sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — Den sär- skilda behörigheten kan enligt högskoleförordningen, förutom kunskaper från särskilda gymnasiekurser, utgöras av andra villkor som betingas av utbildningen eller är av betydelse för det yrkes- område som utbildningen förbereder för. Det är som avgör om en utbildning kan beviljas tillstånd att använda behörighetskrav utöver standardbehörighet. Läraryrket ställer utan tvekan stora krav på den personliga lämpligheten och fallenheten. För att utbildningen ska lyckas dana aktiva, professionella och entusiasmerande lärare, förutsätts de sökande ha mycket goda förkunskaper (se nedan), men också passa för läraryrket. Hur bra utbildningen än är, kan den inte forma den goda lärare barnen och eleverna behöver om inte hon eller han har förutsättningar att framgångsrikt utöva yrket. Yrkesområdet kan alltså sägas ha den betydelse som enligt högskoleförordningen krävs för att anordna antagningsprov. En fråga som inställer sig är hur rimligt det är att föreslå lämplighetsprov till en utbildning med så få sökande som fallet är i . Här får man dock inte utgå från dagens situation. En ny och bättre lärarutbildning med tydligare struktur och högre krav kommer sannolikt att locka fler sökande. Att ställa krav på personlig lämplighet sänder också ut den viktiga signalen att lärar- utbildningen – och i förlängningen läraryrket – inte är något man väljer i andra eller tredje hand eller något man kan falla tillbaka på om man misslyckats i sina försök att göra akademisk karriär inom andra områden. Det är viktigt att betona att lämplighetsprovet är ett behörighetsprov och inte ett urvalsprov. Det ska, vid sidan av Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation goda betyg och relevanta förkunskaper, garantera att de sökande som antas är de mest lämpade för yrket. Proven bör inte vara alltför specialiserade, men det är lämpligt att de i görligaste mån anpassas till respektive inriktning inom lärarutbildningen. De bör testa allmänna förmågor som muntlig och skriftlig framställning, pedagogiskt ledarskap, social lyhördhet och förmåga att skapa intresse för ett ämne. Vid bedömningen måste man självklart ta hänsyn till att förmågorna kommer att kunna utvecklas vidare under utbildningen. Det är viktigt att proven har flera olika delar som görs såväl individuellt som i och inför grupp. En invändning mot antagnings- eller lämplighetsprov är att de är tidsödande och kostsamma. Detta ställs på sin spets när det rör sig om högskolans till volymen största utbildning – lärarutbildningen. Kostnaderna bör dock sättas i relation till de kostnader både för samhället och individen som blir följden av att en person som inte passar till lärare ändå utbildas till och arbetar som lärare. Proven i sig kan också leda till att utbildningen blir mer attraktiv, och den känsla av utvaldhet en antagning innebär kan leda till att fler stu- denter fullföljer utbildningen. En annan fördel vid stor konkurrens om platserna är att sökande som är lämpliga, även om de inte har de högsta betygen, får en möjlighet att komma in på utbildningen. De konstnärliga utbildningarna har mångårig erfarenhet av att hantera antagningsprov av en stor mängd sökande. För dessa utbildningar är uppgiften än svårare, eftersom – för exempelvis skådespelarutbildningen – bara en hundradel av de sökande kan antas. För att ge större legitimitet, rättssäkerhet och gångbarhet bör lämplighetsproven helst vara nationella. kan ges i uppdrag att samordna detta arbete och ta fram förslag på utform- ning av prov. Denna fråga måste noggrant analyseras och diskuteras mellan , , , representanter för lärarutbildningar och skolhuvudmän samt lärar- nas fackliga organisationer. Eftersom redan har tagit fram lämplighetsprov inom teknik- och vårdområdena, finns erfarenheter från detta arbete som säkerligen skulle komma till nytta vid konstruktionen av eventuella antagningsprov till lärar- utbildningen. Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation -möjligheterna att anordna lämplighetsprov för antagning till lärarutbildningen undersöks -får i uppdrag att ta fram förslag på utform- ning av lämplighetsprov för antagning till den nya lärar- utbildningen Förslaget till en ny lärarutbildning innebär att ett antal tydliga inriktningar skapas. För varje inriktning kan då precisa och höga förkunskapskrav sättas upp. Den nya lärarutbildningen kommer att omfattas av de nya regler om områdesbehörigheter som Högskole- verket tagit fram, och som gäller från . Områdes- behörigheterna består av behörighetskurser (för den särskilda behörigheten) och meritkurser (för urval). Det finns 17 områdes- behörigheter, och den nuvarande lärarutbildningen berörs av sex av dessa. kommer att behöva fastställa områdes- behörigheter för den nya lärarutbildningens olika examina och inriktningar. Eftersom områdesbehörigheterna kommer att behöva revideras vid en gymnasiereform, avstår denna utredning från att ha detaljerade synpunkter på vilka gymnasiekurser som bör vara behörighetsgivande eller meriterande. Även betygssystemet är föremål för en översyn. Några allmänna synpunkter är dock nödvändiga. Behörighetskraven bör generellt höjas. måste vara rustade med goda förkunskaper i svenska, matematik och engelska för att klara den nya lärarutbildningen. Detta gäller särskilt grundlärarna för förskoleklass och årskurs 1–3 respektive 4–6, vilka förväntas undervisa med samma höga kvalitet i dessa tre centrala ämnen. Det kan därför synas motiverat att kräva ett högre betyg än godkänt i dessa ämnen som särskild behörighet. För ämneslärare är det en självklarhet att de i gymnasieskolan (eller komvux) har läst de ämnen de planerar att undervisa i. Dessutom måste de ha hunnit uppnå en viss nivå i sina blivande under- visningsämnen. Exempelvis kan inte en blivande ämneslärare i naturvetenskapliga ämnen som gått samhällsvetenskapligt program i gymnasieskolan förväntas hämta in gymnasiekompetensen under Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation studierna på högskolenivå. En sådan person behöver istället komplettera sina studier på komvux för att nå områdesbehörighet 13 i det system som gäller (kurserna Biologi B, Kemi B, Fysik B och Matematik D, dvs. kurser som endast är obligatoriska på naturvetenskapligt program). Oavsett hur framtida gymnasie-, betygs- och behörighetssystem utformas är det nödvändigt att ämneslärarstuderande har läst fördjupningskurser på gymnasienivå i sina blivande undervisningsämnen. För lärare i estetiska och prak- tiska ämnen bör man överväga godkända arbetsprover. Skriftlig och muntlig kommunikation är en självklar och central del av alla lärares yrkesutövning. Lärare måste kunna kommunicera med barn och elever, föräldrar, kolleger och elevvårdspersonal på ett tydligt och språkligt korrekt sätt. Språket är en grundförutsätt- ning för inlärning i alla ämnen, och om inte läraren behärskar språket försvåras inlärningen. Det räcker inte med att läraren har en godtagbar kompetens i svenska, utan hon eller han måste kunna uttrycka sig nyanserat och ha god känsla för språkets valörer. För gruppen yrkeslärare kan de ovan beskrivna behörighets- kraven behöva modifieras. Detta är dock en fråga för utredningen om utbildning till yrkeslärare (2008:05). 97 menade att behörighetskraven till lärarutbildningen skulle sättas så lågt som möjligt, för att inte utestänga studenter och för att inte hämma deras fria val. Denna utredning menar att man bör vända på perspektivet. Det är inte den enskilda lärarstude- randen och dennas rättigheter som ska komma i första hand, utan framtidens förskolebarn, skolelever och vuxenstuderande och deras rättigheter att få undervisning av så kompetenta och välförberedda lärare som möjligt. De skärpta behörighetskraven får ses som ett led i att höja lärar- utbildningens kvalitet. Utbildningar som anses ha höga krav lockar många kvalificerade sökande, och kommer detta sannolikt att bli fallet med lärarutbildningen. På kort sikt kan de höjda kraven leda till att examensmålen inte uppnås. Det är dock ett mindre problem än att lärarutbildningen får studenter som inte har tillräckliga kunskaper för att bli framgångsrika vare sig i utbild- ningen eller i sin framtida yrkesutövning. Frågan om högre krav på förkunskaper gäller dock flera yrkes- utbildningar där sämre förkunskaper hos de antagna studenterna kunnat konstateras, exempelvis civilingenjörs- eller receptarie- Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation utbildningarna.TPF1FPT Utredningen rekommenderar att frågan tas upp och utreds i ett större sammanhang, där även möjligheterna till preparandutbildningar och stöd av olika slag i högskolans regi för att förbättra de studerandes chanser och bredda rekryteringen undersöks. -behörighetskraven för lärarutbildningen ses över i syfte att skärpa kraven och höja nivån på de sökandes förkunskaper. 5.3Undervisnings- och examinationsformer och kravnivåer Att kravnivån inom delar av lärarutbildningen är alltför låg har ofta framförts inte minst av de studerande själva. I utredningens förslag är ambitionen entydig – att utforma en lärarutbildning med tydliga och rättmätiga krav på rejäla insatser från de studerandes sida. I examensordningen anges vilka mål som de studerande förväntas uppnå. Dessa förutsätter att lärosätena ser till att sådana examina- tionsformer tillämpas så att det blir möjligt att visa att kravnivån är hög och att prestationerna håller måttet. Utredningen förordar självfallet inte någon specifik examinationsform, utan menar att en kombination av olika former är eftersträvansvärd. utvärderingar och särskilda studier har visat att lärarutbildningen i större utsträckning än andra högskoleutbild- ningar använder parvis eller gruppvis examination. Detta kan ha sitt värde, men det måste alltid gå att bedöma den enskilde studentens prestation. Med de uttryckta krav på kunskaper, färdigheter och förhåll- ningssätt som utredningen föreslår förutsätts att man lägger stor vikt på förberedelser och uppföljningar av självstudieuppgifter. Det förutsätts också att man väljer läromedel som visar prov på veten- skaplighet och internationell utblick och att aktuella forsknings- artiklar används som ligger i frontlinjen. Tillfällen måste ges de studerande att i skriftlig och muntlig form kritiskt reflektera över det innehållsliga stoffet. 1TP PT (2006). Utvärdering av utbildningar till civilingenjör vid svenska universitet och högskolor. (2007). Utvärdering av apotekar- och receptarieutbildningen i . Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation Lika litet som ifråga om examinationsformer förordas någon specifik undervisningsform eller metod. Undervisningsformer ska anpassas till kursinnehållet. Föreläsningar, seminarier, grupp- uppgifter och enskilda arbeten har alla sitt berättigande inom hög- skolan såväl som i grund- och gymnasieskolan. Detta öppna synsätt är grundläggande och måste prägla en god lärarutbildning. Den blivande läraren ska ges tillfälle att sätta sig in i alternativa metoder, att ta del av och kritiskt granska forskningsresultat som finns att tillgå och att via både teoretiska kunskaper och praktiska erfaren- heter själv bilda sig en uppfattning om olika metoders värde. -större variation i lärarutbildningens undervisnings- och examinationsformer -skärpta och tydliga kravnivåer där den enskilda studerandens insats tydligt framgår. Generellt har man i utvärderingar och utifrån statistik kunnat notera en låg grad av internationalisering inom lärarutbildningen. Symtomen på detta kan konstateras på fyra nivåer: 1.Den strukturella nivån (exempelvis förekomst av moduler/ moment/kurser som är anpassade för utbyten, s.k. mobilitets- fönster, strukturfrågor) 2.Den institutionella nivån (exempelvis internationell och multi- kulturell arbetsmiljö, tillgodoräknandepraxis, organisation, vär- dering av internationella erfarenheter vid anställning) 3.Den innehållsliga nivån (exempelvis tematik, perspektiv, kom- parativa studier, förväntade lärandemål, litteratur, lärande om internationella och multikulturella miljöer) 4.Den individuella nivån (exempelvis lärar- och studentutbyten) har i rapporten – högskolestude- randes internationella rörlighet visat på en låg nivå av studentutby- ten. Det konstateras att av de 51 000 studerande som läsåret Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation 2004/05 tog examen vid svenska lärosäten hade bedrivit studier i utlandet. Bland de studerande inom arkitektur och juridik var det vanligast med utlandsstudier () lik- som inom ekonomi.TPF2FPT Inom lärarutbildningen var det emellertid som hade studerat utomlands. Historiska förklaringsmodeller är den så kallade seminarie- traditionen, den låga graden av forskarutbildade lärarutbildare och den relativt låga forskningsintensitet som utmärker området. Andra förklaringar som brukar framföras är svårigheter att förlägga någon specifik och avgränsad del av en så sammanvävd utbildning till annat lärosäte. Svårigheter kan också finnas att hitta någon kurs utanför det egna lärosätet som innehållsligt och tidsmässigt passar och som kan tillgodoräknas i lärarutbildningen på hemmaplan. Därtill kommer den nationella bindning som lärarutbildningen har genom att den så starkt är knuten till det svenska skolsystemet. En låg grad av internationalisering behöver emellertid inte självklart följa härav. Den tydliga nationella koppling som utmärker utbild- ningar inom juridik tycks exempelvis inte ha verkat hämmande på det internationella studentutbytet (jämför ovan). Understrykas bör dock att det är en avgörande skillnad om lärarutbildningen fokuse- rar den svenska eller om det är undervisning och lärande för elever mellan som ställs i förgrunden. Den förra ansatsen tar fasta på det nationellt partikulära och den senare ansatsen på det mänskligt generella. Med ambitionen att höja kvaliteten på svensk lärarutbildning fram- står ökad internationalisering som en självklarhet och en nödvän- dighet. Utredningen betonar också starkt den betydelse som inter- nationaliseringen bör ha och måste få i en ny lärarutbildning. Internationalisering förs fram som ett av de uttalade perspektiv, som ska genomsyra lärarutbildningen i dess helhet och åtgärder föreslås för en lärarutbildning som är starkt forskningsbaserad. Såväl utbildningsinnehåll som kurslitteratur ska ha sin grund i rele- vant utbildningsvetenskaplig forskning som utförts och utförs runt om i världen. Med den tydliga utbildningsstruktur som utredningen föreslår blir det också uppenbart att olika moment med fördel kan förläggas 2TP PT , 2007:9R, s. 23. Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation Det finns exempelvis starka kvalitetsskäl för att genomföra delar av den verksamhetsförlagda utbildningen i ett annat land. Den utbildningsvetenskapliga kärnan innehåller också delmoment som väl lämpar sig för studier utomlands. Samma sak gäller för delar av de ämnesspecifika studierna. Analogt härmed blir det lättare att erbjuda lärarstuderande från andra länder specifika kurser och moment som är lämpliga att läsa vid det svenska lärosätet i fråga. Generellt gäller att varje lärosätes styrelse och ledning måste enga- gera sig och ta sitt ansvar för kvaliteten på den lärarutbildning som ges vid lärosätet. Det inbegriper självfallet också internationalise- ringsfrågan. Förutsättningar för en internationaliserad lärarutbild- ning måste skapas, men också synliggöras och marknadsföras. Det är föga acceptabelt att, som görs på sina håll, sätta ett lägre mål för studerande- och lärarutbyte för lärarutbildningen än vad som gäller för lärosätets övriga utbildningar. Olika åtgärder kan övervägas för att öka graden av internationa- lisering, t.ex. att via det interna resurstilldelningssystemet skapa incitament och utforma riktade ekonomiska stipendieprogram och att se över och eventuellt utvidga lärosätets utbytesprogram. När det gäller internationaliseringsarbetet kan man behöva anställa fler personer, exempelvis för en studievägledning som är internationellt orienterad. Vidare krävs en väl fungerande organisation för att underlätta validering, tillgodoräknande och erkännanden för såväl inresande som utresande lärarstuderande. Utbildningsinsatser som bl.a. omfattar språkstöd och kunskap om nationella och internatio- nella stödstrukturer för internationaliseringsarbete (t.ex. och , Nordplus och EU:s olika stödformer) torde behövas. Styrelse och ledning ska också se till att det finns ett system för intern kvalitetssäkring som omfattar internationaliseringsarbetets förutsättningar och resultat och som ger ett underlag för att kunna bedöma och vidareutveckla lärosätets arbete för en internationellt präglad lärarutbildning. 3TP för internationalisering av högre utbildning och forskning. Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation Det internationella perspektivet bör, för varje kurs och program som ingår i en lärarutbildning, skrivas in i de förväntade lärande- målen. Perspektivet måste också ge ett tydligt avtryck i de littera- turlistor som upprättas för kurser och program. De studerande har rätt att få ta del av god och relevant forskning oavsett var den har bedrivits och bedrivs. Det är också på sin plats att identifiera tyd- liga mobilitetsfönster, dvs. sådana kurser eller moment som är särskilt lämpliga för utlandsstudier, och att informera de stude- rande om detta. Varje enskild lärarutbildare och lärarstuderande måste själv upp- täcka och förstå värdet av utlandsstudier och av att ha kontakt med internationell forskning. Det finns inget skäl att tro att lärarstude- rande generellt skulle vara mindre intresserade av att studera utomlands. Den relativt sett högre genomsnittsåldern hos lärar- studerande jämfört med studerande inom andra yrkesprogram kan förstås spela in. Den låga mobilitet, som kännetecknar både lärar- studerande och lärarutbildare, torde emellertid vara en kulturfråga. Med förslagen och rekommendationerna i vår utred- ning om en ny lärarutbildning kan en viss inbrytning i den nu dominerande kulturen förväntas ske, något som också torde påverka benägenheten att ta del av utbildningar och litteratur på den internationella arenan. -det internationella inslaget i lärarutbildningen måste stärkas på alla nivåer och utgöra en del av de förväntade lärande- målen. För att belysa IT-områdets bredd i utbildningen för lärare kan IT sägas omfatta tre dimensioner som alla måste beaktas. IT kan för det första sägas omfatta egna kunskaper om IT-användning och Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation träning i att tillämpa aktuell teknik som hjälpmedel i under- visningen. Inom ämnesdidaktiken blir det fråga om att utgå från och ta hänsyn till ämnets särart. Inspiration och exempel finns att hämta inom bland annat språk, musik, matematik och slöjd. Denna första dimension avser således IT som verktyg och informationskälla. En andra dimension gäller IT:s möjligheter till förnyelse och fördjupning inom utbildning och undervisning. I samband med teknikens utveckling öppnar sig nya möjligheter. När man exempelvis nu kan studera skeenden i naturen med enkel och bärbar utrustning och själv kan påverka förloppet blir det möjligt att studera förändringar på ett helt annat sätt . Det går också att simulera övningar och strukturer och härigenom berika undervisning och lärande. Studier där incitament och motivationströsklar observeras i dataspel är ett annat exempel på hur insikter kan fås som kan nyttjas för undervisningsändamål. Den sociala dimensionen av IT är inte minst viktig att fokusera i lärarutbildningen. Här omfattas frågor om IT som allmän sam- hällsföreteelse, men också medias roll och olika förhållningssätt gentemot media. Frågor om säkerhet, integritet och etik måste tas upp. Inte minst är det på sin plats att behandla IT:s påverkan på samspelet mellan människor, där ämnen som mobbning och social isolering framstår som givna. Om dessa tre dimensioner av IT och lärande tas som utgångs- punkt framgår dess vikt för lärarutbildning. Motiven för IT som ett genomgående perspektiv blir uppenbara i av växande digitali- sering av samhället. Skolans elever bör ges möjlighet att utveckla en nödvändig digital kompetens för att kunna delta som fullvärdiga medborgare i ett framtida internationellt samhälle. De ska på ett säkert och kritiskt sätt kunna använda IT både i sin utbildning, i sitt yrkesliv och under sin fritid. En sådan ambition ställer själv- fallet höga krav på lärarnas kompetens. De nationella utvecklings- strategier kring digital kompetens som tas fram både i och runt om i är ett uttryck för den allmänna betydelse IT- området bedöms ha. Det framstår tydligt att IT-området knappast kan inskränkas till att i lärarutbildningen behandlas inom ramen för någon tillvalskurs med särskild IT-inriktning. En sådan lösning skulle verka iso- lerande både för IT som företeelse och för de studerande som valde en sådan inriktning. skulle många lärarstuderande få ringa eller ingen utbildning inom IT. Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation Istället förordas att IT som utbildningsresurs ska genomsyra all lärarutbildning. De studerande får då möjlighet att tillämpa och att utveckla IT i undervisningen liksom att behandla olika nyckelfrågor som hör den sociala dimensionen till. -man inom samtliga lärarutbildningar undersöker hur IT på lämpligaste sätt kan integreras i utbildningen för att ge de blivande lärarna den IT-kompetens som läraryrket kräver. 5.6Lärarutbildningens plats inom lärosätena Det är nödvändigt att lärarutbildningen på alla sätt integreras i hög- skolan. På flera håll har man för lärarutbildningens del skapat egna institutioner i syfte att stärka lärarutbildningen. Resultatet har ibland blivit det omvända – institutionerna har varit alltför små för att ge en stimulerande miljö för utbildning och forskning. Lärar- kompetensen vad gäller antalet forskarutbildade inom lärar- utbildningen är vid de flesta lärosäten generellt lägre än inom andra utbildningar, och vid en koncentration av utbildningen till en institution blir detta särskilt tydligt. En tendens till isolering från lärosätets övriga verksamhet har också på en del håll präglat lärar- utbildningen. Detta har bland annat visat sig i att man inte anlitat disputerade lärare från lärosätets ämnesinstitutioner, utan hellre anställt odisputerade adjunkter. På detta sätt har seminarietraditio- nen levt vidare in i nutiden. Från universiteten och högskolorna har man inte kunnat eller velat satsa erforderliga resurser för att anställa disputerade lärare, för att ge odisputerade lärarutbildare möjlighet att genomgå forskarutbildning, och för att göra en kraftsamling på relevant forskning för lärarutbildningen. Den oklara relationen mellan begrepp för ämnen och institutioner som används skapar också oklarheter (pedagogik, didaktik (ämnes- och allmän-), pedagogiskt arbete, lärande m.m.), vilket kan bidra till att försvåra integre- ringen. Det kan också finnas ett mer kulturellt betingat och ofta ömsesidigt motstånd mellan lärarutbildningsinstitutioner och ämnesinstitutioner med åtföljande praktiska problem, inte minst för de studerande. Lärarutbildningens förutsättningar, arbetssätt och inre organisation Denna utredning – liksom sin 97 – föreslår att utbildningsvetenskap används som övergripande och samlande begrepp. En enkel definition av utbildningsvetenskap är: samlingsbenämning för den forskning inom olika ämnen som ägnas åt bildning, utbildning, undervisning, fostran och lärande. Utredningen rekommenderar att varje lärosäte som vill satsa på att stärka lärarutbildningen gör en inventering inom hela lärosätet av vilka resurser som finns av disputerade lärare och forskare som har kompetens som är av intresse och relevans för lärarutbildningen. Styrelsebeslut framstår som nödvändiga att ta för att den samlade utbildningsvetenskapliga kompetensen ska nyttjas inom lärar- utbildningen.