa såvitt avser producenter av tandvårdstjänster. 5TP PT 26 § förordningen (1998:1337) om tandvårdstaxa. 6TP PT (2003). 7TP PT (2004). Prislistan bör vara utformad så att det är lätt för patienten att jämföra den med tandvårdskvittot och referensprislistan. Den skall därför innehålla uppgifter om vårdgivarens pris och referenspriset för det tandvårdsåtgärder som vårdgivaren utför. Detta är viktigt för att patienten skall kunna se att priset för den behandling han eller hon fått stämmer överens med vårdgivarens prislista och för att patienten skall kunna jämföra priset för behandlingen med referenspriset. bör avgöra behovet av en enhetlig utformning av prislistor och kvitton och, vid behov, ansvara för samordningen av standardiseringsinsatser. Enligt dagens bestämmelser i förordningen om tandvårdstaxa gäller att vårdgivaren är skyldig att på patientens begäran lämna ett skriftligt intyg om vilka material som använts vid protetiska arbeten och i tandfyllningar. Det är även reglerat att det av vård- givarens prislista skall framgå om denne har försäkring för prote- tiska arbeten. Utredningen föreslår att dagens bestämmelser skall föras över till det föreslagna tandvårdsstödet. Utredningens förslag: Om en patient behöver behandling , skall vårdgivaren lämna patienten en skriftlig prisuppgift. Vid en mer omfattande behandling skall vårdgivaren ge patienten en skriftlig behandlingsplan. Av behandlingsplanen skall framgå 1.diagnos, den föreslagna behandlingen samt uppgift om den är ersättningsberättigande, vårdgivarens pris och uppgift om referenspriset, 2.skäl för föreslagen behandling, samt 3.alternativa behandlingsförslag samt uppgift om de är ersätt- ningsberättigande, vårdgivarens pris och referenspriser för dessa. I de fall det krävs en reviderad behandlingsplan skall vårdgivaren ange den föreslagna behandlingen, prisuppgift samt referens- priset för denna. Förslaget i delbetänkande SOU 2006:71: Överensstämmer i huvudsak med förslaget. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget men anser att det bör förtydligas att även reviderad prisuppgift skall lämnas i det fall det krävs en reviderad behandlingsplan. Försäk- ringskassan stöder förslaget om krav på skriftlig behandlingsplan med prisuppgift men menar att för enklare behandlingar bör det finnas en möjlighet till undantag från kravet på skriftlig behand- lingsplan. Kommuner och Landsting (SKL) instämmer i förslaget att vårdgivarna skall ge patienten en skriftlig behandlings- plan, i de fall det behövs ytterligare behandling . SKL anser dock att i de fall det endast rör sig om få och mindre omfattande åtgärder borde det, för att undvika alltför mycket administration, kunna räcka med muntliga uppgifter förutsatt att detta dokumenteras i patientens journal. Denna synpunkt delas av flera landsting. Tjänstetandläkarna har inget att erinra mot att det uppställs ett krav på behandlingsplan med det innehåll utredningen har föreslagit, men menar att momentet att ta fram en behand- lingsplan bör finnas med i åtgärdstaxan och att patientens kostnad för detta bör generera stöd enligt skyddet mot höga kostnader. menar att detta i princip är en åtgärd som stärker patientens ställning men den kan kännas lite över- administrerad när det är fråga om mindre behandlingar med ett fåtal åtgärder. Föreningen menar att det i dessa fall bör räcka med muntliga uppgifter om vad som behöver utföras och till vilket pris. anser att hänsyn bör tas till mindre klinker varför en behandlingsplan bör kunna ges muntligt om den avser mindre behandlingar med få åtgärder. menar att någon form av övergångsperiod bör tillämpas. Skälen för utredningens förslag: Utredningen har i tidigare delbetänkanden angett att en viktig faktor för att tandvårdsmark- naden skall fungera bättre är att patienterna blir mer medvetna om bland annat priser och behandlingsalternativ. Det är reglerat i tandvårdslagen att vårdgivaren skall upp- lysa patienten om hans eller hennes hälsotillstånd och om de behandlingsmetoder som står till buds. Vårdgivaren skall även upplysa patienten om kostnaden innan undersökning eller viss behandling påbörjas. Om det krävs en följd av behandlingar skall vårdgivaren upplysa patienten om de beräknade sammanlagda kostnaderna för dessa.TPF8FPT Även i lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område finns det bestämmelser om hälso- och sjukvårdspersonalens skyldighet att ge patienten individuellt anpas- sad information om dennes hälsotillstånd och de metoder för 8TP PT 3 och 4 §§ tandvårdslagen (1985:125). undersökning, vård och behandling som finns.TPF9FPT Dessa bestämmel- ser reglerar dock inte hur detta skall göras. och har i rapporter till regeringen föreslagit bland annat att vårdgivarna skall åläggas att lämna patienten en skriftlig behandlingsplan.TPF10FPT I denna skall den föreslagna behandlingen och det uppskattade priset för den framgå. Detta som ett led för att stärka patientens ställning. Utredningen instämmer i och Konkurrens- verkets förslag och anser att det även bör vara reglerat hur patienten skall få denna information. Utredningen föreslår därför att vårdgivarna skall åläggas en skyldighet att lämna patienten en skriftlig prisuppgift när hon eller han behöver behandling . När patienten behöver en mer omfattande behand- ling skall vårdgivaren lämna en skriftlig behandlingsplan. Den skriftliga prisuppgiften är viktig för att ge patienten förut- sättningar för att kunna ta ställning till behandlingen och vård- givarens pris för behandlingen. Även om behandlingen inte är omfattande så kan priset för behandlingen uppgå till eller mer och därför av patienten uppfattas som en väsentlig kost- nad. Genom att vårdgivarna blir skyldiga att lämna prisuppgiften skriftligt stärks patientens förutsättningar att bedöma priset och eventuellt undersöka priser för motsvarande behandling hos annan vårdgivare. Sådana prisuppgifter och prisundersökningar är rele- vanta även om det avser en mindre omfattande behandling. Kravet på en skriftlig behandlingsplan gäller dock endast i de fall patienten behöver en mer omfattande behandlingsplan. Innebörden av omfattande behandling beskrivs närmare i författnings- kommentaren (till 3 kap. 5 §). Behandlingsplanen bör utformas så att förutsättningarna för patienten att kunna tillgodogöra sig denna är så goda som möjligt. Planen bör vara översiktlig och så långt som möjligt använda begrepp och termer som patienten kan förstå. Av behandlingsplanen bör följande framgå. diagnos, den föreslagna behandlingen samt uppgift om den är ersättningsberättigande, vårdgivarens pris och uppgift om referenspriset, skäl för föreslagen behandling, samt 9TP PT 2 kap. 2 § lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 10TP PT (2003) och (2004). alternativa behandlingsförslag samt uppgift om de är ersättningsberättigande, vårdgivarens pris och referenspriser för dessa. Utredningen anser att dessa uppgifter är viktiga för att patienten skall kunna ta ställning till vilken behandling han eller hon skall genomgå. Om det uppstår komplikationer som kräver revidering av behandlingsplanen bör vårdgivaren tillhandahålla patienten en revi- derad behandlingsplan. I denna skall vårdgivaren ange den före- slagna behandlingen inklusive prisuppgift samt uppgift om refe- renspriset för denna. 17.6Uppgifter på patientens kvitto Utredningens förslag: På patientens kvitto för erlagd betalning skall vårdgivaren ange referenspriset samt sitt pris för varje utförd åtgärd och den ersättning som lämnas i tandvårdsstöd. Har tandtekniskt arbete ingått i behandlingen, skall vårdgiva- ren till kvittot foga en kopia av det underlag som det tand- tekniska laboratoriet lämnat över kostnaderna för det tand- tekniska arbetet. Förslaget i delbetänkandet SOU 2006:71: Förslaget är nytt i för- hållande till delbetänkandet. Skälen för utredningens förslag: Även om det finns prislista med referenspriser tillgänglig både hos vårdgivaren och på en pris- jämförelsetjänst kan denna information vara svår att ta till sig för en del patienter. undersökningTPF11FPT har också visat att för de flesta patienter är inte priset avgörande vid val av vård- givare. Det finns skäl att tro att konsumententerna på tandvårds- marknaden inte kommer att vara så aktiva när det gäller att jämföra priser mellan olika vårdgivare. Ett annat sätt för patienten att kunna jämföra priser är att det på vårdgivarens kvitto framgår priset och referenspriset för behand- lingen. Kvittot är något de allra flesta patienter tittar på i samband med ett tandvårdsbesök. Om de uppgifter utredningen föreslår finns med på vårdgivarens kvitto, är det lätt för patienten att se vårdgivarens pris och jämföra det med referenspriset. Patienten kan på detta sätt få ett stöd för att ifrågasätta vårdgivarens pris för 11TP PT (2003). Som ett ytterligare led i att stärka patienten på tand- vårdsmarknaden föreslår därför utredningen att patientens kvitto skall innehålla uppgift om såväl vårdgivarens pris som referens- priset för behandlingen. Ett ytterligare skäl för att ha uppgift om referenspriset på patientens kvitto är att de flesta patienter får behandlingar utan att vårdgivaren först lämnat en behandlingsplan. Om referenspriset inte skulle vara med på patientens kvitto skulle dessa patienter inte få denna möjlighet att jämföra vårdgivarens pris med referenspriset för den utförda behandlingen. Utredningen föreslår även att det på kvittot skall framgå om vårdgivaren får ersättning från det statliga tandvårdsstödet och med hur mycket. Den senare uppgiften menar utredningen ökar kunskapen om det statliga tandvårdsstödet och om hur mycket ersättning lämnar till en vårdgivare. För att göra kostnaden för hela behandlingen tydlig för patienten bör även eventuella kostnader för tandtekniskt arbete framgå av patientens kvitto. Det är viktigt att säkerställa trans- parens avseende materialkostnaderna eftersom dessa delvis föreslås finansieras av staten, se avsnitt 11. Detta görs lämpligast genom att vårdgivaren till patientens kvitto bifogar en kopia av den tand- tekniska fakturan eller annat underlag där vårdgivarens kostnad för material och tandtekniskt arbete framgår. Dessa underlag kan vara svåra för patienten att förstå men utredningen menar att det inte finns skäl att styra i detalj hur de bör se ut. Utredningen anser dock att det kan finnas skäl för att tillsammans med branschen tar fram ett formulär som kan användas för dessa underlag. För det fall att material som använts i den tandtekniska produkten inte debiteras av det tandtekniska laboratoriet utan av vårdgivaren direkt skall materialkostnaden anges på patientens kvitto. Utredningens förslag: Efter varje undersökning skall vårdgiva- ren upprätta ett undersökningsprotokoll. Detta skall lämnas till patienten i samband med undersökningen. Förslaget i delbetänkande SOU 2006:71: Överensstämmer i huvudsak med förslaget. Remissinstanserna: Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget men menar att antalet uppgifter som omfattas av under- sökningsprotokollet bör begränsas och föreslår att i första hand råd eller rekommendationer till patienten skall prioriteras. i län stöder förslaget att ett undersökningsprotokoll skall lämnas till patienten efter tandhälsobesöket men anser att, för att underlätta detta administrativt, bör utveckla ett digitalt formulär. tillstyrker förslaget men menar att, för att inte tandhälsobesöket skall uppfattas som alltför byråkratiskt och krångligt för vårdgivare och patient, bör antalet uppgifter i protokollet minimeras och i första hand ta fasta på råd och rekommendationer till patienten för att bibehålla och, i förekommande fall, förbättra sin munhälsa. anser att förslaget om obligatoriskt undersöknings- protokoll är bra om det är ett särskilt råd eller en rekommendation som ges till patienten men att det är onödigt om allt är i sin ordning. menar att förslaget förut- sätter en nationell programvara för uppföljning eftersom det måste kunna göras en nationell utvärdering av undersökningen och framför allt av munhälsan hos den vuxna befolkningen. Tjänste- tandläkarna anser att det är rimligt att ställa upp krav på att det skall upprättas ett undersökningsprotokoll men att vårdgivarna måste få en stor frihet när det gäller hur detta skall utformas. Skälen för utredningens förslag: För att ge patienten förutsätt- ningar att ta ansvar för sin tandhälsa anser utredningen att vård- givaren bör ge patienten information om hans eller hennes tand- hälsa i samband med undersökningen. Vårdgivaren bör lämna denna information skriftligt. Utredningen föreslår därför att vård- givaren skall vara skyldig att upprätta ett undersökningsprotokoll efter varje undersökning. Med undersökning avses dock inte undersökning av en enstaka tand, t.ex. vid ett akutbesök Under- sökningsprotokollet bör innehålla en överskådlig presentation av patientens tandhälsa. Vårdgivaren bör även ange statusen på patientens tänder och om det finns kariesangrepp som är i behov av fyllningar. Patienten bör även få information om det finns risk för kariesangrepp och i så fall var, samt om det finns risk för tandloss- ning. Patienten bör även få råd och rekommendationer om egen- vård. Detta är viktigt för att patienten skall kunna förbättra sin tandhälsa. Patienten bör också få veta om det finns särskilda risker eller problem med tandhälsan som han eller hon bör vara extra vak- sam på. Det kan vara lämpligt att meddelar före- skrifter om vilka uppgifter som skall finnas med på undersöknings- protokollet. Det är viktigt att de administrativa konsekvenserna för vårdgivarna minimeras så långt som möjligt varför utredningen anser att antalet uppgifter som skall framgå av undersöknings- protokollet, i vart fall inledningsvis, bör begränsas. Utredningens förslag: skall få i uppdrag att tillhandahålla en elektronisk prisjämförelsetjänst inom tand- vårdsområdet. Vårdgivaren skall lämna en aktuell prislista till Försäkrings- kassan som skall vidarebefordra den till . Utöver varje vårdgivares prislista skall även referenspriserna finnas tillgängliga på prisjämförelsetjänsten. Förslaget i delbetänkandet SOU 2006:71: Överensstämmer med förslaget. Remissinstanserna: stöder utredningens för- slag om en prisportal för tandvårdsbehandlingar. Det är naturligt att denna information tillhandahålls på hem- sida. är positivt till förslaget. i anser att konsumenten vid jämförelse mellan olika vård- givare inte bara skall kunna titta på priset utan också den totala tjänst man får för sina pengar. i län bifaller för- slaget om prisportal och att denna skall hanteras av Konsument- verket. förutsätter dock att det sker en samverkan med i denna fråga, där förväntas ansvara för att samtliga åtgärder beskrivs till innehållet, oavsett om de berättigar till ersättning eller inte. Dessutom skall vårdgivare uppge samtliga behandlingspriser, även på de åtgärder som inte berättigar till ersättning. i anser att en prisportal kan medverka till att få bättre information om tand- vårdspriser och att det är mer rättvisande att redovisa behandlings- paket än enskilda åtgärder. För- slaget att prislistorna hos de olika vårdgivarna skall vara offentligt registrerade, innebär en möjlighet till jämförelse för patienterna av den ersättningsberättigande vården. Om vårdgivarna kan begära ersättning för icke ersättningsberättigande delar, som ligger utanför prislistan, undanrycks denna möjlighet till prisjämförelse. föreslår därför att alla priser, även de som inte är ersättningsberättigande, skall finnas med i prisjämförelse- tjänsten. i (LO) anser att en prisportal kan vara bra men att man dock inte får glömma bort att alla inte har tillgång till dator och Internet i hemmet. Skälen för utredningens förslag: Utredningen anser att ytterli- gare ett sätt att stärka patientens ställning är att göra det enkelt för patienten att kontrollera vårdgivarens prisläge. För att kunna åstadkomma detta föreslår utredningen att det skall finnas en pris- jämförelsetjänst för tandvården. Denna bör vara mer utvecklad än den har på sin hemsida, som bara visar folktandvårdens pris samt högsta och lägsta pris hos privattand- läkare i respektive län. är en naturlig plats för konsumenter som vill ha information i konsumentfrågor, varför utredningen anser att det är där en prisjämförelsetjänst för tandvården bör finnas. En alternativ placering skulle kunna vara på Försäkrings- kassans hemsida. Utredningen anser dock att en sådan placering av prisjämförelsetjänsten skulle försvaga konsumentperspektivet och försämra möjligheterna att nå patienter som i första hand söker prisinformation och inte information om det statliga stödet. Vidare skulle en sådan utökning av ansvar för information om tandvårdsmarknaden stå i strid med ambitionen att renodla myndighetens uppdrag till att avse administration, kontroll och uppföljning av det statliga tandvårdsstödet. Detta skulle riskera få negativa effekter för möjligheterna att nå målen om en utvecklad statlig styrning av tandvården. och Försäk- ringskassans informationssidor bör dock länkas till varandra. Det är dock till som vårdgivarna bör lämna aktuell prislista eftersom de även skall lämna andra uppgifter till . I syfte att förenkla administrationen för främst vårdgivarna, men även myndigheterna, menar utredningen att det bör finnas en ingång för vårdgivarna där de kan lämna de uppgifter staten behöver. Den enskilde vårdgivaren skall lämna uppgifterna till och måste också stå som garant för att pris- uppgifterna är korrekta och aktuella. Införandet av en prisportal skall ses som ett led i att stärka patientens prismedvetenhet och kan på lång sikt bidra till en för- bättrad konkurrens på tandvårdsmarknaden. Utredningen ser dock ett problem i att patienten genom vårdgivarnas användning av lati- tuder kan komma att ha svårt att bilda sig en uppfattning om behandlingens verkliga kostnad. Utredningen föreslår att i de fall vårdgivaren tillämpar en prissättning baserad på latituder skall priset för den högsta och den lägsta latituden tydligt framgå av prisportalen. Vårdgivare som tillämpar latituder bör således till rapportera in prisuppgifter för den högsta och den lägsta latituden för respektive åtgärd. Patienten får därmed en prisuppgift om vad respektive behandling kan komma att kosta som lägst och som högst hos de vårdgivare som tillämpar en pris- sättning baserad på latituder. Utredningen ser också en möjlighet att utveckla prisupp- gifterna på prisportalen genom en bearbetning av de prisuppgifter som vårdgivarna är skyldiga att rapportera in till . Därmed kan patienten förses med uppgifter om vad den genom- snittlige patienten hos respektive vårdgivare faktiskt betalar för varje åtgärd. För patienten skulle denna information tillsammans med priserna för respektive latitud ge en utförligare beskrivning av vårdgivarens prisstruktur. Denna ytterligare information gör det även möjligt för patienten att välja bort vårdgivare som vanligtvis eller konsekvent debiterar patienten efter de högsta latituderna. Utredningen anser att uppgifterna på prisjämförelsetjänsten bör vara lätt jämförbara med referenspriserna för varje behandlings- paket eller åtgärd. Det bör därför finnas uppgifter om priser per åtgärd eller behandlingspaket och referenspriset för varje åtgärd eller behandlingspaket. Det bör vara upp till varje vårdgivare att publicera uppgifter om priser även för behandlingar som inte är ersättningsberättigande. Utredningen anser dock att skyldigheten att lämna prisuppgifter endast bör omfatta sådan vård som är ersättningsberättigande. Detta eftersom utredningens förslag till referenspriser endast omfattar sådan tandvård som är kan berättiga till ersättning. I syfte att öka möjligheten till prisjämförelser även för de patienter som inte har tillgång till Internet föreslår utredningen att vårdgivaren skall tillhandahålla patienten en prislista som han eller hon kan ta med sig från mottagningen samt att det av patientens kvitto skall framgå vårdgivarens pris och referenspriset för aktuell behandling, se avsnitt 17.4 och 17.6. 17.9Rådgivningsbyrå för patienter inom tandvårdsområdet Utredningens förslag: Det skall inrättas en rådgivningsbyrå för patienter på tandvårdsområdet. Den skall fungera som en upp- lysningstjänst för patienter och kunna informera om priser, behandlingar och regelverk. bör ges i uppdrag att i samverkan med branschen ta initiativ till att inrätta en sådan rådgivningsbyrå. Förslaget i delbetänkande SOU 2006:71: Överensstämmer med förslaget. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser är positiva till för- slaget. menar att det är nödvändigt att en rådgiv- ningsbyrå inom tandvårdsområdet, för att vara och även uppfattas som självständig, har en uttalad integritet och självständighet. Verket förutsätter därför att vårdgivarna inte utgör en majoritet i byråns styrelse. Ett eventuellt uppdrag att ta initiativ till en tand- vårdsbyrå bör ges till i samråd med Försäkrings- kassan och . tillstyrker utredning- ens förslag att öka patientens kunskap och information men vill betona de svårigheter som finns för patienten att förstå tand- vårdens vetenskapliga uttryck. Patienten har en svag ställning gent- emot tandläkaren när det gäller att ta till sig ett behandlingsförslag och att kritiskt ifrågasätta detta. Det är viktigt att den föreslagna rådgivningsbyrån är inriktad på att hjälpa patienterna i dessa frågor. Privattandläkarna ser positivt på förslaget och uppger att bran- schen är beredd att delta i planering och uppbyggnad. Man menar dock att förslaget att byrån i huvudsak skall vara finansierad av branschen är olyckligt eftersom rådgivningsbyrån skall vara obero- ende av branschen. Privattandläkarna anser vidare att en tydlighet om vilka regler som gäller, både för tandläkare och för kon- sumenter, är mycket viktigt för att stärka konsumentens ställning.