sou · GWB363 · 2008-06-11 00:00:00 — En person som olovligen hade kopierat företagets kunddatabas på datadisketter, vilka han sedan olovligen tagit hem till sin bostad, åtalades för olovligt förfogande. Åklagaren gjorde gällande att den tilltalade genom sitt förfarande berövat företaget dess ensamrätt till kunddatabasen. Såväl tingsrätten som hovrätten fann att mannen hade gjort sig skyldig till olovligt förfogande. I HD justerade Riks- åklagaren gärningsbeskrivningen på det sättet att han i första hand yrkade ansvar för företagsspioneri enligt 1 och 3 §§ FHL under på- stående att den tilltalade uppsåtligen och olovligen berett sig till- gång till företagets kunddatabas på datadisketter samt att databasen var en företagshemlighet. Till en början konstaterade HD att den tilltalade inte hade kommit över information som hållits hemlig för honom utan han hade lovlig tillgång till informationen för att ut- föra sina arbetsuppgifter. Det förhållandet att den tilltalade kopierat information till vilken han haft lovlig tillgång och fört över denna till ett annat datamedium och därefter tagit hem disketterna innebar, enligt HD, inte att den tilltalade kunde anses ha berett sig tillgång till information som hållits hemlig för honom. Förfarandet var därför inte straffbart som företagsspioneri. Lingbokedjan (Hovrättens för Nedre dom i mål B 823-03) Åklagaren yrkade i första hand att två personer skulle fällas till an- svar för företagsspioneri, grovt brott, och i andra hand att de skulle dömas för olovligt brukande, grovt brott under påstående att de båda tilltalade – tidigare anställda – olovligen hade berett sig till- gång till samt stulit målsägandebolagens företagshemligheter i form av bl.a. ritningar, kundöversikt och affärshandlingar innehållande både teknisk, ekonomisk och administrativ information. Domstol- arna fann att det i och för sig var fråga om företagshemligheter i FHL:s mening men att det inte var visat att de tilltalade olovligen berett sig tillgång till informationen. Beträffande en av de tilltalade konstaterade hovrätten tvärtom att han hade haft lovlig tillgång till materialet i fråga. Hovrätten ogillade därför åtalet för företagsspioneri. Däremot fann hovrätten åtalet för olovligt brukande styrkt, se vidare avsnitt 4.3.5 och bilaga 2. 23TP PT Se även bilaga 2. Swedmec-målet (Hovrättens för dom i mål B 3146-04) En anställd hade dels kopierat ett pappersdokument – ett protokoll från ett styrelsemöte – dels kopierat en datalagrad mapp som inne- höll företagshemligheter. Han åtalades för företagsspioneri och data- intrång för att olovligen ha berett sig tillgång till den hemliga infor- mationen. Beträffande pappersdokumentet, som innehöll uppgifter som var att bedöma som företagshemligheter, fann hovrätten att inte annat var visat än att den tilltalade hade råkat få del av uppgifterna i sam- band med att han för sitt arbete på sedvanligt sätt skulle hämta ut- skrifter i kopieringsrummet. Gärningen kunde därför inte anses ha skett uppsåtligen varför åtalet för företagsspioneri i den delen ogillades. Hovrätten fann inte heller att det var visat att den tilltalade haft uppsåt till företagsspioneri avseende den mapp med dokument som fanns lagrad på en sekreterares dator. Den tilltalade gjorde gällande att han inte visste vad mappen innehöll. Utredningen gav visst stöd för att mappens innehåll var okänt för anställda i den tilltalades ställning. Enligt hovrätten fanns ingen utredning som talade för det motsatta förhållandet eller ens att det skulle ha förelegat en risk för att fråga var om företagshemlig information. Hovrätten ogillade därför åtalet för företagsspioneri även i denna del. Utöver nu nämnda domar finns några mål där utomstående per- soner dömts för företagsspioneri. Här kan nämnas Ericsson- målet (tingsrätts dom i mål B 7192-04, där en person (genom dataintrång från ) dömdes för företags- spioneri, grovt brott enligt 3 § FHL och 4 kap. 9 c § samt obehörig befattning med hemlig uppgift enligt 19 kap. 7 § och 4 kap. 9 c § till fängelse ) och Hacker-målet (tingsrätts dom i mål B 461-91, där en ung man, s.k. hacker dömdes för företagsspioneri mot ett dataföretag till villkorlig dom och dagsböter). 4.3Ansvarsbestämmelser i som kan vara tillämpliga när en arbetstagare missbrukar en företagshemlighet som han eller hon har fått del av i sitt arbete Det finns en rad bestämmelser i som kan vara tillämp- liga på ett förfarande som också är straffbart som företagsspioneri eller olovlig befattning med företagshemlighet. Det är i allmänhet tillvägagångssättet vid anskaffandet av den hemliga informationen som kan vara att bestraffa enligt andra bestämmelser än de i FHL. Främst är det förmögenhetsbrotten enligt 8–10 kap. som konkurrerar med företagsspioneri.TPF24FPT Ett olovligt anskaffande kan emellertid också ske genom t.ex. dataintrång, olovlig avlyss- ning, brytande av post- eller telehemlighet eller bestickning. I vårt uppdrag ingår att vid bedömningen av om en utvidgning av straff- ansvaret behövs, beakta vilka andra straffstadganden som kan komma i fråga när en arbetstagare missbrukar en företagshemlighet som vederbörande har fått del av i tjänsten. Det klandervärda förfarandet avser i dessa fall inte anskaffandet som sådant eftersom den an- ställde i de fall som inte är att betrakta som företagsspioneri har till- gång till den hemliga informationen på lovliga grunder. Redovis- ningen i detta avsnitt är därför koncentrerad på de straffbestämmel- ser som kan tillämpas i situationer där den misstänktes tillgång till uppgiften är lovlig, men där ett röjande, utnyttjande eller annan befattning med den kan utgöra brott. Med den angivna avgräns- ningen är det framför allt bestämmelserna om olovligt förfogande, trolöshet mot huvudman, olovligt brukande, mutbrott och brott mot tystnadsplikt som är av intresse. I vissa situationer kan även ansvar för egenmäktigt förfarande aktualiseras, varför vi även redo- gör kort för detta brott. 4.3.2Egenmäktigt förfarande, 8 kap. 8 § Den som, i annat fall än särskilt i detta kapitel omförmäles, olovligen tager och brukar eller eljest tillgriper något, dömes för egenmäktigt förfarande till böter eller fängelse . Detsamma skall gälla om någon utan tillgrepp, genom att anbringa eller bryta lås eller 24TP PT Prop. 1987/88:155 s. 16. annorledes, olovligen rubbar annans besittning eller ock med våld eller hot om våld hindrar annan i utövning av rätt att kvarhålla eller taga något. Är brottet grovt, dömes till fängelse i högst . Bestämmelsen om egenmäktigt förfarande är subsidiär till bl.a. bestämmelserna om stöld, snatteri och rån. Det betyder att den kan användas om något av rekvisiten i dessa bestämmelser brister. För ansvar krävs att det är fråga om ett olovligt tagande eller att någon utan tillgrepp på annat sätt olovligen rubbar annans besittning. Däremot fordras inte att gärningsmannen har tillägnelseuppsåt eller nyttjandeuppsåt. Det är tillräckligt att gärningsmannen haft som enda syfte att undandra annan saken.TPF25FPT När det gäller olovlig besittningsrubbning är detta rekvisit upp- fyllt så snart gärningen medför avsevärd svårighet att disponera saken på samma sätt som tidigare.TPF26FPT Som exempel på detta har i för- arbetena angetts att gärningsmannen bringar böckerna i ett biblio- tek eller samlingarna i ett museum i oordning. För straffbarhet är det inte heller nödvändigt att gärningen innebär skada eller . Det kan sålunda vara fråga om ett egenmäktigt förfarande då någon tar en sak som har ett så obetydligt värde att besittningsrubbningen inte förorsakar någon förmögenhetsöverföring. Den straffbara gärningen anges i lagtexten till att någon olov- ligen tager och brukar. Skrivningen innebär inte att ett efterföljande brukande är nödvändigt för straffbarhet. Själva tillgreppet är tillräck- ligt, vilket också framgår av orden eller eljest tillgriper något. Där- emot står det klart att ett efterföljande brukande inte ska bestraffas också som ett olovligt brukande. Om gärningsmannen brukar det tillgripna vårdslöst eller utan att återställa det bör detta i stället be- aktas som en försvårande omständighet vid straffmätningen.TPF27FPT För egenmäktigt förfarande ska dömas till böter eller fängelse . Straffskalan upptar även grovt brott med straff- maximum om två års fängelse. Denna strängare del av straffskalan bör främst komma till användning om gärningen innefattar vårds- löst brukande av annans egendom av inte alltför obetydligt värde. Detsamma bör gälla då gärning bestående i olovligt tillgrepp eller olovlig besittningsrubbning förövats med våld eller hot om våld 25TP PT NJA II 1942 s. 363. 26TP PT NJA II 1942 s. 364. 27TP PT NJA II 1942 s. 363. eller om någon genom grovt våld eller hot om det hindrar annan i dennes utövning av sin rätt att kvarhålla eller ta något.TPF28FPT Hovrätten över och fann i det s.k. Hagbard- måletTPF29FPT att en person som olovligen hade tagit med sig ett stort antal handlingar som utgjort företagshemligheter till sitt nya arbete hos en konkurrent till den förre arbetsgivaren därigenom hade gjort sig skyldig till egenmäktigt förfarande. Hovrätten menade att inne- hållet i handlingarna inte kunde vara föremål för besittning i den mening som avses i 8 kap. 8 § men att handlingarna som sådana kunde utgöra brottsobjekt för egenmäktigt förfarande. Vid bedömningen av om brottet skulle anses som grovt fann hov- rätten att det inte kunde beaktas att den tilltalades syfte med hand- landet hade varit att använda materialet för att locka över den tidi- gare arbetsgivarens kunder till konkurrenten eller att han förfarit illojalt mot sin förre arbetsgivare. Som skäl för denna bedömning anförde hovrätten att den tilltalade var löst från sin lojalitetsplikt mot den tidigare arbetsgivaren och att det inte fanns något avtal om fortsatt sekretess eller konkurrensförbud. Vidare hänvisade hovrätten till att lagstiftaren genom FHL hade tagit ställning för att huvud- principen att avtalsbrott inte ska sanktioneras med straff skulle gälla även i fråga om anställdas och tidigare anställdas obehöriga be- fattning med företagshemligheter. 4.3.3Olovligt förfogande, 10 kap. 4 § Den som, i annat fall än förut i detta kapitel är sagt, med egendom, som han har i besittning men vartill ägande- eller säkerhetsrätt är förbehållen eller tillförsäkrad eller eljest tillkommer annan, vidtager åt- gärd varigenom egendomen frånhändes den andre eller denne annor- ledes berövas sin rätt, dömes för olovligt förfogande till böter eller fängelse i högst . För att ansvar ska kunna utkrävas för olovligt förfogande krävs att gärningsmannen har egendomen i fråga i sin besittning, att ägande- eller säkerhetsrätt till egendomen är förbehållen eller tillförsäkrad eller på annat sätt tillkommer någon annan, samt att gärningsmannen vidtagit någon åtgärd genom vilken egendomen frånhänts den rätt- mätige ägaren eller motsvarande eller denne på annat sätt berövats sin rätt. 28TP PT NJA II 1962 s. 215. 29TP PT Hovrätten över och , dom i mål B 81/94, DB 2210. Se bilaga 2. Rekvisitet att gärningsmannen har egendomen i sin besittning innebär att det endast är materiell egendom som kan utgöra brotts- objekt för olovligt förfogande. Anledningen härtill är att endast objekt, dvs. fysiska saker, kan vara föremål för besittning.TPF30FPT I ett rättsfall från HD (NJA 2001 s. 362 – Andreas-målet) hade den tilltalade såsom anställd haft tillgång till en kunddatabas, vilken han kopierat till disketter som han medfört till sin bostad. I frågan om besittningsrekvisitet var uppfyllt gjorde den bedömningen att kunddatabasen kunde anses ha varit i den tilltalades besittning. Hovrätten uttalade att det i praxis hade gjorts undan- tag från huvudregeln att endast fysiska saker kan vara föremål för besittning, bl.a. när det gällt kontoinnehavare som av misstag fått medel insatta på sitt postgirokonto och därefter förfogat över dessa till förfång för insättaren. Hovrätten ansåg att ett likartat betrak- telsesätt borde anläggas även i det förevarande fallet och att besitt- ningsrekvisitet därmed var uppfyllt. Därtill fordrades dock även att gärningsmannen haft rådighet över egendomen. Eftersom den till- talade arbetat med utveckling av kunddatabasen och denna gått att nå endast via hans dator fann hovrätten att den tilltalade haft sådan rådighet över kunddatabasen att denne haft databasen i sin besitt- ning, trots att datorn funnits i företagets lokaler och andra i och för sig kunnat nå databasen via den tilltalades dator. HD prövade inte besittningsrekvisitet utan ogillade åtalet på annan grund, varom mer i nästa stycke. Brottsobjektet utgörs av egendom, vartill ägande- eller säkerhets- rätt är förbehållen eller tillförsäkrad eller på annat sätt tillkommer annan. Med säkerhetsrätt avses i första hand panträtt.TPF31FPT Enligt HD:s nämnda dom är däremot ensamrätt till immateriell egendom inte en sådan ägande- eller säkerhetsrätt som avses i bestämmelsen. När det gällde frågan om den tilltalade gjort sig skyldig till olovligt förfogande konstaterade HD inledningsvis att den tilltalade gemen- samt med andra anställda haft tillgång till informationen i kund- databasen men att rätten till kunddatabasen tillkom företaget. Riks- åklagaren hade påstått att företaget genom den tilltalades kopiering av innehållet i kunddatabasen och hans bortförande från företaget av kopian berövats sin ensamrätt till den ifrågavarande informatio- nen. HD anförde att med annans rätt i straffbestämmelsen om olov- ligt förfogande avses ägande- eller säkerhetsrätt och bestämmelsen tar inte sikte på intrång i ensamrätt till immateriell egendom. 30TP PT Brottsbalkskommentaren s. 10:49. 31TP PT Jareborg, Brotten II, 2:a uppl. 1986, s. 100. olovligt förfogande i mening hade därför inte före- kommit, varför åtalet ogillades i sin helhet. När det gäller själva det straffbelagda handlandet är det avgör- ande att den som är ägare eller på annat sätt berättigad till egen- domen i fråga går miste om denna eller sin rätt till den. Det kan ske genom att den som har saken i sin besittning tillägnar sig den, för- stör den, kastar bort den eller på annat sätt överger den, vägrar lämna saken ifrån sig eller förnekar att han har den.TPF32FPT Olovligt förfogande är enligt lagtexten subsidiärt till såväl för- skingring som trolöshet mot huvudman. Likaså ska gärningar som är straffbara såsom stöld eller bedrägeri inte bestraffas som olovligt förfogande.TPF33FPT 4.3.4Trolöshet mot huvudman, 10 kap. 5 § Om någon, som på grund av förtroendeställning fått till uppgift att för någon annan sköta ekonomisk angelägenhet eller självständigt handha kvalificerad teknisk uppgift eller övervaka skötseln av sådan angelägen- het eller uppgift, missbrukar sin förtroendeställning och därigenom skadar huvudmannen, döms han för trolöshet mot huvudman till böter eller fängelse i högst . Vad som har sagts nu gäller inte, om gärn- ingen är belagd med straff enligt 1–3 §§. Är brottet grovt, skall dömas till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om gärningsmannen begagnat falsk handling eller vilseledande bokföring eller tillfogat huvudmannen betydande eller synnerligen kännbar skada. Missbrukar någon, som fått till uppgift att sköta rättslig angelägen- het för någon annan, till förfång för huvudmannen sin förtroende- ställning, döms han enligt första stycket, även om angelägenheten inte är av ekonomisk eller teknisk art. Som en första förutsättning för straffansvar gäller att gärnings- mannen på grund av förtroendeställning ska ha fått till uppgift att sköta viss angelägenhet för annan. Det är det speciella åtagandet att företräda, och den därav följande lojalitetsplikten som går längre än vad som i sig följer av ett anställnings- och uppdragsförhållande, som utgör grund för straffansvaret. Ett avtal som inte innebär ett företrädandeförhållande kan inte grunda trolöshetsansvar.TPF34FPT 32TP PT Jareborg, a.a. s. 101. 33TP PT Brottsbalkskommentaren, s. 10:61. 34TP PT , Trolöshet mot huvudman – Straffansvar vid förtroendebrott, särskilt i aktiebolag, 2007, s. 38. Det avgörande för vilka som har förtroendeställning i en juridisk person är om personen i fråga har rättslig behörighet eller faktisk möjlighet att binda den juridiska personen i ekonomiskt hänseende (eller om han eller hon har en kvalificerad teknisk uppgift).TPF35FPT Bestämmelsen gäller inte bara anställda. Även uppdragstagare med särskilt ansvarsfylld ställning tillhör den personkrets som kan drabbas av straffansvar. Därtill omfattar bestämmelsen styrelseleda- möter i aktiebolag, bolagsmän i handelsbolag och revisorer. Även verkställande direktörer, vice verkställande direktörer, ekonomi- och personalchefer har i allmänhet denna ställning.TPF36FPT För trolöshetsansvar krävs vidare att gärningsmannen – förutom att ha en förtroendeställning – på grund av denna har fått till upp- gift att sköta en angelägenhet som till sin natur kan vara ekono- misk, rättslig eller teknisk. Uttrycket att ha till uppgift att sköta eller övervaka en ekonomisk angelägenhet är vidsträckt. Det är inte bara positioner som innefattar utförande av direkta penningtrans- aktioner som omfattas. Tvärtom avses alla slags uppdrag som kan betecknas vara av ekonomisk art. Gärningsmannen ska ha till upp- drag att med i ekonomiskt hänseende bindande verkan för huvud- mannen utföra ekonomiska uppgifter eller andra slags angelägen- heter.TPF37FPT Praktiskt mest betydelsefulla är personer på chefsposter, t.ex. verkställande direktörer, styrelseledamöter, ekonomichefer och personalchefer. Efter en lagändring 1986 kan även personer som fått till uppgift att självständigt handha eller övervaka skötseln av en kvalificerad teknisk uppgift ådra sig ansvar för trolöshetsbrott. Det är endast personer i särskilt känsliga positioner, såsom tekniska funktionärer i ledande ställning, t.ex. ledare av forsknings- eller utvecklings- projekt, föreståndare för datorcentraler och liknande tekniskt an- svariga personer i nyckelpositioner, som omfattas.TPF38FPT För straffansvar krävs – förutom att gärningsmannen har anför- trotts en viss uppgift att sköta eller övervaka – att det är just det ansvaret som har missbrukats. Förtroendemannens gärning ska så- ledes ha karaktären av ett missbruk av hans förtroendeställning. Det är emellertid inte tillräckligt att han missköter de åligganden som han anförtrotts i sin förtroendeställning, om maktställningen inte missbrukas.TPF39FPT I propositionen till lagändringen 1986 angavs att 35TP PT A.a. s. 62. 36TP PT NJA II 1942 s. 463 f., Fahlbeck, a.a. s. 178, , a.a. s. 62. 37TP PT , a.a. s. 63. 38TP PT Prop. 1985/86:65 s. 26 och 46. 39TP PT Brottsbalkskommentaren s. 10:66. den straffbara gärningen i de fall som avsåg handhavande eller övervakning av kvalificerad teknisk uppgift främst torde komma att bestå i att en person i angiven ställning lämnar ut företagshemlig- heter.TPF40FPT Huruvida det är fråga om muntlig information eller om information som har dokumenterats på något sätt saknar betydelse. Enligt propositionen bör självfallet även andra förfaranden, t.ex. vissa handlingssätt i sabotagesyfte, omfattas av straffbarheten. Bestämmelsen kan användas även när förtroendeförhållandet har upphört, om det då är möjligt för den tidigare förtro- endemannen att missbruka den förtroendeställning som funnits.TPF41FPT I brottsbalkskommentaren nämns som exempel på en situation då det skulle kunna vara fråga om missbruk av förtroendeställning trots att gärningen begåtts efter det att gärningsmannen lämnat denna, att någon i egenskap av innehavare av förtroendeställningen fått kännedom om en affärshemlighet som han eller hon avslöjar inför en konkurrent efter anställningens/uppdragets upphörande.TPF42FPT Det kan vara fråga om trolöshet mot huvudman när en person bedriver konkurrerande verksamhet vid sidan av sin förtroende- ställning. I NJA 1960 s. 628 ansåg HD att en handelsresande hos ett företag som bedrivit försäljning även för annans räkning av produkter av samma slag eller med liknande användning som de som företaget saluförde, hade gjort sig skyldig till trolöshet mot huvudman. Motsvarande bedömning gjorde HD i NJA 1952 s. 188, där en agent för ett oljebolag på grund av sin förtroendeställning hade kunnat få bolagets kunder att säga upp sina kontrakt med bolaget och i stället teckna nya avtal med agenten själv. HD har dock i NJA 1984 s. 665 (Manfred-målet) ansett att det förhållandet att en anställd som efter avslutad anställning startade ett eget företag vilket övertog agenturer för två företag som tidigare anlitat den tidigare arbetsgivaren, inte utgjorde ett handlande som innefattade trolöshet mot huvudman.TPF43FPT Två justitieråd gjorde ett tillägg, i vilket de bl.a. uttalade följande. När det är fråga om en arbetstagare i förtroendeställning gäller det att bestämma om den skadevållande handlingen ska hänföras till förtroendeställningen eller till anställningsförhållandet i allmänhet. Om den anställde t.ex. missbrukar den särskilda kännedom om arbetsgivarens verksamhet som han fått vetskap om just på grund av sin förtroendeställning 40TP PT A. prop. 41TP PT NJA II 1942 s. 465 och , a.a. s. 37. 42TP PT Brottsbalkskommentaren s. 10:69. 43TP PT Se även Brottsbalkskommentaren, s. 10:70. kan det vara ett missbruk av förtroendeställningen. Är däremot det förhållande som missbruket avser känt för många anställda av vilka flertalet inte intar någon särskild förtroendeställning, kan det inte bli fråga om ansvar för trolöshet mot huvudman. De båda justitie- råden förespråkade vidare en restriktiv tillämpning av lagrummet i fråga om anställda. Ett skäl för detta angavs vara den allmänt rådande uppfattningen att en kriminalisering av arbetsgivares och arbets- tagares ömsesidiga skyldigheter i mesta möjliga mån bör undvikas. Slutligen uttalade de att den typen av förfaranden som består i att en anställd under anställningens bestånd vidtar åtgärder för att förmå arbetsgivarens kunder att gå över till ett planerat eget företag inte bör vara straffbart som trolöshet mot huvudman utom i undantagsfall, såsom när missbruket avser en företagshemlighet. Hovrätten över och (Cejn-målet)TPF44FPT har dömt en verkställande direktör för trolöshet mot huvudman för att han olovligen hade avslöjat uppgifter om affärsförhållanden, bl.a. infor- mation om kunders inköpssummor och agenters omsättnings- siffror, för ett konkurrerande företag, vilket hade lett till skada för bolaget. Slutligen måste det ifrågavarande handlandet ha medfört för- mögenhetsskada för huvudmannen. Däremot finns inte något krav på förmögenhetsöverföring, dvs. att handlandet innebär för gärningsmannen. Det är vidare tillräckligt med s.k. medelbar skada, dvs. gärningen behöver inte ha inneburit skada utan det är tillräckligt att skada inträffat vid en senare tidpunkt.TPF45FPT Fullbordanspunkten passeras när skaderekvisitet är uppfyllt. Det är det när gärningen inneburit en omedelbar skada för huvud- mannen eller när beaktansvärd fara för slutlig förlust föreligger för gärningen. Vid andra typer av förtroendemiss- bruk, t.ex. när gärningsmannen avslöjat huvudmannens affärs- hemligheter, inträder den ekonomiska försämringen av huvud- mannens ekonomi inte , utan först . Skade- bedömningen kan dock göras för förtroendemissbruket även i dessa fall, eftersom skada likställs med beaktansvärd fara för slutlig förlust.TPF46FPT Subjektivt krävs att samtliga tre gärningsrekvisit täcks av gärnings- mannens uppsåt. Det är tillräckligt att uppsåtet omfattar de faktiska 44TP PT Hovrättens över och dom i mål B 250/78, DB 2246. 45TP PT NJA II 1942 s. 466. 46TP PT Brottsbalkskommentaren, s. 10:73. omständigheter på vilka domstolen grundar bedömningen att miss- bruk föreligger. Gärningsmannen behöver alltså inte själv anse att handlandet utgör ett missbruk av förtroendeställningen. Straffet för trolöshet mot huvudman är böter eller fängelse i högst . Om brottet vid en helhetsbedömning är att anse som grovt, ska dömas till fängelse lägst och högst .