sou · GWB344 · 2008-05-05 00:00:00 — Detta talar enligt utredningen för att staten på detta område också bör ha ett särskilt tungt ansvar för att säkerställa att det finns ett tillräckligt bra beslutsunderlag. Enligt utredningen har dock forsk- ningen om transporter påtagligt minskat sin andel av de totala stat- liga forskningsutgifterna. Från att ha legat på en nivå på har andelen pendlat mellan . Om man ställer forskningssatsningarna i relation till de totala årliga anslagen inom olika politikområdet framstår inte heller de statliga satsningarna på transportforskning som särskilt omfat- tande. beräknas enligt SCB:s statistik över forsknings- utgifterna av anslagen inom politikområdet transporter ha gått till forskning, medan motsvarande andelar är betydligt högre inom många andra politikområden. Utredning om organisation för forskningsfinansiering Utredningen om utvärdering av myndighetsorganisationen för forskningsfinansiering har också lämnat sitt betänkande Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans (SOU 2008:30). Utred- ningen bedömer att den organisation av forskningsfinansierande myndigheter som sjösattes inte fullt ut har kunnat realisera de intentioner och ambitioner som låg till grund för reformen. Sammantaget bedöms den nya myndighetsorganisationen inte helt uppnått önskade effekter, varken i sina enskilda delar eller i helheten av insatser. Denna synpunkt gäller stödet till grund- forskningen, som enligt utredningen är alltför fragmenterat och småskaligt . Den gäller också stödet till nyttiggörande som anses vara alltför ostrukturerat. Utredningens kritik gäller dock först och främst avsaknaden av kopplingar mellan dessa insatsområden samt de begränsade kontaktytorna mellan , Forsk- ningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) och Formas å ena sidan och å den andra sidan. Utredningen har bedömt utvecklingen inom olika områden för att värdera om den nuvarande uppgiftsfördelningen kan modifieras. Utredningen ser många möjligheter till förbättringar, vilka sammantaget skulle förstärka kvaliteten inom ett antal forsknings- områden och öka möjligheterna för nyttiggörande. Transport- forskningens samhällsvetenskapliga delar, som framför allt berör kom- munikation och tillgänglighet liksom kollektivtrafikens planering, har enligt utredningen haft svårt att finna en naturlig plats i inriktning mot utvecklingen av innovationssystem. De bör därför enligt utredningen kunna utvecklas bättre i ett annat sammanhang och utredningens tankar tycks då i första hand gå mot FAS. Enligt utredningen är det emellertid inte tillräckligt att göra smärre förändringar i organisationen av forskningsfinansieringen. Utredningen föreslår därför att en ny och samordnad forsknings- finansierande myndighet inrättas, Forsknings- och innovations- myndigheten, som inom sig rymmer fyra ämnesorienterade råd med inriktning mot natur, teknik och innovation; medicin och hälsa; klimat, miljö och areella näringar samt samhälle och kultur. Dessa råd hålls samman av en central myndighetsorganisation, vilken också inne- fattar en central forskningspolitisk, strategisk, analytisk och inter- nationell verksamhet, en enhet för forskningens infrastruktur samt enheter för juridik och kommunikation. Genom att samla alla finansieringsinstrument inom varje råd, i stället för att som skilja mellan forskningsstöd och innovationsbefrämjande finansiering, anser utredningen att möjlig- heterna ökar för att uppnå såväl hög vetenskaplig kvalitet som nyttiggörande. Inom de nya råden ska rymmas stöd till nydanande grundforskning, satsningar på starka forskningsmiljöer, tvärveten- skapliga program, branschutveckling, stöd till teknisk utveckling och nyttiggörande. Även den övergripande samhällsmotiverade transportforskning som svarar för förutsätts av allt att döma bli inordnad i denna organisation. konstateras att det finns många forskningsfinansiärer i statsförvaltningen. Många av dessa myndigheter finansierar forsk- ning inom områden och frågeställningar som är av direkt betydelse för myndighetens ansvarsområden och dess behov av utveckling. För myndigheterna med direkta kunskapsbehov inom organisa- tionen bör enligt utredningen relevanskriterierna och områdes- kunskapen i forskarmiljöerna vara det viktigaste. Det rör sig i dessa fall sannolikt om tillämpad forskning, som kan upphandlas utan föregående utlysning. Utredningen föreslår att sådan beställarstyrd forskning fortsatt kan finansieras av sakmyndigheterna. Forsk- ningsmedel som delas ut efter utlysning med rådsliknande modell genererar däremot betydande merarbete inom myndigheterna vid beredning och bedömning. Det förfaller enligt utredningen mer rationellt att dessa medel hanteras i det reguljära statliga systemet för forskningsfinansiering. När Transportinspektionen bildas innebär det att en ny myndighet med ett transport- och trafikslagsövergripande uppdrag tar form. Detta skapar enligt vår mening en ny situation som i olika avseenden kan förändra förutsättningarna för organisationen av såväl statistik- och informationsförsörjningen som kunskapsförsörjningen och den samhällsmotiverade forsknings- och utvecklingsverksamheten på transportområdet. Enligt vad vi förstår övervägs också bildandet av en trafikslags- gemensam planeringsmyndighet inom . Om en sådan fortsatt omstrukturering av myndighetsorganisationen fullföljs, bör det betyda att det skapas ytterligare kraftfulla impulser till ett trafikslagsövergripande perspektiv som inverkar på bland annat organisationen av statistik- och kunskapsförsörjningen inom transportområdet. , och är visserligen myndigheter som har ett helt eller delvis trafikslagsöver- gripande uppdrag, men deras verksamhet är förhållandevis snävt avgränsad till vissa särskilda uppgifter. Som redan framgått ovan har vi i vårt delbetänkande redovisat hur vi anser att man bör kunna se på statistik- och forsknings- frågorna i samband med bildandet av Transportinspektionen. I delbetänkandet var dock våra överväganden och förslag i stort starkt inriktade på att avgränsa Transportinspektionens uppgifter och verksamhetsområde och på andra frågor som behöver vara lösta inför själva myndighetsombildningen. Detta avgränsade per- spektiv gällde även i stor utsträckning statistik- och forsknings- frågorna. Det kan därför finnas skäl att nu utveckla vår syn på hur den statistik- och kunskapsförsörjning som har betydelse för Transportinspektionens verksamhet bör organiseras mera lång- siktigt. Med utgångspunkt i våra direktiv ser vi framför allt skäl att uppehålla oss vid konsekvenserna av den ovan beskrivna struktur- omvandlingen bland transportmyndigheterna. När vi i kapitel 2 har tecknat bilden av Transportinspektionen som en effektiv och kun- skapsbaserad myndighet, som ständigt är öppen för nya impulser och omvärldsförändringar och med hög beredskap att ompröva och förnya sin egen verksamhet, kan det emellertid vara naturligt att vi också uppehåller oss något vid informations- och kunskapsförsörjningens betydelse för utvecklingen av transportområdet i allmänhet och för Transportinspektionens verksamhet i synnerhet. 8.4.2Transportstatistiken och informationsförsörjningen i stort Som framgår av avsnitt 8.3 har de myndigheter och myndighets- funktioner som vi föreslagit ska ingå i den nya Transportinspektionen viktiga roller när det gäller framställningen av officiell statistik på transportområdet. Utöver de uppgifter som bildar underlag för officiell statistik samlas också mycket annan statistik och information in som ett resultat av myndighetsutövningen. Den s.k. registerverksamheten består till exempel i hög grad av systematiserad information om fordon, fartyg, förare, trafiktillstånd etc. Mest omfattande är vägtrafikregistret, men det finns också ytterligare ett antal register inom de olika trafikslagen som kommer att överföras till Transportinspektionen. Övertagande av befintliga uppgifter på kort sikt Vår bedömning är att Transportinspektionen på kort sikt kommer att överta de uppgifter i fråga om statistik- och informations- försörjning på transportområdet som innehas av Järnvägs- styrelsen, Luftfartsstyrelsen, och de delar av som överförs till Transportinspektionen utan att det i övrigt sker några nämnvärda förändringar i verksamheten. Det innebär bland annat att Transportinspektionen ikläder sig de rapporteringsskyldigheter som de ovan nämnda myndigheterna har i förhållande till , övriga svenska myndigheter och till olika internationella organ. Vi utesluter dock inte att den nya uppdelning som sker av verk- samheten på främst sjöfarts- och vägområdet kan komma att för- anleda särskilda ställningstaganden till hur informations- insamlingen och informationsutbytet bör ske mellan Transport- inspektionen å ena sidan och och å den andra. Även på järnvägsområdet kan det enligt vår mening finnas anledning att fortlöpande pröva vilken ansvarsfördelning i statistikfrågor mellan Transportinspektionen och som framstår som mest ändamålsenlig med hänsyn till myndigheternas respektive verksamhet och informationsbehov. Transportinspektionens verksamhet på statistikområdet bör primärt vara inriktad mot sådana uppgifter som berör inspektio- nens kärnområde, dvs. normgivning, tillstånd och tillsyn avseende trafik och transporter. Luftfartsstyrelsen samlar emellertid in underlag för all officiell statistik på luftfartsområdet och svarar också för prognosverksamheten inom detta område. Detta uppdrag bör enligt vår mening i sin helhet överföras till Transport- inspektionen, eftersom det saknas något lämpligare alternativ bland de statliga myndigheterna. På bedömer vi att det bör uppstå betydande samordningsfördelar inom Transportinspektionen när det gäller statistikproduktionen och informationshanteringen i stort. Exakt hur dessa samordningsfördelar kan komma till uttryck och tillgodogöras verksamheten går inte att avgöra . Genom att behoven i stor utsträckning är likartade inom de olika trafikgrenarna bör dock skal- fördelar kunna utnyttjas när det gäller teknik och metoder för insam- ling, bearbetning, lagring och tillhandahållande av statistik och andra uppgifter som behövs för verksamheten eller som svarar mot ett all- mänintresse. Själva det förhållandet att Transportinspektionens verksamhet blir transport- och trafikslagsövergripande kan naturligtvis också komma att påverka synen på vilka informationsbehov som bör till- godoses. har i en promemoriaTPF2FPT till det Logistikforum som regeringen inrättat pekat på att företagen inom transportbranschen har blivit allt mer trafikslagsövergripande och processinriktade. Förbundet efterlyser i det sammanhanget också statistik som beskriver godsflöden som innefattar olika trafikslag och förmodar att dagens stuprörsorganisation inte ger tillräckliga incitament att utveckla sådan statistik. Även om de statistikbehov som främst vill få tillgodosedda troligen i hög grad ligger utanför Transportinspektionens kärn- uppgifter, hindrar det inte att det även inom inspektionens verk- samhetsområde finns anledning att ta till vara de ökade möjligheter till helhetssyn som den nya organisationen ger och att utveckla ett större mått av process- och flödesperspektiv på verksamheten. Vi bedömer också att tillgången till statistik och annan information om verksamheten kommer att bli allt viktigare såväl för Transportinspektionens egen del som för samhället i stort. Vi har i andra delar av detta betänkande pekat på att det finns stora utvecklingsbehov och utvecklingsmöjligheter när det gäller myndighetsutövningen och tillsynen inom transportområdet. Vik- tiga inslag i ett sådant förändringsarbete kan vara att företag i ökad utsträckning tillämpar självtillsyn och självdeklarationer i den verk- samhet som är föremål för regleringar och tillsyn samt att myndig- hetens regelutveckling och tillsynsinsatser i växande grad utformas med ledning av tillståndsmätningar, riskvärderingssystem och sam- hällsekonomiska analyser av kostnad och nytta av olika insatser. 2TP : Inledande inspel Logistikforum . sådan inriktning bygger enligt vår mening på att Transport- inspektionen har en god bild av förhållandena och förutsättningarna inom de verksamheter som berörs och tillgången till statistik och annan information om verksamheten spelar självfallet en nyckelroll i detta sammanhang. Officiell statistik samlad hos oberoende myndighet bör framhållas att särskilt den officiella statistiken har en långt mera central och grundläggande uppgift än att stödja Trans- portinspektionens och andra myndigheters verksamhet. Den officiella statistikens främsta uppgift är således att ge medborgarna och centrala samhällsinstitutioner, som demokratiskt valda försam- lingar och media, en obunden och trovärdig information om förhållandena och utvecklingen inom olika samhällssektorer. Att medverka till att framställa officiell statistik med höga kvalitetskrav inom det egna verksamhetsområdet måste därför vara en prioriterad uppgift för Transportinspektionen. Med denna utgångspunkt är det också enligt vår uppfattning angeläget att den officiella statistiken på transportområdet kan prioriteras och utformas utifrån en helhetssyn på informations- behoven inom transportområdet. Att statistikansvaret inom trans- portsektorn finns samlat vid , som är en myndighet utan egen operativ verksamhet, är mot denna bakgrund en styrka enligt vårt sätt att se saken. Vår uppfattning är att man bör eftersträva ett samlat ansvar för den officiella statistiken även vid en mer genom- gripande omorganisation av myndighetsstrukturen på transport- området, exempelvis i form av inrättandet av en transport- och trafikslagsövergripande planeringsmyndighet. Om uppgifter skulle överföras till en sådan ny myndig- het ligger det enligt vår mening närmast till hands att även ansvaret för den officiella statistiken förs över till den nya myndigheten. En sådan ny myndighet kan visserligen komma att innehålla ett större mått av egen operativ verksamhet och alltså uppfattas som mindre oberoende än dagens . Vi bedömer dock inte att det kommer att vara så stor skillnad i detta avseende i förhållande till t.ex. Transportinspektionen att det finns skäl att inte låta hela ansvaret för den officiella statistiken följa med övriga uppgifter in i en ny organisation om detta blir aktuellt. Även efter det att Transportinspektionen har inlett sin verk- samhet kommer statistikproduktionen att vara fördelad på flera olika myndigheter. Denna fördelning kommer enligt vår bedöm- ning i allmänhet att falla naturligt ut av vilka uppgifter myndig- heterna i övrigt svarar för. Bildandet av Transportinspektionen innebär i det avseendet ingen skillnad mot vad som gäller , förutom att viss statistik som tidigare producerades av fyra olika myndigheter nu kommer att samlas till en. Det kan dock finnas anledning att understryka att den information som samlas in av de olika myndigheterna givetvis kan ha ett värde utanför den egna myndigheten och att statistik och andra uppgifter om transporter och transportanknutna verksamheter och företeelser därför bör ses som en gemensam informationsresurs. Materialet bör därför tillhandahållas så att det blir lätt tillgängligt för andra, bland annat övriga transportmyndigheter, om det inte finns särskilda sekre- tess- eller integritetshänsyn som hindrar detta. Vi förutser exempelvis att Transportinspektionen kommer att producera mycket statistik och andra uppgifter som behövs för trafikverkens sektorsrapporter och uppföljning av det transportpolitiska målet. Varje myndighet har behov av information för att kunna utföra sin kärnverksamhet. Det är nödvändigt att tillgodose detta. är det angeläget att minska bördan för uppgiftslämnarna. Informationsinhämtningen bör därför samordnas mellan myndig- heterna i så stor utsträckning som möjligt. Detta gäller självfallet både för sådana uppgifter som ingår i den officiella statistiken och för övrig statistik och annan information som behövs för verksam- heten. Att verka för att transportmyndigheterna samordnar sin informationsinhämtning för att underlätta för uppgiftslämnarna bör kunna vara en uppgift för . Som framgår av avsnitt 8.1 föreslog vi i vårt delbetänkande att Transportinspektionen ska svara för verksamhetsnära forskning och utveckling inom myndighetens verksamhetsområde. Vi anser alltså att Transportinspektionen, liksom övriga myndigheter på transportområdet, bör svara för sådana forsknings- och utveck- lingsinsatser som bedöms vara motiverade utifrån den egna verk- samhetens behov. Omfattningen och inriktningen av dessa insatser måste enligt vår uppfattning, såväl för Transportinspektionens del som för övriga myndigheter, vara en funktion av de kunskaps- och utvecklingsbehov och resursanspråk i övrigt som verksamheten bedöms medföra . Det bör därför ligga i varje myndighets eget ansvar att avsätta de resurser som behövs för denna typ av insatser. Vi utgår från att Transportinspektionen, som underlag för dessa insatser, kommer att utarbeta en för myndig- heten gemensam forsknings- och utvecklingsstrategi som är inte- grerad i den övergripande verksamhetsplaneringen. Utöver den verksamhetsnära forskningen finns det emellertid på transportområdet också ett behov av en övergripande samhälls- motiverad forsknings- och utvecklingsverksamhet, som utgår från transportsystemet som helhet och dess samspel med omvärlden och som är inriktad mot att tillgodose hela samhällets behov av kunskapsförsörjning. Vi föreslog i vårt delbetänkande att ansvaret för denna övergripande samhällsmotiverade transportforskning tills vidare skulle ligga kvar på , och . Transportinspektionens behov av att ha inflytande över denna forskning förutsattes på kort sikt kunna tillgodoses genom de sam- verkansgrupper, programråd etc. som inrättats för sådana ändamål. I och ansvar ingår alltså att finansiera samhällsmotiverad forskning och utveckling inom spår- respektive vägtransportområdena. Detta ansvar innefattar även forsknings- och utvecklingsverksamhet som är inriktad på de frågor som kom- mer att höra till Transportinspektionens verksamhetsområde. Även och i viss mån finansierar sådan forskning och utveckling. Av de kunskaps- och innovationsstrategier som redovisats i avsnitt 8.2 framgår också att , , Sjöfarts- verkets och planerade forsknings- och utvecklings- insatser innehåller åtskilliga inslag som har tydlig koppling till Transportinspektionens verksamhet. Den sjöfartsforskning som bedrivs i samverkan mellan är således i hög grad inriktad på säkerhets- och miljöfrågor. I forskningsfinansiering prioriteras också forskning inom säkerhet och skydd samt inom fordons- och miljöområdet i övrigt. Branschprogram som Fordons- och trafiksäkerhet, Gröna bilen samt Flyg- och rymdteknik är andra exempel på satsningar av betydelse för Transportinspektionens verksamhetsområde. I och forskning hör konkurrens- och konsumentfrågor till de prioriterade områdena och strategiska plan inrymmer också forskningssatsningar inom bland annat regelutveckling och förvaltningsutveckling som har lika stor relevans för Transportinspektionen som för . Så länge , och har i uppdrag att svara för hela samhällets kunskapsförsörjning på transportområdet är det mot den ovan angivna bakgrunden viktigt att de i sin roll som forskningsfinansiärer även fullt ut beaktar kunskapsbehoven inom Transportinspektionens verksamhetsområde. Detta bör enligt vår mening tydliggöras i de särskilda uppdrag som , och har på transportforskningsområdet. Den övergripande transportforskningen bör hållas samman organisatoriskt Vårt förslag till hur forskningsansvaret bör organiseras på kort sikt bottnar i uppfattningen att den övergripande samhällsmotiverade forsknings- och utvecklingsverksamheten inom transportområdet inte bör splittras upp på ännu fler huvudmän. Det skulle försvåra avvägningar mellan olika angelägna forskningsinsatser och minska möjligheterna att planera och finansiera forskningen utifrån ett övergripande transportpolitiskt perspektiv. Det är emellertid ett principiellt problem att ansvaret för över- gripande forskning är koncentrerat till myndigheter, såsom och , som själva är dominerande avnämare för en delmängd av forskningsresultaten. Enligt vår mening kan detta medföra att prio- riteringarna av forskningsinsatserna påverkas så att myndigheternas egna frågeställningar gynnas eller i vart fall få till följd att prio- riteringarna kan ifrågasättas på denna grund. Hur ett mer samman- hållet ansvar för den transportpolitiskt motiverade forskningen ska organiseras bör därför prövas mot bakgrund av hur myndig- hetsuppgifterna och ansvaret inom transportområdet i stort kommer att organiseras. Rent principiellt anser vi det vara en stor fördel om den över- gripande samhällsmotiverad forskningen kan planeras, finansieras och organiseras på trafikslagsövergripande nivå. Härigenom kan knappa forskningsresurser samlas ihop till mer slagkraftiga insatser, avvägningar underlättas mellan olika angelägna forskningsinsatser och möjligheterna att planera och finansiera forskningen utifrån ett övergripande transportpolitiskt perspektiv förstärkas. Vi delar VTI/uppfattning att särskilt den insikts- och policyorienterade transportforskningen är underförsörjd med resurser och ser med oro på att de medel som avdelats för bland annat sådana ändamål minskat kraftigt , så att området transportpolitik numera tillhör de politikområden där den andel av de statliga anslagen som avsätts för forskning är som lägst.TPF3FPT Vi anser att det är angeläget att ansvaret för den över- gripande forskningen i så stor utsträckning som möjligt kan hållas skiljt från verksamhetsansvaret inom sektorn. Det är således symptomatiskt att den trafikslagsövergripande forskningen, liksom forskningsinsatser av problematiserande och ifrågasättande slag, hör till de insatsområden som identifierats som mest eftersatta i den nationella strategi för transportrelaterad FUDTPF4FPT som arbetats fram gemensamt av de myndigheter som är engagerade i trans- portforskningen. Enligt vår mening kan den typen av forsknings- insatser i hög grad gynnas om de administreras av en fristående och av trafikslagen obunden forskningsfinansiär. Transportforskningen bör vara en del av transportpolitiken Ytterligare en viktig utgångspunkt är att de transportpolitiskt motiverade forskningsinsatserna bör vara en del i en övergripande transportpolitisk avvägning. Denna utgångspunkt följer enligt vår mening av det förhållandet att transportpolitiken i stort, liksom den verksamhet som bedrivs av de olika transportmyndigheterna, inrymmer så komplexa frågeställningar att den måste vara baserad på vetenskap och forskning. Det finns också stora behov av ett kontinuerligt kunskapsflöde inom många delområden som oundgängligen måste tillgodoses genom fortlöpande forsknings- och utvecklingsinsatser. Forskningen och utvecklingen inom transportområdet måste därför enligt vår mening ses som ett transportpolitiskt medel bland andra. Det betyder att de resurser som avsätts för detta ändamål främst bör vägas mot andra typer av insatser inom transportsektorn såsom investeringar, bidrag och regleringar av olika slag och inte i första hand mot forsknings- och utvecklingsinsatser för andra ändamål och samhällsområden. Vi menar alltså att transport- forskningens omfattning och inriktning i första hand bör vara resultatet av en transportpolitisk avvägning och inte av allmänna forskningspolitiska eller innovationspolitiska överväganden. 3TP PT SOU 2007:49 Organisationsform för VTI och , s. 47-50. 4TP PT Nationell strategi för transportrelaterad FUD, 2004. Om den övergripande transportforskningen betraktas som en del av forsknings- eller innovationspolitiken i stort, visar nämligen erfarenheten att detta kan leda till sådana svängningar i transportforsk- ningens omfattning och inriktning att kraven på en kontinuerlig kompetens- och kunskapsförsörjning inte kan upprätthållas.