sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — Sådana omständigheter åberopas också i stämningsansökningarna till stöd för att gärningsmannen haft kontroll över målsäganden. I exempelvis avgörandet från resoneras kring om målsägandena kunnat avvika och om de själva haft till- gång till en returbiljett. Dessa omständigheter sedda tillsammans med att målsägandena var ledde därefter till att domstolen konstaterade att de tilltalade inte haft kontroll över målsägandena.TPF28FPT Vad gäller domstolarnas bedömningar av huruvida kontroll- rekvisitet är uppfyllt förekommer i ett flertal fall resonemang kring i vilken omfattning målsägandena samtyckt till de omständigheter som utgjort den av åklagaren påstådda kontrollen. Också i dessa resonemang läggs, på samma sätt som vid resonemangen kring användandet av otillbörliga medel, vikt vid målsägandens inställ- ning till och tidigare erfarenheter av prostitution. Resonemang av den karaktären återfinns bl.a. i det nämnda avgörandet från , där domstolen i resonemanget kring kontroll också lägger avgörande vikt vid målsägandenas ålder och möjlig- heter att ta vara på sig själva. Av bestämmelsens utformning framgår att det ska föreligga ett orsakssamband mellan de otillbörliga medlen och handelsåtgärden och att detta ska resultera i gärningsmannens kontroll över offret. De nu nämnda omständigheterna ska omfattas av gärningsmannens uppsåt. Endast undantagsvis förekommer uttryckliga resonemang kring det nu nämnda orsakssambandet. Ett sådant resonemang finns i ett tingsrättsavgörande som överklagades till hovrätten. Tingsrätten konstaterade att målsäganden inte klart kunnat ange om gärningsmännens åtgärder att betala biljetter och ordna resa till utgjort en nödvändig förutsättning för att hon skulle åka. Bl.a. på grund härav ogillade tingsrätten åtalet.TPF29FPT Också i hovrätten ogillades åtalet, dock med motiveringen att det inte förekommit något användande av de av åklagaren påstådda otillbörliga medlet.TPF30FPT 28TP PT tingsrätts dom i mål B 2698-04. 29TP PT dom i mål B 2636-02. 30TP PT dom i mål B 3065-03. För människohandel stadgas fängelse i lägst två och högst . Vid en genomgång av de domar där tingsrätten dömt för männi- skohandelsbrott kan konstateras att det lägst utdömda fängelse- straffet uppgår till och , medan det längst utdömda straffet uppgår till och . Vad gäller den dom där den tilltalades ådömdes det lägre straffet dömdes den till- talade bara för människohandel. I den dom där den tilltalade döm- des till det längre fängelsestraffet dömdes också för bl.a. våldtäkt.TPF31FPT Vad gäller de övriga domar som här är aktuella avser dessa männi- skohandel och brott enligt 6 kap. , vanligtvis koppleri eller grovt koppleri. De gärningar som domstolarna haft att pröva har varit av olika svårhetsgrad och den människohandel eller det koppleri som de tilltalade dömts för har också haft olika karaktär och omfattning. Trots detta går det att konstatera att de fängelsestraff som dömts ut vanligtvis uppgår till tre eller . Vilka omständigheter som påverkat bedömningen av straffvärdet i de olika avgörandena fram- går inte klart, eftersom motiveringarna i påföljdsfrågorna är relativt kortfattade. De nu redovisade uppgifterna bör jämföras med de fängelse- straff som dömts ut i de 22 domar som rör bl.a. koppleri eller grovt koppleri. Domarna i dessa delar avser tiden och avser förfaranden som uppvisar mycket stora likheter med männi- skohandel. I ett flertal av de domar som avser gärningar som begåtts före , dvs. före införandet av bestämmelsen om människohandel för sexuella ändamål, är händelseförloppen så gott som identiska med de där domstolarna senare kommit att till- lämpa 4 kap. 1 a § . Målsägandena kommer från samma områden i , har samma ekonomiska och sociala bakgrund och har rekryterats under samma omständigheter som målsägan- dena i de domar som avser människohandel. Vad gäller de domar där gärningarna avsett koppleri eller försök till koppleri har som lägst dömts ut ett fängelsestraff och som längst ett fängelsestraff om två och . I övriga domar har fängelse- straffen bestämts till ungefärligen och . Också i de domar som nämnts förekommer annan brottslighet i likhet med vad som gäller för domar avseende människohandel. 31TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 2557-05. Vad gäller de fängelsestraff som avser grovt koppleri överens- stämmer dessa i stor utsträckning vad gäller fängelsestraffens längd med vad som gäller för människohandel för sexuella ändamål och människohandel. Det lägsta fängelsestraffet har bestämts till och det längsta till . Som nämnts tidigare innebär de förfaranden som utgör männi- skohandel att det begåtts en rad olika brott av olika karaktär och det tilltänkta utnyttjandesyftet i ett flertal fall resulterat i ett för- hållande som skulle kunna bedömas som grovt koppleri. Att så har varit fallet verkar emellertid inte ha påverkat bedömningarna av brottslighetens straffvärde. 2.4.2.3Frågor om konkurrens och alternativbrott I detta avsnitt diskuterar vi vilka brott som kan anses vara alterna- tiva till människohandelsbrottet och hur de förhåller sig till var- andra ur konkurrenssynpunkt. Redovisningen av brott utgör en exemplifiering och gör inte anspråk på att vara uttömmande. Frå- gor om konkurrens kommer att behandlas utförligare i avsnitt 2.6.14. Människohandelsbrottets utformning innebär att det brottsliga förfarandet i de allra flesta fall innefattar ett flertal olika brott, såsom olaga tvång och koppleri eller grovt koppleri. Vid en be- dömning av de konkurrensfrågor som kan uppkomma är utgångs- punkten att sedvanliga konkurrensregler ska tillämpas. Om ett händelseförlopp innefattar olika förfaranden som utgör brott med samma skyddsintresse gäller att den tilltalade ska fällas till ansvar för det brott som har den strängaste straffskalan. För det fall ett förfarande exempelvis uppfyller förutsättningarna för att domstolen ska kunna döma till ansvar för både människohandel enligt 4 kap. 1 a § och för olaga tvång enligt 4 kap. 4 § ska bara dömas till ansvar för människohandel. Före- ligger konkurrens mellan brott med olika skyddsintressen bör emellertid dömas till ansvar för båda brotten i konkurrens. Om ett människohandelsförfarande innehåller omständigheter som medför att gärningsmannen gjort sig skyldig till en rad olika brott som utgör moment i människohandeln ska bara dömas till ansvar för människohandel. Vad gäller människohandel finns viss reglering i lag för hur sär- skilda brott ska förhålla sig till varandra i konkurrensavseende. Enligt vad som sägs i 4 kap. 1 a § är människohandel subsidiärt till människorov i 4 kap. 1 § . Den brottsliga handling som beskrivs i den sistnämnda bestämmelsen består i att någon bemäktigar sig samt bortför eller spärrar in barn eller annan. Vad gäller det subjektiva rekvisitet krävs, förutom att det ska före- ligga subjektiv täckning beträffande de nämnda förhållandena, också ett subjektivt överskott beträffande att skada offret till liv eller hälsa eller att tvinga honom eller henne till tjänst eller utöva utpressning. För att en gärning ska vara straffbar som människorov krävs emellertid inte att gärningsmannen direkt avsett att åsamka sådan skada eller utöva sådant tvång som nämns i bestämmelsen. I stället anses det tillräckligt att gärningsmannen handlat med insikt och vilja som är kännetecknande för indirekt uppsåt eller likgiltig- hetsuppsåt.TPF32FPT Människorov är ett brott som förekommer i människohandel som ett medel för att få målsäganden att underkasta sig handels- åtgärderna. I de domar som vi tagit del av där målsäganden förts bort på ett sådant sätt att det varit frågan om människorov, har domstolarna dömt för alla de moment som ingått i människohan- deln för sig. Som exempel kan nämnas ett avgörande från där domstolen hade att bedöma människohandel som bestått i att flera målsägande förts bort för att senare utnyttjas i prostitution. Hovrätten dömde för människorov, grovt sexuellt utnyttjande, grov våldtäkt och grovt koppleri.TPF33FPT Vad gäller olaga frihetsberövande enligt 4 kap. 2 § framgår av lag att detta brott är subsidiärt till människohandel. Av bestämmelsen framgår också att olaga frihetsberövande är subsidi- ärt till människorov. I 4 kap. 2 § exemplifieras de straffbara frihetsberövanden som omfattas av bestämmelsen. I bestämmelsen nämns att föra bort eller att spärra in någon, men också frihetsberövande som består i att någon låser in eller binder en annan person kan bedömas utgöra åtgärder som är straffbara enligt 4 kap. 2 § . Av de domar om människohandel som vi tagit del av förekommer i ett flertal fall att målsägandena berövats friheten på sätt beskrivs i 4 kap. 2 § . I de flesta avgöranden där så varit fallet har sådana frihetsberövanden förekommit i samband med att det tänkta utnyttjandet förverk- ligats. Ett flertal målsägande har därvid berättat att de låsts in i samband med att de utnyttjats för prostitution i olika samman- 32TP PT Brottsbalkskommentaren, Del I, s. 4:3. 33TP PT dom i mål B 2831-03. Av domarna framgår att domstolarna i de flesta fall valt att endast döma för människohandel. I något avgörande förekommer emellertid att det diskuterats om det förhållandet att målsäganden varit inlåst i samband med prostitution inneburit att gärningsman- nen gjort sig skyldig både till människohandel och olaga frihets- berövande. Som ett led i att målsägandena ska underkasta sig handelsåtgär- derna och det tänkta utnyttjandesyftet förekommer inte sällan att målsägandena utsätts för sexualbrott av allvarlig karaktär, såsom våldtäkt och grov våldtäkt enligt 6 kap. 1 § . Med hän- syn till att den övervägande delen av de målsägande som förekom- mer i de avgöranden vi tagit del av är torde den refor- merade sexualbrottslagstiftningen innebära att vissa av gärningarna skulle ha rubricerats som våldtäkt mot barn eller grov våldtäkt mot barn enligt 6 kap. 4 § . I de fall det har kunnat konsta- teras att den tilltalade gjort sig skyldig t.ex. våldtäkt utan att detta ingått som ett led i människohandeln har domstolarna dömt för både människohandel och våldtäkt. Så var exempelvis fallet i ett avgörande från Hovrätten för I 4 kap. 1 a § beskrivs en rad olika syften som kan utgöra straffbara handlingar enligt andra bestämmelser i brottsbal- ken eller enligt annan lagstiftning. I de avgöranden där den till- talade avsett att utnyttja målsäganden för tillfälliga sexuella förbin- delser kan också föreligga ansvar för koppleri eller grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § . Enligt första stycket i den bestäm- melsen stadgas straff för den som främjar eller på ett otillbörligt sätt ekonomiskt utnyttjar att en annan person har tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Bestämmelsen innehåller två led, där det första består i ett främjande och det andra i ett utnyttjande. Vad gäller det första ledet krävs, liksom vad gäller människohandel, inte att de främjande åtgärderna i det särskilda fallet lett till att en annan person haft prostitutionsförbindelser. Om övriga rekvisit är uppfyllda är det tillräckligt för att förfarandet ska vara straffbart som koppleri att gärningsmannen skapat möjligheter eller under- lättat för en annan person att ha tillfälliga sexuella förbindelser. Det krävs dock att gärningsmannen aktivt bidragit till att någon börjat eller fortsatt med prostitution. Ett sådant främjande kan exempel- vis bestå i att gärningsmannen håller vakt eller anordnar transpor- ter. Främjandet kan också ha bestått i att gärningsmannen lämnat 34TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 2557-05. anvisningar till adresser. Till skillnad från vad som gäller männi- skohandel krävs emellertid inte att gärningsmannen i sitt främjande använt sig av otillbörliga medel eller tagit kontroll över den som främjandet avser. Ansvar för koppleri för den som utnyttjar att någon annan har tillfälliga sexuella förbindelser inträder först då det förekommit sådana förbindelser som utnyttjats på ett otillbörligt sätt. Detta kan exempelvis vara fallet när gärningsmannen tillgodogör sig en del av intäkterna för prostitution. Kravet på att utnyttjandet ska vara otillbörligt kan exempelvis innebära att någon skaffar sig fördelar eller vederlag av någon annans prostitution som står i missförhål- lande till den egna prestationen. Också denna del av koppleri- bestämmelsen beskriver förfaranden som ingår som ett moment i människohandel i de fall där det tänkta utnyttjandet för tillfälliga sexuella förbindelser realiseras. I samtliga de domar som vi tagit del av där det förekommit ett utnyttjande för tillfälliga sexuella förbindelser beskrivs handlingar som innebär att det förelegat ett främjande som får anses vara straffbart som koppleri. I den övervägande delen av domarna före- kommer också gärningar som innebär att det förekommit ett sådant utnyttjande som nämns i 6 kap. 12 § . Dom- stolarna har hanterat frågor om konkurrens mellan människohan- del som skett för sexuella ändamål och koppleri eller grovt koppleri på olika sätt. I bl.a. ett avgörande från Hovrätten för har hovrätten valt att döma för både människohandel och koppleri, trots att kopplerigärningen i gärningsbeskrivningen beskrivits som ett moment i människohandeln.TPF35FPT Vad gäller de övriga utnyttjandesyften som nämns i 4 § 1 a § finns också annan lagstiftning som kan ingå som ett moment i i människohandel. Så kan exempelvis vara fallet med bestämmelserna i lagen (1995:831) om transplantation m.m. Lagen innehåller bestämmelser om ingrepp för att ta tillvara organ eller annat biologiskt material från en levande eller avliden människa samt bestämmelser om användning av vävnad från aborterade och förbud mot vissa förfaranden med biologiskt material. Den som med uppsåt utför ingrepp på eller tar biologiskt material från en levande eller avliden människa i strid med lagen kan ådömas böter eller fängelse i högst . 35TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 4388-03. Vidare bör här nämnas ett annat brott som ofta aktualiseras i avgöranden som avser människohandelsförfaranden, nämligen köp av sexuell tjänst enligt 6 kap. 11 § . I bestämmelsen stadgas straffansvar för den som i annat fall än som avsetts förut i 6 kapitlet skaffar sig tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Den gärning som straffbeläggs i bestämmelsen kan beskrivas som köp av prostitutionstjänster. Med begreppet sexuell förbindelse avses samlag eller annat sexuellt umgänge. Med ersätt- ning avses ersättning både av ekonomiskt och annat slag, såsom narkotika eller alkohol. Av de domar som vi tagit del av framgår att den övervägande delen av målsägandena har varit under . Om någon förmår ett barn som inte fyllt att mot ersättning företa eller tåla en sexu- ell handling ska dömas till ansvar för köp av sexuell handling av barn enligt 6 kap. 9 § . För att ansvar ska kunna ådö- mas krävs att det förekommit påverkan som lett till ett ställnings- tagandet från barnets sida. Gärningsmannen måste också haft upp- såt såvitt avser de objektiva rekvisitet, utom vad avser barnets ålder. Vad gäller barnets ålder är det i stället tillräckligt att det förelegat oaktsamhet. 2.5Människohandel för arbetskraftsexploatering m.m. – kartläggning, analys och förslag till handlingsplan (Ds 2008:7) En interdepartemental arbetsgrupp, som har haft i uppdrag att göra en kunskapssammanställning om människohandel för arbetskrafts- exploatering, handel med organ och andra former av utnyttjande, har presenterat ett förslag till handlingsplan mot människohandel för arbetskraftsexploatering, organhandel m.m. Arbetsgruppens uppdrag har syftat till att komplettera det arbete som gjorts när det gäller åtgärder mot människohandel för sexuellt utnyttjande. I förslaget till handlingsplan föreslås att regeringen ska vidta en rad olika åtgärder som är av övergripande, förebyggande och brottsbekämpande karaktär. Arbetsgruppen föreslår också att regeringen ska vidta åtgärder för att kunna erbjuda offren för män- niskohandel stöd och skydd. Slutligen föreslås också att det bör vidtas åtgärder som är särskilt avsedda för offer som är barn och offer för organhandel. Vad gäller de övergripande åtgärderna före- slås att det ska inrättas en samordningsfunktion i för frågor som rör människohandel, att den nationella rapportören för människohandel ska ges ett utvidgat mandat som omfattar människohandel för alla syften och att forskningen om människo- handel, dess orsaker och konsekvenser bör stimuleras. Vidare före- slås i det sammanhanget att det under det svenska ordförande- skapet i EU bör prioriteras ett arbete mot människohandel utifrån ett barnperspektiv, att det internationella arbetet inom Europa- rådet, , Öster- sjösamarbetet och bör utvidgas till att omfatta alla former av människohandel och fokuseras för att und- vika dubbelarbete. Beträffande förebyggande åtgärder föreslås att politiken för glo- bal utveckling och regeringens strategi Fattigdom och människo- handel bör implementeras genom aktiva åtgärder och återrappor- tering, att erfarenheter av och kunskaper om människohandel bör återspeglas i strategier för utvecklingssamarbetet, att utländsk arbetskraft bör informeras om vilka regler som gäller på svensk arbetsmarknad och att sådan information bör tas fram och att per- sonalen vid utlandsmyndigheterna bör utbildas i frågor som rör människohandel, vilka risker som finns och hur offren identifieras, varvid särskild uppmärksamhet bör ägnas barn som riskerar att utnyttjas. I denna del föreslås också att regeringen för att förbättra det förebyggande arbetet i ursprungsländerna bör arbeta aktivt för att EU:s instrument inom utvecklingssamarbetet används, att EU- samarbetet för att förebygga och bekämpa människohandel bör utvecklas och förstärkas, att bör ges i uppdrag att se över hur rutinerna för undantagen från skyldigheten att ha arbetstillstånd enligt 5 kap. 4 § utlänningsförordningen (2006:97) hanteras och utöka möjligheterna till arbetskraftsinvandring för tredjelandsmedborgare. Slutligen föreslås också att regeringen bör genomföra informationsinsatser för att öka medvetenheten om människohandel för arbetskraftsexploatering i . Lämpliga målgrupper bör bl.a. vara kommuner, företagare och enskilda. Regeringen bör enligt förslaget ge relevant myndighet i uppdrag att genomföra en sådan informationsinsats. Lämpligen kan samarbete sökas med någon frivilligorganisation i samråd med fackliga och arbetsgivareorganisationer. I det avsnitt som behandlar brottsbekämpning konstateras att det pågår lagstiftningsarbeten som kan vara av intresse i frågan. Inledningsvis pekas på att vårt arbete ska pågå fram till slutet av och att det i vårt arbete ingår att förbereda ett eventuellt tillträde till konvention om bekämpande av handel med människor, ETS 197 och att regeringen kommer att föreslå utvidgade möjligheter till förverkande av vin- ning av brott. Vidare föreslås att det internationella brottsbekäm- pande samarbetet mot organiserad brottslighet och människohan- del bör stärkas och att svenska brottsbekämpande myndigheter bör bli bättre på att tillvarata de möjligheter till samarbete som finns genom internationella instrument samt genom Eurojust, Europol och . Vidare bör också myndighetssamverkan stimuleras för att bekämpa människohandel för arbetskraftsexploatering och de myndigheter som kommer i kontakt med offer för människo- handel bör kompetensutveckla sin personal. Det nu sagda gäller bl.a. personal inom rättsväsendet, och Skatte- verket. Den nationella rapportören vid RKP bör ges i uppdrag att bistå i utformningen av och följa upp utbildningarna. Slutligen föreslås också att det bör studeras om ska ges utökad rätt att utföra oannonserade kontroller på arbetsplatser där miss- tänkt svartarbete förekommer och att det bör tas fram ett informa- tionsmaterial med indikatorer som anger vad som kännetecknar människohandelsrelaterad arbetskraftsexploatering. Vad gäller stöd och skydd till offer för människohandel föreslås att det bör inrättas en nationella samverkansfunktion för stöd och skydd, att det bör övervägas att inrätta en nationell hjälptelefon för offer för människohandel och att det bör kartläggas vad som gäller för tillgången till och behovet av trygga och säkra bostäder för per- soner som fallit offer för människohandel. Beträffande barn som är offer för människohandel föreslås att det vid utbildningstillfällena särskilt bör uppmärksammas barn som offer för människohandel. Det gäller dels kunskap om de särskilda formerna av utnyttjande som barn kan utsättas för, dels de sär- skilda behov och rättigheter som barn har enligt FN:s konvention om barnets rättigheter och socialtjänstlagstiftningen. Vidare bör ges i uppdrag att redovisa hur de samarbetar med gränspolisen och berörda kommuner angående omhändertagande av ensamkommande barn som misstänks kan vara offer för männi- skohandel. Enligt förslaget till handlingsplan bör ges i uppdrag att sprida UNICEFS:s riktlinjer om barn som utsatts för människohandel till kommuner och landsting, polis- och åkla- garmyndigheter samt frivilligorganisationer. Slutligen bör det utre- das hur det kan ordnas säkra och trygga boenden för barn som fallit offer för människohandel. Slutligen föreslås beträffande organhandel att regeringen bör arbeta för att stärka det internationella arbetet som pågår inom , WHO och UNODC när det gäller att bekämpa den illegala handeln med organ i världen och att en diskussion kring de etiskt svåra frågorna som finns kring organhandeln bör aktualiseras i . 2.6.1Behovet av en förändring av människohandelsbrottet Bedömning: Bestämmelsen om människohandel i 4 kap. 1 a § har en utformning som hindrar att den tillämpas på ett effektivt sätt. Detta yttrar sig bl.a. i att människohandels- förfaranden i mycket stor utsträckning bedöms som andra brott, såsom koppleri eller grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § . Straffstadgandet i 4 kap. 1 a § ska därför ges en ny utformning som på ett tydligt sätt anger vilka förfaranden som ska vara kriminaliserade som människohandel. Människohandelsbrottet är enligt de definitioner som finns i de internationella instrumenten att anse som ett fridskränknings- brott.TPF36FPT De intentioner som påverkat utformningen av den interna- tionellt godtagna definitionen av begreppet människohandel kom- mer också klart till uttryck i resonemangen i de tidigare lagstift- ningsärenden som rört människohandelsbrottet. Bl.a. betonas i förarbetena till bestämmelsen i 4 kap. 1 a § , såväl i dess tidigare som dess nuvarande lydelse, att brottet är avsett att skydda mot angrepp på enskildas frid och frihet och att det därige- nom skiljer sig från exempelvis sexualbrotten som har ett annat skyddsintresse. Människohandelsbrottets karaktär motiverar enligt förarbetena till bestämmelserna också den stränga straffskala som återfinns i 4 kap. 1 a § brottsbalken.TPF37FPT I vårt uppdrag ingår att analysera möjligheterna och konsekven- serna av att slopa kravet på att gärningsmannen ska ha använt sig av 36TP PT Beträffande de internationella instrumentens innehåll se avsnitt 2.1. 37TP PT Prop. 2001/02:124 s. 24 och 29 samt prop. 2003/04:111 s. 62. otillbörliga medel vid vidtagandet av de handelsåtgärder som nämns i bestämmelsen. Att vi har att se över bestämmelsen i det nu nämnda avseendet motiveras av att en förändring av det slaget antas kunna leda till att tillämpningen effektiviseras och att det straff- rättsliga skyddet mot människohandel förstärks. För att kunna genomföra en analys bör det dock först diskuteras om bestämmel- sens nuvarande utformning verkligen leder till de tillämpnings- svårigheter som nämns i direktiven och, om så är fallet, i vilken utsträckning kraven på användandet av otillbörliga medel bidrar till bestämmelsens ineffektivitet. De domstolsavgöranden som finns beträffande människohandel har uteslutande avsett människohandelsförfaranden som syftat till att offret utnyttjats i prostitution. En övervägande del av diskus- sionerna kring människohandelsbrottet har därför kommit att avse frågor kring brottets förhållande till koppleri och grovt koppleri.