sou · GVB345 · 2008-01-01 00:00:00 — Skyldigheten innebär att statliga myndig- heter, exempelvis , på begäran skall lämna kassan uppgift som avser namngiven person när det gäller förhållande som är av betydelse för tillämpningen av aktuell lag. I enlighet med vad vi angett i avsnitt 9.3 anser vi att de elektro- niska informationsutbyten som vi föreslår skall bygga på en uppgiftsskyldighet som gäller utan krav på föregående förfrågan. Den författningsreglerade uppgiftsskyldighet som finns för gentemot medger inte att verket lämnar ut uppgifter på eget initiativ till kassan. Vi anser därför att det i en ny bestämmelse bör föreskrivas en särskild uppgiftsskyldighet för verket gentemot kassan, som medger ett sådant uppgiftsutlämnande i kassans verksamhet med den form av registrering som vi beskrivit i avsnitt 11.4.4 samt i ärende om förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild hos kassan. Uppgiftsskyldigheten föreskrivs i utlänningslagen De alternativ som torde vara aktuella när det gäller nya bestäm- melser om uppgiftsskyldighet är att dessa tas in i den författning som reglerar myndigheternas verksamhet, i regelverket för den förmån där mottagaren av informationen har behov av uppgifterna eller i den författning som reglerar den förmån för vilken det är aktuellt att lämna ut uppgifter (jfr SOU 2000:97 s. 244 f.). I förevarande fall anser vi det mest lämpligt att uppgiftsskyldig- heten föreskrivs i författning som reglerar verk- samhet, dvs. Som angavs i förarbetena till reform framstår detta som en lämplig lösning med hänsyn till att regler om uppgiftsskyldighet utgör en del av reglerna om förfarandet hos en myndighet samt till att uppgiftsskyldigheten så långt möjligt bör vara oberoende av förändringar i verksamheten. Ytterligare ett tungt vägande skäl är att de skilda förmånerna hos Försäkrings- kassan inte är enhetligt reglerade och att de regleras i ett stort antal författningar. Om uppgiftsskyldigheten i förevarande fall skulle föreskrivas i regelverken för de förmåner där kassan har behov av ifrågavarande uppgifter från verket, skulle därför bestämmelser om uppgiftsskyldighet behöva tas in i ett stort antal författningar. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Härigenom skulle det bli svårt att överblicka den uppgifts- skyldighet som gäller för verket gentemot kassan. Bestämmelser om uppgiftsskyldighet kan föreskrivas i lag eller förordning. Vissa av de uppgifter som kan bli aktuella för ett elektroniskt informationsutbyte mellan och får anses vara mer integritetskänsliga än de uppgifter som var aktuella vid reform. Inte minst med hänsyn härtill framstår det som lämpligt att nu – på samma sätt som skedde vid reform – reglera den aktuella uppgifts- skyldigheten i lag. Det kan emellertid nämnas att verkets upp- giftsskyldighet i förhållande till CSN är föreskriven i förordning, se 13 a § studiestödsförordningen (2000:655). Sammanfattningsvis föreslår vi att uppgiftsskyldigheten före- skrivs i UtL. registrering av att en person är bosatt eller arbetar i är inte beroende av att personen vid själva registre- ringen är aktuell hos kassan i ett ärende om förmån, ersättning eller annat stöd. Registreringen är av betydelse för kassan som underlag för att senare kunna bedöma eller fastställa den enskildes rätt till förmåner som kassan administrerar. Vilka uppgifter som har behov av för registre- ringen och i ärenden om olika förmåner kan variera från tid till annan beroende på hur regelverket för respektive förmån är utformat. uppgiftsskyldighet bör därför utfor- mas så att den avser alla slags ärenden som kassan administrerar. skall uppgiftsskyldigheten begränsas till de uppgifter om enskild som är av betydelse hos kassan som underlag för att kunna fastställa eller bedöma stöd åt den enskilde eller som är av betydelse i ärenden om motsvarande stöd hos kassan. Vi föreslår att det i en ny paragraf i 17 kap. 3 § UtL tas in en bestämmelse om vad vi nu sagt. De bestämmelser om uppgiftsskyldighet för statliga myndig- heter gentemot som redan finns i bl.a. 20 kap. 9 § AFL bör stå kvar oförändrade eftersom dessa gäller generellt för bl.a. statliga myndigheter. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Av hänsyn till den enskildes integritet anser vi att de informa- tionsutbyten som vi föreslår skall bygga på en författningsreglerad uppgiftsskyldighet samt att endast de konkreta uppgifter som anges i lag eller förordning skall få överföras (se avsnitt 7.2). Efter- som förändringar sker fortlöpande i skilda verksamheter är det lämpligt att i förordning reglera vilka uppgifter som uppgifts- skyldigheten omfattar. Vi föreslår att det i en ny paragraf, 7 kap. 20 §, i utlänningsförordningen föreskrivs vilka konkreta uppgifter som skall lämna ut till enligt den föreslagna uppgiftsskyldigheten i UtL. 11.4.12 Ändringar i registerförfattningar Våra förslag: I socialförsäkringsdatabasen skall få behandlas uppgifter om den registrerade från databas alternativt verksam- hetsregister som förs av . får ha direktåtkomst till uppgifter i verksamhet. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka uppgifter direkt- åtkomsten får omfatta. Som vi angett i bl.a. avsnitt 4.4.2 har föreslagit att behandlingen av personuppgifter enligt utlännings- och medborgarlagstiftningen författningsregleras i en lag som är anpassad till PuL och dataskyddsdirektivet. Den nya lagen är tänkt att ersätta förordningen (2001:720) om behandling av personupp- gifter enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen, som gäller behandling av personuppgifter som företas av . Utredningen har även lämnat förslag till en utlänningsdataförordning. förslag bereds inom . Beredningen inom har dragit ut och det är oklart om lagförslag kan lämnas till . Det råder alltså osäkerhet om hur regleringen av behandling av personuppgifter kommer att se ut vi föreslår att våra författningsförslag skall träda i kraft. Det finns dock goda skäl att anta att gällande reglering inom Utökat elektroniskt informationsutbyte med en tämligen nära framtid kommer att genomgå stora förändringar. Vi har därför valt att använda författ- ningsförslag till utlänningsdatalag och utlänningsdataförordning som utgångspunkt för det huvudförslag vi lämnar avseende elektro- niskt informationsutbyte mellan och Försäk- ringskassan. För att inte fördröja ett eventuellt införande av det nu behandlade informationsutbytet lämnar vi ett alternativt författ- ningsförslag som utgår från den nuvarande lydelsen i förordningen om behandling av personuppgifter enligt utlännings- och med- borgarskapslagstiftningen. Registerförfattningar som gäller för verksamhet Av 7 § 2 SofdL följer att i sin verksamhet får behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att tillgodose behov av underlag som krävs för att den registrerades eller annans rättigheter eller skyldigheter i fråga om socialförsäkringsförmåner samt andra förmåner och ersättningar som enligt lag, förordning eller särskilt beslut handläggs av kassan skall kunna bedömas eller fastställas. Behandling får, enligt 7 § 4, även ske om det är nödvändigt för att handlägga ärenden. Vi bedömer att den behand- ling som det föreslagna informationsutbytet med innebär omfattas av de nu beskrivna ändamålen i 7 § SofdL. Inte heller i övrigt anser vi att ändringar eller tillägg behöver göras i SofdL för att medge ifrågavarande informationsutbyte. För att skall kunna behandla de uppgifter som myndigheten kan komma att få från i social- försäkringsdatabasen bedömer vi att det krävs ett tillägg i 2 § SofdF. Vi föreslår därför att det i denna paragraf görs ett tillägg som innebär att i socialförsäkringsdatabasen får behandlas upp- gifter om den registrerade från databas alternativt register som förs av enligt vissa angivna bestämmelser. Hur bestämmelsen skall utformas blir beroende av vilken registerför- fattning som gäller för behandling vid bestäm- melsens ikraftträdande. Vi lägger därför som nämnts fram två alternativa författningsförslag. Utökat elektroniskt informationsutbyte med Föreslagna registerförfattningar för behandling av personuppgifter (vårt huvudförslag) Enligt förslag till utlänningsdatalag skall personuppgifter i sådan verksamhet hos som är av intresse få behandlas om det är nödvändigt bl.a. för uppgiftsutlämnande som sker med stöd av lag eller förordning (5 § första stycket 4 i förslaget till utlänningsdatalag). Det informa- tionsutbyte som vi föreslår bygger på en författningsreglerad uppgiftsskyldighet för verket gentemot . Det föreslagna ändamålet omfattar därmed sådan behandling som informationsutbytet med kassan innebär. har gjort den bedömningen att det i den föreslagna utlänningsdatalagen inte behövs någon regel som tillåter eller förbjuder att personuppgifter skall få lämnas ut till en svensk myndighet på medium för automatiserad behandling. Förslaget innebär således att det är upp till att avgöra formen för utlämnandet (utom såvitt avser direktåtkomst). Utifrån förslag saknas således skäl att föreslå bestämmelser som medger att lämnar uppgifter till på medium för automatiserad behandling. I förslaget till utlänningsdatalag är i 11–13 §§ uttömmande reglerat när personuppgifter får lämnas ut genom direktåtkomst. En direktåtkomst för förutsätter att bestäm- melser härom tas in i förslaget till utlänningsdatalag. Vi föreslår att kassans direktåtkomst regleras i en ny paragraf, 12 a §, i förslaget till utlänningsdatalag. I bestämmelsen skall föreskrivas att kassan får ha direktåtkomst till personuppgifter som behandlas automa- tiserat av om det behövs inom kassans verksam- het som underlag för att kunna bedöma eller fastställa förmån ersättning eller annat stöd åt enskild eller som underlag för beslut om och kontroll av förmåner, ersättningar eller annat stöd. Vi bedömer att en sådan direktåtkomst är förenlig med de ändamåls- bestämmelser som anges i 5 § i förslaget till utlänningsdatalag. Vi anser att det bör ankomma på regeringen att meddela föreskrifter om vilka uppgifter direktåtkomst får omfatta. I 19 § i förslaget till utlänningsdatalag finns en bestämmelse som anger att regeringen meddelar föreskrifter av- seende bl.a. vilken direktåtkomst som får förekomma. Utökat elektroniskt informationsutbyte med I 7 och 8 §§ i förslag till utlännings- dataförordning finns bestämmelser som avser vilka specifika upp- gifter som , utlandsmyndigheterna, polismyndig- heterna m.fl. får ha direktåtkomst till enligt bestämmelserna i förslaget till utlänningsdatalag. Vi föreslår att det i en ny paragraf, 8 a §, i förslaget till utlänningsdataförordning föreskrivs vilka uppgifter får ha direktåtkomst till hos Migra- tionsverket. Enligt vårt förslag skall de konkreta uppgifter som vi i 7 kap. 20 § utlänningsförordningen föreslår skall omfattas av uppgiftsskyldighet få lämnas ut genom direkt- åtkomst. Registerförfattning som gäller för behandling av personuppgifter (vårt alternativa förslag) Av 3 § förordningen om behandling av personuppgifter i verk- samhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen följer att får föra automatiserade register i ärenden som handläggs av myndigheten (verksamhetsregister). I ett verksam- hetsregister får personuppgifter behandlas för bl.a. fullgörande av underrättelseskyldighet som följer av lag eller annan författning. Det nu aktuella informationsutbytet med avser uppgifter som finns i verksamhetsregister. Vi bedömer att den behandling som nämnda informationsutbyte innebär för omfattas av de ändamål som anges i 3 § nämnda förordning. I 6 § i den nu aktuella registerförordningen föreskrivs att vissa myndigheter, däribland och polismyndigheter, får ha direktåtkomst till verksamhetsregister. Myndigheternas direktåtkomst skall enligt bestämmelsen begränsas till att endast avse personuppgifter som en tjänsteman ound- gängligen behöver för att fullgöra sina arbetsuppgifter i verksamhet enligt 1 § förordningen, dvs. i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskapslagstiftningen. Direktåtkomst för till verksamhetsregister förutsätter författningsreglering. Vårt alter- förslag till reglering avseende behandling är att det i en ny paragraf i förordningen om behandling av person- uppgifter i verksamhet enligt utlännings- och medborgarskaps- lagstiftningen, 6 a §, föreskrivs att kassan får ha direktåtkomst till Utökat elektroniskt informationsutbyte med Direktåtkomst får förekomma om det behövs inom kassans verksamhet som underlag för att bedöma eller fastställa förmån, ersättning eller annat stöd åt enskild eller som underlag för beslut om och kontroll av förmåner, ersättningar eller annat stöd. Vi föreslår vidare att det i ett andra stycke i den föreslagna paragrafen tas in en föreskrift om vilka uppgifter som får lämnas ut genom direktåtkomst. I enlighet med vårt huvudförslag innebär förslaget att de konkreta uppgifter som vi i 7 kap. 20 § utlänningsförordningen föreslår skall omfattas av Migrationsver- kets uppgiftsskyldighet får lämnas ut genom direktåtkomst. 12Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna som mottagare av uppgifter Flera av de myndigheter och andra organ som berörs av vårt upp- drag och som administrerar utbetalningar från trygghetssystemen har efterfrågat utökade möjligheter till elektroniskt informations- utbyte med . Arbetslöshetskassorna anser att detta är angeläget. I detta avsnitt behandlar vi frågan om i ökad utsträckning skall lämna ut uppgifter elektroniskt till arbets- löshetskassorna. Arbetslöshetsförsäkringen administreras av arbetslöshetskassorna. Det finns 36 självständiga arbetslöshetskassor. Flertalet av dem är specialiserade inom olika bransch- eller yrkes- områden. som arbetslöshetskassorna är självständiga från varan- dra är de enligt 88 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor skyldiga att samverka med varandra i frågor som rör administ- ration, service, information, utbildning och utveckling av kassornas verksamhet. Samverkan sker genom Arbetslöshetskassornas Sam- organisation (SO). Arbetslöshetskassorna är inte myndigheter utan föreningar, dvs. Deras handhavande av arbetslöshetsersätt- ningsfrågor utgör dock myndighetsutövning och i sekretesshän- seende är de vid prövningen av ärenden om arbetslöshetsersättning med myndigheter jämställda organ (bilagan till SekrL). Arbetslöshetskassornas verksamhet regleras i lagen om arbets- löshetskassor och i förordningen (1997:836) om arbetslöshets- kassor. Arbetslöshetskassornas behandling av personuppgifter regleras, som vi beskrivit i avsnitt 4.8, inte i någon särskild registerförfatt- ning, utan PuL:s bestämmelser är tillämpliga fullt ut. Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna IAF är förvaltningsmyndighet för tillsyn över arbetslöshetsför- säkringen och skall ha tillsyn över arbetslöshetskassorna. Arbetslöshetsförsäkringen är en lagreglerad trygghetsförsäkring. Dess syfte är att skydda mot inkomstbortfall vid ofrivillig arbets- löshet. Bestämmelser om rätten till arbetslöshetsförsäkring och om handläggningen finns i , förordningen (1997:835) om arbets- löshetsförsäkring samt i de kompletterande föreskrifter som meddelats av IAF. Arbetslöshetsförsäkringen är allmän och består av en grundför- säkring och en inkomstbortfallsförsäkring. Ersättning enligt grund- försäkringen lämnas till den som inte är medlem i en arbetslöshets- kassa eller är medlem i en arbetslöshetskassa men inte uppfyller de villkor som gäller för rätt till en inkomstrelaterad ersättning. Grundförsäkringen utbetalas för icke-medlemmar från Arbetslös- hetskassan Alfa. Ersättning enligt inkomstbortfallsförsäkringen lämnas som huvudregel till den som varit medlem i en arbetslös- hetskassa och i övrigt uppfyller villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning. betalade arbetslöshetskassorna ut knappt 27 mil- jarder kr i arbetslöshetsersättning. Drygt 550 000 personer fick ersättning . Motsvarande siffror för var och 600 000 ersättningstagare. Arbetslöshetsförsäkringen finansierades fram t.o.m. till allra största delen med statliga medel över anslag i statsbudgeten. av utbetalningarna till den inkomstrelaterade arbetslöshetsersättningen finansierades genom medlemsavgifter från arbetslöshetskassornas medlemmar. Genom lagändringar, som trädde i kraft , har den tidigare finansierings- avgiften kompletterats med en förhöjd finansieringsavgift som arbetslöshetskassorna åläggs att betala till staten. Arbetslöshets- kassornas administration finansieras av kassorna själva genom medlemsavgifter. Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna Arbetslöshetsförsäkringen omfattar båda arbetstagare och före- tagare. De allmänna villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning, dvs. till ersättning enligt såväl grundförsäkringen som inkomst- bortfallsförsäkringen, innebär att den enskilde skall vara arbetslös, aktivt söka arbete m.m. För rätt till ersättning enligt inkomstbort- fallsförsäkringen gäller därutöver ett arbetsvillkor (se 12–15 §§ ). Detta villkor innebär att rätt till sådan ersättning har sökande som under en ramtid av 12 månader närmast före arbets- löshetens inträde haft förvärvsarbete och utfört arbetet per kalendermånad, eller inom ramtiden haft förvärvsarbete under 6 samman- hängande kalendermånader och utfört arbetet under minst 50 tim- mar under var och en av dessa månader. I vissa fall kan även tid med föräldrapenning eller tid med totalförsvarsplikt få tillgodoräknas som arbete, dock tillsammans högst två kalendermånader. För att uppfylla arbetsvillkoret kan den enskilde även få tillgodoräkna sig tid då han eller hon t.ex. haft semester eller varit ledig med helt eller delvis bibehållen lön av någon annan anledning än sjukdom, tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt eller barns födelse. Ramtiden kan förlängas bakåt med hjälp av så kallad överhoppningsbar tid och på så sätt bli . Den överhoppningsbara tiden får omfatta högst . Den totala ramtiden kan därmed som längst bli . Som exempel på tid som räknas som överhoppningsbar kan nämnas tid då den enskilde varit hindrad att arbeta på grund av styrkt sjukdom, frihets- berövande på kriminalvårdens område och vård av eget barn som inte har fyllt . Arbetslöshetsersättning utgår i form av dagpenning, dvs. ett belopp beräknat per dag. Ersättning lämnas under högst och under längst (ersättningsperiod, 22 § ). En ersättningsperiod kan förlängas med högst ytterligare 300 ersätt- ningsdagar. En ersättningsperiod kan bara förlängas en gång. Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna Regeringen har i en nyligen avlämnad proposition (prop. 2006/07:89) bl.a. föreslagit att dagens möjlighet till förlängning av ersättningsperioden tas bort. Arbetslöshetsersättning skall enligt förslaget lämnas under längst eller, för den som vid ersättningsdag 300 är förälder till barn , . Förändringarna föreslås träda i kraft . En ersättningsperiod inleds med en karenstid . Vid förlängning av ersättningsperioden löper ingen ny karenstid. Rätten till dagpenning upphör före den månad då den arbetslöse fyller . Den dagpenning som utgår enligt grundförsäkringen, grund- beloppet, uppgår till per ersättningsdag för den som har arbetat heltid, oberoende av tidigare inkomst. Dagpenning enligt inkomstbortfallsförsäkringen lämnas med ett belopp per dag som är baserat på tidigare förvärvsinkomster (25 §). Ersättningens storlek baseras på inkomsten i det arbete som den enskilde utfört före arbetslös- heten, s.k. normalarbetstid (28 §). Även månader utan arbete inom ingår i beräkningen. Fr.o.m. gäller att ersättningsnivån är beroende av antalet ersättningsdagar sammanräknat med aktivitetsstöd efter som har utbetalats. Ersättning lämnas med högst av sökandens dags- förtjänst (26 §). Därefter sjunker ersätt- ningen till för att uppgå till . För den som vid ersättningsdag 300 är förälder till barn sänks ersättningen till först fr.o.m. dag 451. För hela ersättningsperioden gäller dock att dagpenning lämnas med högst före skatt per ersättningsdag. För såväl grund- som inkomstbortfallsförsäkringen gäller att dagpenningen vid deltidsarbete minskas proportionellt. I de fall sökanden har haft ett arbete vid sidan av sitt heltidsarbete skall arbetslöshetskassan bedöma om förstnämnda arbete är en sådan bisyssla som enligt 39 § inte skall påverka rätten till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. För att arbetet skall anses vara sådan bisyssla skall det ha pågått under minst sex måna- der vid sidan av ett heltidsarbete. I nyssnämnda prop. Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna har föreslagits att skall utökas . Därutöver får inkomsten från bisysslan i genomsnitt inte ha över- stigit ett belopp som motsvarar sex grundbelopp , bisysslan inte ha utvidgats under arbetslösheten och bisysslan inte heller hindra sökanden från att anta ett lämpligt heltidsarbete. Enligt 68 § skall det som har betalats ut för mycket betalas tillbaka, om någon genom oriktig uppgift eller genom underlåten- het att fullgöra sin uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har orsakat att ersättning lämnats obehörigen eller med för högt belopp eller om någon på annat sätt obehörigen eller med för högt belopp har fått ersättning och han eller hon skäligen bort inse detta. Vad nu sagts gäller om det inte i det särskilda fallet finns anledning att helt eller delvis befria från återbetalningsskyldig- heten. Om någon som har fått ersättning från en arbetslöshetskassa senare fått lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön , skall ersättningen från arbetslöshetskassan återbetalas. Detta gäller dock inte om det i det särskilda fallet finns anledning att helt eller delvis befria från återbetalningsskyldigheten (68 a §). En sökande som medvetet eller av grov vårdslöshet lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om förhållanden av betydelse för bedömningen av rätten till ersättning kan enligt 37 § lagen om arbetslöshetskassor uteslutas ur arbetslöshetskassan. Om arbetslös- hetskassan väljer att inte utesluta en sökande med stöd av nämnda bestämmelse skall han eller hon enligt 66 § frånkännas rätt till ersättning av minst . Om det finns särskilda skäl får frånkännandet gälla under färre dagar. Av 34 § framgår att med företagare avses i lagen personer som äger eller har varit delägare – direkt eller indirekt – i näringsverk- samhet som de är personligen verksamma i och som de har ett väsentligt inflytande över. Enligt 35 § första stycket anses en företagare, om inte annat anges i andra stycket, vara arbetslös när företagarens personliga Utökat elektroniskt informationsutbyte med arbetslöshetskassorna verksamhet i rörelsen vid en samlad bedömning kan anses ha upp- hört annat än tillfälligt. I paragrafens andra stycke föreskrivs att en företagare som tillfälligt upphör att bedriva verksamhet i rörelsen skall anses vara arbetslös under förutsättning att uppehållet i rörelsen inte till någon del är av säsongskaraktär och att någon verksamhet inte bedrivs i rörelsen. En företagare som återupptagit verksamheten efter ett tillfälligt upphörande med ersättning enligt detta stycke har rätt till ersättning endast om förutsättningarna enligt första stycket är uppfyllda. Ersättning enligt 35 § andra stycket får bara utnyttjas en gång per rörelse. Prövningen av företagares rätt till arbetslöshetsersättning görs i princip på samma sätt som för arbetstagare. Arbetslöshetskassan fastställer således ramtid, bedömer om arbetsvillkoret är uppfyllt och fastställer sökandens normalarbetstid. I 37 § föreskrivs att när underlaget bestäms för beräkningen av dagsförtjänsten skall för företagare dagsförtjänsten bygga på den genomsnittliga inkomsten före avveck- lingsåret. Om företagaren har lagt ned sin verksamhet från det att företagaren startade den kan ersättningen baseras på företagarens tidigare anställning. Av 6 kap. 2 § IAF:s föreskrifter om arbetslöshetsförsäkring (IAFFS 2006:3) framgår att en företagares dagsförtjänst beräknas på visst sätt utifrån den enskildes årsinkomst.