sou · GVB311 · 2008-01-01 00:00:00 — Vad gäller huvudmannas- kapet utgår kommittén ifrån att även fortsätt- ningsvis skall utöva samhällets primära tillsyn över byggandet. anser dock att byggnadsnämnderna måste få bättre resurser och kompetens för en utökad tillsyn.F32F Bygg- kommissionen konstaterade i sitt betänkande Skärpning, Gubbar! att minskade resurser hos byggnadsnämnder har lett till en situa- tion där kommunerna i många fall har släppt all tillsyn.F33F Kom- missionen hänvisar till undersökningar från som i flera olika sammanhang påpekat att systemet för tillsyn och kontroll enligt PBL inte säkerställer att byggnader uppfyller samhällets krav. 31SOU 2005:77 Får jag lov? Om planering och byggande, s. 589 ff. 32SOU 2005:77 Får jag lov? Om planering och byggande s. 600 ff. 33SOU 2002:115 Skärpning gubbar! Om konkurrensen, kvaliteten, kostnaderna och kompetensen i byggsektorn, s. 172. Lag (2003:778) om skydd mot olyckor LSO Kommunen skall utöva tillsyn över LSO och de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Den kommunala tillsynen kan delas in i två kategorier: tillsyn över brandskydd och tillsyn över farlig verksamhet. Tillsyn över brandskydd innebär bl.a. kontroll i publika lokaler inom kommunen av att ägaren har utrustning för släckning av brand och har vidtagit åtgärder för att förebygga brand. Tillsyn över farlig verksamhet innebär kontroll av en grupp anläggningar där verksamheten är av sådan art att en eventuell olycka kan orsaka allvarliga skador på människor eller miljön. Kommunen granskar att verksamhetsutövaren har beredskap för att förhindra olyckor. Bakgrund och motiv till det kommunala uppdraget: I slutbetänkandet från – som före- gick LSO – förs en diskussion om principiella synpunkter på till- synsansvaret inom räddningstjänstområdet. Utredningen hänvisar till de principer som varit styrande inom räddningstjänstlagen (RäL) och som diskuteras i dess förarbeten (se prop. 1985/86:170, s. 59). På lokal nivå innebar principerna att den eller de kommunala nämnder som skall svara för räddningstjänstverksamheten i kom- munerna, också bör ha till uppgift att kontrollera att enskilda vidtar åtgärder för att förebygga bränder och för att hindra eller begränsa brandskador. menade att samma principer för uppgiftsfördelning borde gälla i LSO, som hade varit styrande i RäL.F34F Det kommunala uppdragets omfattning: Vid utgången av 2005 hade länsstyrelserna beslutat om att cirka 580 anläggningar skall klassas som sådan farlig verksamhet som kom- munerna skall tillse. Antalet publika lokaler som lämnat skriftlig redogörelse för brandskydd – och som därmed skall bli föremål för tillsyn – uppskattas av till cirka 50 000 stycken. Kommunens resurser för tillsyn: uppskattade antalet personår till 250 stycken. Någon senare beräkning har inte gjorts. 34 SOU 2002:10 Reformerad räddningstjänstlagstiftning, s. 193 f. Finansiering av tillsyn: Kommunen får ta ut avgift för tillsyn över brandskydd. Prövning av tillstånd för verksamhet: Kommunen prövar inga tillstånd enligt LSO. Kopplingar till övrig tillsynsverksamhet: Samordning med kommunens tillsynsuppgifter enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor. Det förekommer samordning med kommunens tillsynsuppgifter enligt vid tillsyn av t.ex. farlig verksamhet. Kopplingar till annan verksamhet: Koppling framförallt till den operativa räddningstjänsten (som utför tillsynen enligt LSO). Koppling finns också till kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskydd samt plan- och byggverk- samhet. Inom länet utövar tillsynen över efterlevnaden av LSO och kommunernas verksamhet. Utredningar och uppföljningar av det kommunala tillsynsuppdraget: publicerar en sammanställning över till- lämpning av LSO i landets kommuner. I årsrapporten över LSO 2005 menar att kommunernas tillsynsnivå i huvudsak har varit rimlig. Lag (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor LBE Tillsyn över hantering av brandfarliga varor (explosiva varor tillses av polismyndighet). Kommunen tillser olika objekt där hantering av brandfarliga varor kan förekomma, t.ex. industrier, vårdanlägg- ningar, skolor och bensinstationer. Bakgrund och motiv till det kommunala uppdraget: Tillsynsansvaret har legat på kommunerna sedan lagens tillkomst. Det kommunala uppdragets omfattning: I rapportering till har 210 räddningstjänstkom- muner redovisat att de genomförde sammanlagt 5 004 tillsynsbesök. Utifrån rapporteringen beräknade räddnings- verket det sammanlagda antalet tillsynsobjekt i landet till 18 950 stycken.F35F Kommunernas resurser för tillsyn: Finansiering av tillsyn: Enligt 20 § i LBE får kommunfullmäktige bestämma om avgifter beträffande tillsyn av brandfarliga varor. Prövning av tillstånd för verksamhet: Enligt 13 § LBE skall den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom plan- och byggväsendet pröva frågan om tillstånd för brandfarliga varor.F36F Kopplingar till annan tillsynsverksamhet: De flesta kommuner samordnar på något sätt verksamhet som berör LBE- och LSO-tillsyn, vilket innebär att tillsynen enligt de båda regelverken görs vid samma tillfälle.F37F Kopplingar även till kommunens ansvar för tillsyn över kemikaliehantering enligt mil- jöbalkens 14 kap. Kopplingar till annan verksamhet: Kopplingar till räddningstjänsten, som utför tillsynen. Utredningar och uppföljningar av det kommunala tillsynsuppdraget: Frågan om ett överförande av tillsyn över LBE från kommuner till länsstyrelse tas upp i slutbetänkandet från Utredningen om brand- farliga och explosiva varor, den s.k. . Utredningen anser inte att länsstyrelserna bör ta över kommunernas uppgifter 35Räddningsverket (2005) Kommunernas tillståndsprövning och tillsynsverksamhet enligt lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor 2004. 36Tillstånd till hantering av brandfarliga varor inom Försvarsmakten, och prövas av . 37Räddningsverket (2005) Kommunernas tillståndsprövning och tillsynsverksamhet enligt lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor 2004. vad gäller tillsyn över brandfarliga varor. Istället föreslås att kom- munerna skall ta över tillsyn över explosiva varor från polisen, med motiveringen att uppgiften har naturliga kopplingar till det kom- munala ansvaret att utöva tillsyn över LSO och över hantering av brandfarliga varor.F38F 8.Viss enskild verksamhet inom Socialtjänstlagen (2001:453) Kommunen ansvarar för tillsyn av tillståndspliktig yrkesmässig verksamhet i enskild regi belägen i kommunen för dagverksamhet, vård eller boende för t.ex. äldre barn eller funktionshindrade per- soner. Nämnden har rätt att inspektera verksamheten och får inhämta de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Om socialnämnden får kännedom om missförhållan- den i enskild verksamhet som står under tillsyn, skall socialnämnden underrätta om det. Bakgrund och motiv till det kommunala uppdraget: Enligt har kommunerna dock ansvarat för tillsyn över barnhem ända . Det kommunala uppdragets omfattning: 1 941 enskilda tillståndspliktiga verksamheter enligt Socialstyrel- sens . Kommunens resurser för tillsyn: Finansiering av tillsyn: Kommunen får ej ta ut avgifter för tillsyn. Prövning av tillstånd för verksamhet: Kommuner prövar inte tillstånd enligt socialtjänstlagen. Länsstyrel- sen prövar tillstånd för sådan verksamhet som kommuner tillser. Kopplingar till annan tillsynsverksamhet: 38 SOU 2006:16 Ny reglering av brandfarliga och explosiva varor, s. 118 ff. Kopplingar till annan verksamhet: Kommunens egna institutioner. har det regionala ansvaret för tillsyn över tillståndspliktig verksamhet. Kommuner och länsstyrelser har överlappande tillsynsuppgifter och enligt har praxis för ansvarsfördelningen utvecklats mycket olika i olika delar av landet. Utredningar och uppföljningar av det kommunala tillsynsansvaret: () har granskat tillsyn av HVB-hem (hem för vård eller boende) för barn och unga. RRV bedömer att kom- munernas medverkan i tillsynen över HVB-vården i vissa län är en förutsättning för en effektiv tillsyn. Det beror på att några länssty- relser i län med ett stort antal institutioner saknar tillräckliga resur- ser för att själva bedriva en effektiv tillsyn. RRV pekar dock på problem med dubbla roller för kommuner. Kommunen har en roll som kund eller mottagare av den enskilda HVB-vård som upp- handlats för kommunens räkning, som de skall tillse samma verksamhet. RRV ifrågasätter om det skapar förutsättningar för en effektiv och stark tillsyn och pekar också på risken för per- sonliga bindningar mellan företrädare för och hemmen.F39F Skollagen (1985:1100) Kommunen ansvarar för tillsyn över enskilda förskolor, fritidshem och enskilda förskoleklasser vilka bedrivs inom kommunen. (Verk- samhet i förskoleklass inom fristående skola godkänd av tillses av verket.) Bakgrund och motiv till det kommunala uppdraget: Kommuner har haft sitt nuvarande tillsynsansvar sedan en lagänd- 39 2002:6 Tillsyn av behandlingshem för barn och ungdomar. ring i skollagen trädde i kraft den 1 januari 1998.F40F Bakgrunden var ett beslut om att kommunerna skulle ansvara för att ge tillstånd för ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ som yrkesmässigt vill driva en förskola, ett fritidshem, inte- grerad skolbarnsomsorg eller verksamhet som motsvarar förskole- klass. I förarbeten till ändringslagen sägs följande: Eftersom kom- munerna avgör om bidrag skall lämnas till enskild verksamhet och då ändå måste göra en prövning av verksamheten, är det enligt vår uppfattning lämpligt att [] den kommun där verksamheten skall bedrivas också skall lämna tillstånd till enskild förskoleklass, förskola, fritidshem och integrerad skolbarnsomsorg.F41F Vidare ansågs att ett sådant ansvar för tillståndsgivning borde förenas med ett tillsynsuppdrag som därför skulle åligga kommunerna. Det kommunala uppdragets omfattning: fanns i enskilda förskolor 59 000 barn, i enskilda fritids- hem 29 000 elever och i enskilda/fristående förskoleklasser 6 000 elever. Kommunernas resurser för tillsyn: Finansiering av tillsyn: Kommunen får ej ta ut avgifter för tillsyn. Prövning av tillstånd för verksamhet: Kommunen prövar tillstånd för enskild förskola och fritidshem samt godkänner enskilt bedriven förskoleklass (om detta inte gjorts av ). Kopplingar till övrig tillsynsverksamhet: Svaga eller obefintliga. Kopplingar till annan verksamhet: Kommunens egen förskoleverksamhet. Utredningar och uppföljningar av det kommunala tillsynsansvaret: har gjort följande lägesbedömning –2005 angå- 40Lag (1997:1212) om ändring i skollagen (1985:1100). 41Regeringens proposition (1997/98:6) Förskoleklass och andra skollagsfrågor, s. 59. ende kommunernas tillsyn över enskild förskoleverksamhet: Inspektionen visar att kommunernas tillsyn över enskild förskole- verksamhet genomförs på olika sätt och behöver systematiseras och utvecklas i vissa kommuner. I flera kommuner besöks de enskilda verksamheterna av t.ex. en rektor från angränsade kom- munal förskola eller kommunens skolchef. Dessa besök sker ofta sporadiskt, men det finns också exempel på kommuner som genomför tillsyn varje termin genom besök i verksamheten. I några kommuner lämnar den enskilda förskolan in kvalitetsredovisning till kommunen och förskolan besöks inte.F42F 10.Bestämmelser om överföring av tillsynsuppgifter mellan stat och enskild kommun Utöver de obligatoriska tillsynsuppgifter som varje kommun är skyldig att bedriva, innehåller några lagar också bestämmelser som möjliggör att vissa ytterligare tillsynsuppgifter överlåts från staten till en enskild kommun. Det finns även i vissa fall bestämmelser om att kommuner kan avstå vissa tillsynsuppgifter eller att staten tvångsvis kan återkalla såväl obligatoriska tillsynsuppgifter som sådana ytterligare uppgifter som efter prövning överlåtits till enskild kommun. Till nedanstående uppgifter kan möjligtvis även föras s.k. marknadskontroll, där ett 40-tal kommuner utför tillsynsliknande uppgifter på uppdrag av . 42 (2005) 2005 – med trender och tendenser – 2005, s. 46. Motiv för överföring av uppgifter: stat till kommun (S-K) och kommun till stat (K-S) (industrier), natur- K-S: Möta krav på reservat, vilthägn, K-S: Rättssäkerhet, S-K: Effektivitet, K-S: Rättssäkerhet, i stort sett all operativ tillsyn.) 43 Uppskattning av . Överlåtande gäller främst miljöfarlig A- och B- verksamhet. Verket uppskattar att tillsyn över av landets 500 A-objekt överlåtits till kommuner. Av de cirka 5 500 B-verksamheterna har tillsynen över överlåtits till kommuner. 44 Lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor.