sou · GWB385 · 2008-10-15 00:00:00 — tilldelat Z. flera slag med en sopkvast vilket förorsakat smärta och blåmärke, (åtalspunkt 1 e) F.X. dragit Z. i håret och sparkat henne på benet vilket förorsakat smärta och blå- märken samt L.X. vid samma tillfälle tagit strupgrepp på Z. och till- delat henne flera slag i ansiktet med handen och ett slag i huvudet med skaftet på en yxa, vilket förorsakat smärta och blåmärken, (åtalspunkt 1 h) L.X. dels hållit Z. i håret och tilldelat henne flera slag med handen, dels hållit ett strupgrepp på Z. och slagit hennes huvud i väggen, vilket förorsakat smärta, bulnader i huvudet, svullnad i ansiktet och en blödande fläskläpp samt (åtalspunkt 1 i) L.X. tilldelat Z. flera slag i ansiktet med öppen och knuten hand, vilket förorsakat smärta, svullnad och blåmärken. har därutöver misshandlat Z.X. (åtalspunkt 1 d) vid upprepade tillfällen kasta fjärrkontrollen på Z., vilket förorsakat smärta, (åtalspunkt 1 f) tilldela Z. flera slag med ett skohorn mot ansiktet, vilket förorsakat smärta i armarna som Z. höll fram för att avvärja slagen samt (åtalspunkt ) dra Z. i håret och tilldela henne en spark i ryggen, vilket förorsakat smärta, bulor i huvudet och ömhet under vänster skulderblad. Var och en av gärningarna ansågs ha utgjort ett led av en upprepad kränkning av Z:s integritet och gärningarna ansågs ha varit ägnade att allvarligt skada hennes självkänsla. Hovrätten fann därför, liksom tingsrätten att L.X. skulle dömas för grov fridskränkning. I påföljdsdelen anförde hovrätten bl.a. följande. Det som främst är av betydelse för brottslighetens samlade straffvärde är således dels omständigheterna vid de enskilda gärningstillfällena, dels det förhållandet att var och en av gärningarna har utgjort led i en upprepad kränkning av Z.X:s integritet och varit ägnade att allvarligt skada hennes självkänsla. Till detta kommer dock även att våldet utövats mot en vid tillfällena underårig flicka av hennes föräldrar i det gemensamma hemmet, varvid hennes skyddslösa ställning och särskilda svårigheter att värja sig har utnyttjats. Beträffande de enskilda gärningarna kan, såsom tingsrätten också anfört, konstateras att det våld som L.X. utövat mot Z.X. inte har varit av alltför allvarlig beskaffenhet och våldet har inte gett upphov till annat än mindre skador; sålunda har inget framkommit i målet som ger vid handen att Z.X. hoppat från familjens fönster i någon avsikt att fly eller skada sig själv i följd av misshandel från föräldrarnas sida. Inte heller har , såvitt framkommit, någon våldsanvändning förekommit alls. Med hänsyn härtill samt i övrigt till omfattningen av den brottslighet som hovrätten lägger L.X. till last, bör fängelsestraffet för envar av dem sättas lägre än vad tingsrätten bestämt. Påföljden bestämdes till fängelse . delade hovrättens bedömning att de gärningar som där ansetts styrkta utgjorde grov fridskränkning. I påföljds- delen anförde följande. De fysiska skadorna på Z. efter misshandelstillfällena har såvitt fram- går varit av mindre allvarligt slag. Det måste emellertid beaktas att det förekommit struptag och slag med tillhyggen, såsom skaft på hammare och yxa. Utredningen ger vidare stöd för bedömningen att Z. har på- verkats psykiskt av misshandeln. Vid bedömningen av gärningarnas straffvärde innebär konstruktionen av fridskränkningsbrottet att det kan göras en helhetsbedömning av den kränkta personens situation (a. prop. s. 81). Självfallet kan inte vägas in ansvarspåståenden som de åtalade frikänts från, något som i före- varande fall gäller vissa enskilda misshandelsgärningar och samtliga hot. Även påståendet om förolämpning skall lämnas därhän. Det är omständigheterna vid brotten som är avgörande för straffvärde- Vid den bedömningen är domstolen oförhindrad att ta upp omständigheter som inte framgår av gärningsbeskrivningen (jfr NJA 2003 s. 486). Det kan således i detta fall beaktas att kränkningen av Z. i samband med flera av misshandelsbrotten förstärkts genom att föräldrarna utsatt henne för nedsättande tillmälen. Även i övrigt har misshandeln skett under kränkande former, såsom genom sparkar. Riksåklagaren har beträffande L.X:s och F.X:s avsikter och motiv för gärningarna gjort gällande att det har varit fråga om s.k. heders- relaterad brottslighet, vilket enligt Riksåklagaren utgör en försvårande omständighet. Riksåklagaren har därvid uppehållit sig vid definitioner på begreppet hedersbrott som lagts fast i offentliga publikationer och som särskilt kännetecknande för omständigheterna kring sådana brott framhållit att anhöriga utövar extrem kontroll och att övrig släkt och omgivningen tar parti mot den drabbade. har bestritt att deras handlande kan betecknas som hedersbrott och uppgett att de inte lever efter muslimska regler utan följer svenska normer, vilket bl.a. innebär att deras barn inklusive Z. haft stor frihet att träffa kamrater av båda könen. De har anfört att gärningarna har skett i uppfostringssyfte eftersom de oroade sig över Z:s livsföring och de har lämnat exempel på händelser som enligt deras uppfattning har utgjort anledning till oro. Huruvida deras oro har varit befogad eller ej har inte klarlagts i målet men det kan inte anses utrett att omständigheterna har varit sådana som enligt Riksåklagaren karaktär- iserar hedersbrott. Vad nu sagts innebär å andra sidan inte att det före- ligger några förmildrande omständigheter när det gäller motivet för gärningarna, och detta gäller även för det fall L.X:s och F.X:s uppgifter om bakgrunden till deras handlande skulle vara riktiga. Enligt 29 kap. 2 § 3 BrB skall som försvårande omständighet vid bedömningen av straffvärdet särskilt beaktas om den tilltalade ut- nyttjat någon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig. Bestämmelsen är tillämplig när en förälder utövar våld mot sitt barn och därigenom inte bara skadar eller kränker barnet utan också riskerar barnets tillit till föräldern och behov i vidare mening av en trygg hemmiljö. I syfte att tydliggöra och markera att exempelvis brott mot närstående barn ofta bör åsättas ett högre straffvärde, just för att barnet därigenom riskerar att berövas sin trygghet (jfr prop. 2002/03:53 s. 71), har med giltighet införts en särskild punkt 8 i 29 kap. 2 § BrB, vari som straffskärpnings- grund anges att brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. Beträffande Z. bör beaktas att båda föräldrarna, som skulle utgöra hennes trygghet, utsatt henne för misshandel i det gemensamma hemmet. Hon var visserligen inte längre något litet barn och hade uppnått sådan ålder att hon själv kunde vända sig till andra med sina problem i hemmet, men detta leder inte till att det synsätt som ligger bakom punkten 8, och som dessför- innan får anses ha gällt utan denna uttryckliga regel, inte bör påverka straffvärdet. Det framstår vid bestämmandet av straffvärdet för brottsligheten som naturligt att jämföra med brottet grov kvinnofridskränkning. Med tanke på i 29 kap. 2 § BrB upptagna straffskärpningsgrunder när det gäller brott mot barn bör straffet vara högre än straffet för mot- svarande gärning mot en vuxen person. Vid en sådan bedömning fram- står det av hovrätten bestämda straffvärdet och för envar av L.X. som väl avvägt. Det finns vid brott av den ifrågavarande arten med ett så högt straffvärde inte möjlighet att välja annan påföljd än fängelse. Hovrättens domslut skall därmed fastställas beträffande såväl L.X. NJA 2005 s. 712 åtalades för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränk- ning enligt följande gärningsbeskrivningar. L.G., som är gift och sammanboende med C.G. i en villa i i kommun, har till begått brottsliga gärningar mot sin hustru, vilka gärningar var och en utgjort led i en upprepad kränkning av hennes integritet och har varit ägnade att allvarligt skada hennes självkänsla. 1.år 2003 i villans gillestuga i uppsåtligen tillfogat C.G. blåmärken och smärta genom att utdela ett flertal slag mot hennes ansikte samt ett flertal slag och sparkar mot hennes kropp. 2.i mars 2003 i uppsåtligen tillfogat C.G. smärta genom att utdela ett flertal slag mot hennes ansikte. Av slagen har måls- äganden förlorat balansen och fallit mot ett element. 3.år 2003 i hotat C.G. genom att uttala att han skall slå ihjäl henne om hon inte går till sängs. 4.någon gång –2004 på en fest på uppsåtligen tillfogat C.G. smärta genom att utdela ett slag med öppen hand mot hennes ansikte. 5.under vintern 2004 i villans kök i uppsåtligen tillfogat C.G. blodvite, blåmärken och smärta genom att med ett tag om C.G:s nacke slänga ner henne i glassplitter som legat på golvet. När hon lyckats resa sig upp har han utdelat två slag med öppen hand mot hennes ansikte, varpå hon åter fallit i glassplittret på golvet. 6.den 2 februari 2005 i uttalat att han skall döda C.G. som han tryckt henne mot ett element med sådan kraft att hon känt en kraftig smärta i bakhuvudet. Han har senare vid samma tillfälle knuffat henne mot ett element samt utdelat 3–4 knytnävsslag som träffat henne på överkroppen. 7.den 8 mars 2005 i uttalat att han skall slå ihjäl C.G. Han har höjt en kniv över sitt huvud och sagt att han skall kasta den i huvudet på henne. Han har vidare vid samma tillfälle tagit tag i hennes hår och släpat henne i håret utmed golvet. 8.under perioden 2000 till och med i vid ett stort antal tillfällen, 1–, misshandlat, ofredat och hotat C.G. genom att tilldela henne slag mot ansikte och kropp, knuffa henne, dra henne i håret samt fälla yttranden med innebörd att han skall döda henne. som är far till T., F. och S.G., har till och med i det gemensamma hemmet i i kommun begått brottsliga gärningar mot sönerna, vilka gärningar var och en utgjort led i en upprepad kränkning av deras integritet och har varit ägnade att allvarligt skada deras självkänsla. 1.under tiden till i ofredat T., F. och S.G. genom att vid ett stort antal tillfällen låtit barnen bevittna det upprepade våld och de många hot L.G. utsatt barnens moder för. 2.år 2003 i hotat T., F. och S.G. genom att uttala att han skall slå ihjäl dem om de inte går till sängs. 3.år 2003 i villans gillestuga i uppsåtligen tillfogat F.G. smärta genom att utdela ett flertal knytnävsslag mot dennes kropp när denne låg på sin mor i avsikt att skydda henne mot faderns på- gående misshandel. 4.år 2003 i hotat F.G. genom att skrika att han skall slå ihjäl och döda honom. 5.i början på 2005 i hotat S.G. genom att yttra att han skulle döda honom om han inte lämnade rummet. 6.under tiden –i vid ett flertal tillfällen misshandlat, hotat och ofredat T., F. och S.G. genom att putta eller dra omkull dem, slå dem, sparka på dem när de legat på marken och hota att han skall döda dem. åtalades även för våldtäkt mot C.G. och misshandel mot C.G:s dotter –2002. Tingsrätten fann åtalet i dess helhet styrkt och rubricerade gärningarna som åklagaren påstått. Påföljden bestämdes till fängelse . Hovrätten gjorde bedömningen att åtalet för grov fridskränk- ning inte kunde vinna bifall såvitt avsåg punkten 1. I övrigt ansågs åtalet styrkt. Hovrätten fann inte skäl att frångå vad tingsrätten bestämt i fråga om påföljd och straffmätning. konstaterade, liksom hovrätten, att punkten 1 under åtalet för grov fridskränkning inte kunde vinna bifall, då det förhållandet att L.G. begått övergrepp mot C.G. i närvaro av makarnas barn inte kunde anses omfatta ofredande av barnen. Vidare gjorde bedömningen att det inte kunde anses ställt utom rimligt tvivel att L.G. gjort sig skyldig till våld- täkt, varför åtalet i den delen lämnades utan bifall. I övrigt fann åtalet styrkt. Påföljden bestämdes till fängelse . I påföljdsdelen anfördes följande. Det våld som L.G. utövat mot C.G., sönerna och K.D. har inte lett till några allvarliga skador. Av rättsintyg och C.G:s egna uppgifter framgår att hon erhållit blåmärken på kroppen och i ansiktet av sparkar och slag samt blivit blodig på armar och ben när hon pressades mot glassplittret (åtalspunkten 1.5). Även den misshandel som K.D. utsatts för ledde till blåmärken. Beaktas bör också att det måste antas att C.G:s beteende under alkoholpåverkan i vissa fall kan ha haft viss betydelse för den utveckling bråken mellan makarna fått. Ansvaret på L.G. vilar dock tungt. De grova kränkningsbrott som han befunnits övertygad om har ägt rum och vittnar om stor hänsynslöshet. Vid bedömningen av straffvärdet är i synnerhet att beakta att L.G. genom upprepat våld och hot kränkt hustru och barn i deras hem, där de har särskilt berättigade krav på att få känna sig trygga. Vad gäller barnen har han ryckt undan den tillit som ett barn behöver få ha till sina föräldrar, och han har utsatt dem för den otrygghet som också kränkningen av deras mamma har inneburit (jfr 29 kap. 1 § andra stycket och 2 § 3 BrB samt sistnämnda paragraf punkten 8 i lydelse från ). Den brottslighet som L.G. övertygats om förskyller ett straff om fängelse . åtalades för grov kvinnofridskränkning riktad mot sambon . samt misshandel och olaga hot mot sonen enligt följande gärningsbeskrivning. har i levt i familjegemenskap tillsammans med sina båda barn, nu , och med S.H:s mor. har adressen varit . har i alltifrån till i missnöje med sin sambo . angripit henne med återkom- mande hot, ofta mot hennes liv, med misshandel, med smärta och mindre blessyrer som följd, och med tvång till för henne förnedrande handlingar, som att utstå avklädning och kroppsinspektion, allt på sätt som med hänsyn till omständigheterna inneburit en upprepad kränk- ning av hennes integritet och varit ägnad allvarligt skada hennes själv- känsla. har sålunda som ett uttryck för svartsjuka med början i tilltagande grad sökt utöva en för E.W. alltmer besvär- ande kontroll av henne och hennes rörelser i arbete och utbildning genom utfrågning av henne och kontroller av hennes mobil och hot- mail och besök på hennes arbetsplatser och har han därvid i åter- kommande anklagelser mot henne om påstådd otrohet vid en mängd tillfällen utfarit i hot mot henne ibland i förening med misshandel. , då hon något försenad återkom hem från sitt arbete i , har S.H. ett antal slag med knytnävarna som han skrikit hot till henne att han skulle döda henne. Hoten har varit ägnade att för E.W. framkalla allvarlig fruktan för hennes liv. Hon har erfarit smärta av slagen och av att han även slitit henne i håret vid tillfället , då hon återkom hem efter det att hon med kort varsel kallats till sitt arbete i , har S.H. angripit henne med sparkar och knytnävsslag och genom att slita henne i håret, vilket vållade henne smärta och något blåmärke vid ena ögat vid ytterligare ett tillfälle , då han misstänkte E.W. för engagemang för en annan misshandlad kvinna, har S.H. med knytnävsslag och upprepade hot att döda, vilket för E.W. vållat smärta och för henne varit ägnat framkalla allvarlig fruktan för livet vid ett annat tillfälle , då han upplevde henne som alltför välklädd, när hon kom hem efter dagens arbete, har S.H. med misshandel i form av örfilar och sedvanliga hot att döda tvingat E.W. klä av sig naken och låta sig utsättas för en för henne förnedrande kroppsbesiktning med vaginalsekretprov i syftet att finna spår efter hennes förmenta älskare , då han förgäves sökt henne på telefon på hennes arbetsplats, har S.H. därefter i bostaden med hot om våld mot henne och med hot att beröva henne barnen vid en eventuell separation, tvingat henne lämna ut sitt hot-maillösen, så att han kunde läsa hennes brev inför , då gräl uppkommit dem emellan om hon skulle få besöka sina föräldrar, har S.H. med knytnävsslag, som vållat smärta , då hon återkom efter en förrättningsresa till , har S.H. under bilresan från hennes arbetsplats till hemmet misshandlat henne genom att tilldela henne i vart fall två knytnävsslag i ansiktet, med smärta, blodvite och en skadad tand som följd, och har han vidare därefter i bostaden med hot att döda henne tvingat henne att klä av sig till ny förnedrande kroppsbesiktning, varpå han ytter- ligare misshandlat henne med knytnävsslag i ansiktet, vilket vållade smärta och blåmärken. Sedan han därefter tvingat henne med över till för att där ta ut pengar från hennes konto, har han åter i bostaden, när en separation fördes på tal, på nytt hotat henne till livet och hotat ta barnen från henne och har han därtill även yttrat, att om hon kontaktade polisen eller annan myndighet skulle han döda henne, allt ägnat att för E.W. framkalla allvarlig fruktan för hennes liv och säkerhet. har också under nämnd period vid tillfällen misshandlat det äldre av barnen, pojken A. , genom att med handen tilldela honom smärtande slag i bakhuvudet och genom att i vart fall två gånger, därav en på , tilldela honom smärtande slag med en dubbelvikt livrem på kroppen. Han har också hotat pojken med misshandel genom att visa livremmen för honom och klatschande slå den i någon möbel, vilket för pojken framkallat allvarlig fruktan för hans säkerhet. Tingsrätten fann åtalet styrkt och dömde S.H. för grov kvinno- fridskränkning mot E.W. samt misshandel och olaga hot mot A till fängelse . Hovrätten ändrade tingsrättens domslut endast på så sätt att fängelsestraffets längd bestämdes till . D.S. åtalades för grov kvinnofridskränkning enligt följande gärnings- beskrivning. D.S., som är sammanboende med L.M. , har misshandlat henne enligt följande. a)eller , i , genom att slå henne med flera knytnävsslag på bålen, på armarna och i pannan samt ta stryptag på henne vilket orsakat smärta och blånad. b), i , genom att utdela att flertal slag med öppen hand som träffade hennes huvud samt dra henne i håret, vilket orsakat smärta och vidare genom att i ta tag i hennes kapuschong på jackan så att hon inte fick luft och därefter ta strupgrepp på henne, dra henne i öronen och håret samt spotta henne i ansiktet och utdela ett flertal knyt- nävsslag som träffade på armarna och axelpartiet vilket orsakat smärta. c)eller i genom att utdela flera hårda knytnävsslag som träffade henne i huvudet och på kroppen samt dra henne i armen och vrida om den samt dra henne i håret, ta struptag på henne och spotta henne i ansiktet vilket orsakat smärta och blånad. d)och samt och under resa mellan och vid färd i bil genom att ta strupgrepp på henne så att hon haft svårt att andas, slå henne på armarna, utdela flera knytnävs- slag som träffat på överkroppen samt dra henne i håret och i armen, vilket orsakat smärta. e)i , genom att ta tag i hennes arm och vrida om den samt ta tag om hennes haka vilket orsakat smärta. f)i deras gemensamma bostad i genom att utdela ett flertal knytnävsslag som träffade henne i huvudet på armarna och bålen samt dra henne i håret och i armen vilket orsakat smärta. g)Den 2–i deras gemensamma bostad i genom att vrida om hennes arm, knuffa henne mot en hylla varvid hon slagit i huvudet samt slå henne i huvudet och dra henne i öronen vilket orsakat smärta. h)i deras gemensamma bostad i genom att slå henne i ansiktet med öppen hand, vrida om hennes arm, ta struptag på henne, dra henne i håret och i öronen, slänga in henne ien vägg samt sparka henne på höften vilket orsakat smärta. i)i deras gemensamma bostad i genom att knuffa in henne i en vägg, vrida om hennes handleder, ta stryp- tag på henne samt dra henne i håret vilket orsakat smärta och blånad. j)D.S. har därutöver vid upprepade tillfällen till i den gemensamma bostaden i , vid upprepade tillfällen, i vart fall minst en gång dels miss- handlat L.M. genom att utdela slag i ansiktet, dra henne i håret samt ta struptag på henne dels, vid de tillfällen han har utsatt henne för våld, så och i andra sammanhang, hotat henne genom att fälla yttranden av innebörd att hon skulle komma att dödas eller all- varligt skadas eller eljest genom tillmälen betett sig på ett hotfullt och hänsynslöst sätt mot henne. Av misshandeln har smärta samt ivissa fall blånader uppstått. Hoten har varit ägnade att hos L.M. framkalla allvarlig fruktan för egen eller annans säkerhet till person. Gärningarna under a)–j) har varit ett led i en upprepad kränkning av L.M:s integritet och ägnade att allvarligt skada hennes självkänsla. Tingsrätten dömde D.S. i enlighet med åtalet för grov kvinnofrids- kränkning till fängelse . Hovrätten ändrade tingsrättens domslut endast på så sätt att gärningen under punkten a) i gärningsbeskrivningen rubricerades som misshandel och att fängelsestraffets längd bestämdes till . T. åtalades för grov kvinnofridskränkning enligt följande gärningsbeskrivning. har levt tillsammans under äkten- skapsliknande former, –på i . har –i bostaden på misshandlat S.S. genom att dra henne i håret, ta tag i hennes armar och tilldela henne knytnävsslag i ansiktet, köra ett pekfinger i magen på henne och vrida om hennes vänstra ringfinger. Av misshandeln har hon förutom smärta och ömhet åsamkats svullnad, blånad och ett slit- brott på vänstra ringfingret, blånader på magen, höger överarm samt svullnader i ansiktet. genom att bita henne i ansiktet i näsan. Av miss- handeln har hon förutom smärta och blodvite åsamkats ett bitmärke över näsan. genom att dra henne i håret, ta tag i henne och kasta ned henne på golvet och slå hennes huvud i golvet, dels slå hennes huvud i en vägg/dörr, dels ta ett struptag runt hennes hals. Av misshandeln har hon förutom smärta och ömhet åsamkats en svullnad ovanför höger öra och stelhet i nacken. Gärningarna har var och en utgjort ett led i en upprepad kränkning av S.S:s integritet och varit ägnade att allvarligt skada hennes själv- känsla. Tingsrätten dömde L-G. T. i enlighet med åtalet för grov kvinno- fridskränkning till fängelse . Hovrätten fann att samtliga tre misshandelsbrott var styrkta och att ingen av gärningarna var att anse som ringa. Enligt hovrättens bedömning var emellertid inte gärningarna tillräckligt allvarliga för att bedömas som grov kvinnofridskränkning. T. dömdes därför i stället för tre fall av misshandel till fängelse . tog med sig en pistolattrapp och begav sig till Somaliska . I klubbens kök påträffade han . gjorde en mantelrörelse med pistolattrappen och riktade sedan attrappen mot huvud som uttalade att han hade maffians uppdrag att döda tre negrer. Därefter stoppade ned pistolattrappen i jackfickan och bad att följa med ut i klubbens serveringslokal och välja ut tre lämpliga per- soner. Han uttalade att han, om sade något på somaliska eller något annat språk som inte förstod, skulle skjuta som den förste. Sedan och gått till- baka in i köket tog upp pistolen igen och siktade med den på kort avstånd mot som han uttalade att hade kvar att leva. Omkring efter det att tagit fram pistolen lyckades avväpna honom. Tingsrätten dömde för olaga hot, grovt brott, till fängelse . Hovrätten fastställde tingsrättens domslut. I rubriceringsfrågan och frågan om påföljd anförde hovrätten följande. Pistolen har i efterhand visserligen visat sig vara en attrapp. Hovrätten har emellertid kunnat konstatera att den är mycket naturtrogen och därför ger intryck av att vara en riktig pistol. var vid tillfället spritpåverkad, något som lade märke till. Hotet har således varit av mycket allvarlig natur. Det har också haft lång varaktighet; enligt tog det från det att pistolen togs fram till dess att han lyckades avväpna . Hotet har vidare ägt rum inne på en privat klubblokal där hade rätt att känna sig skyddad och där inte hade någon som helst anledning att befinna sig. Brottet har utgjort ett allvarligt angrepp på integritet, och det har framkommit att han har mardrömmar till följd av händelsen och känner obehag när han ute på stan möter okända vita män. Vid en samlad bedömning med hänsyn till det anförda finner hovrätten, i likhet med tingsrätten, att det olaga hotet bör bedömas som grovt brott. Liksom tingsrätten finner hovrätten att påföljden med hänsyn till brottets art bör bestämmas till fängelse. Minimistraffet för olaga hot, grovt brott, är fängelse . Några särskilda skäl att döma till lindrigare straff än minimistraffet föreligger inte. Rån och grov rån NJA 1972 s. 323 och åtalades för bl.a. grovt rån.