sou · GWB368 · 2008-07-04 00:00:00 — Med detta avses köp av s.k. husbyggsatser. Vi menar att leverantören av husbyggsatser ska åläggas ett offentligrättsligt ansvar genom en ny bestämmelse i 10 kap., som ger möjlighet att rikta förelägg- anden direkt mot leverantören att göra rättelse, när någon av entreprenörerna har åsidosatt en teknisk föreskrift. För att denna nya bestämmelse ska få full effekt bör husleverantörens ansvar gälla, oavsett om utföraren har anlitats av husleverantören eller av byggherren. Efter ett sådant föreläggande kan husleverantören i sin tur överföra ansvaret på de entreprenörer som har uppfört huset efter avtal med husleverantören. De entreprenörer som byggherren har anlitat kan husleverantören givetvis inte föra någon civilrättslig talan mot. Byggherren ska dock inte behöva räkna med mer än en motpart. Detta förslag får självfallet påtagliga konsekvenser för de husföretag som överlåter ansvaret på okunniga byggherrar Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet eller som inte biträder byggherren alls med att skaffa fram några entreprenörer. Men eftersom flera husleverantörer agerar som totalentreprenörer, innebär förslaget inte någon omöjlig lösning. I stället leder det en bättre konkurrens. Vår föreslagna reform är principiellt en nyhet, eftersom den kan betraktas som en utvidgning av det s.k. principalansvaret i svensk rätt. Här åläggs en part ett ansvar för brister i en annan parts åtagande, trots att den senare parten har arbetat helt fristående från den förstnämnde parten på mer rättvisa grunder. Orsaken till att vi ändå för fram reformförslaget ligger i att vi är övertygade om att dessa nyanserade ansvarsregler kommer att få en utomordentligt gynnsam effekt på kvaliteten på småhusbyggandet. I förlängningen blir den förmodade konsekvensen på marknaden att husleverantörerna kommer att utöka sitt engagemang och gå in även i utförandeskedet med egna resurser eller i vart fall intressera sig mera för vilka aktörer som medverkar i utförandet. Vår förhoppning är kort sagt, att tendensen ska gå i riktning mot ett betydligt större inslag av vad vi ovan har kallat för nyckelfärdiga hus. Det är onekligen lättare att ta ansvar för något som man är delaktig i än att ha strikt ansvar för någon annan, fristående parts felaktigheter. Om byggherren väljer att själv helt eller delvis stå för montaget, ska naturligtvis ansvaret för utförandet i dessa delar stanna på byggherren. Detsamma bör gälla för det fall att byggherren uttryckligen i det tekniska samrådet förklarar att han föredrar, att en av honom anlitad entreprenör ska stå för utförandet eller för en viss del av detta. Vid tillämpningen av ansvarsreglerna bör detta rimligen likställas med att byggherren själv har gjort utförandet i den aktuella delen. Husleverantören är således utan ansvar i sådana situationer. Vid det tekniska samrådet föreslår vi att före byggstartbeskedet informerar småhusägare och representanter för bostadsrättsföreningar om dessa ansvarsregler. I samband med slut- samrådet bör informera om ansvarsreglerna för byggherren och de som utfört åtgärderna. 9.5.2Prövning av ett projekt i flera steg Enligt direktiven ska utredningen bl.a. hitta anmälnings- och tillståndsfrågor som säkerställer kommunernas möjlighet att på ett Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet tidigt stadium ingripa mot byggprojekt som inte bedöms uppfylla kraven, utan att ansvarsfördelningen för kontrollen av projektet mellan byggherren och kommunen påverkas. förslag att utmönstra bygganmälan ur PBL har mötts mycket positivt av remissinstanserna. Det finns flera skäl att nu ta bort bygganmälan ur lagstiftningen. Det övervägande skälet är, att erfarenheterna av den införda principen med en från lovet separerad bygganmälan inte är goda. Systemet har, framför allt av engångsbyggherrar, bedömts som förvirrande och obegrip- ligt Att man två gånger måste ansöka/anmäla till kommunen för att få bygga, har av engångsbyggherrar och andra upplevts som märkligt. Statistiken vittnar också om att åtskilliga ärenden som borde ha prövats via en bygganmälan aldrig har nått byggnads- nämnden. Ett byggprojekt kan behöva bedömas ur flera olikartade aspekter, såsom planenlighet, estetik, utformning, funktionalitet samt inte minst tekniska egenskaper. Den tidigare förändringen av PBL syftade till att renodla olika moment i förfarandet, för att man på det sättet skulle få en bättre och effektivare prövning, som i slutänden skulle leda till en bättre kvalitet. Tanken var god, men av olika skäl ledde förändringen inte till avsett resultat. Det förhållandet att ett antal viktiga frågor separeras från bygglovsprövningen, har inneburit att vissa frågor hamnar mellan stolarna. Detta gäller framför allt kraven på tillgänglighet, utform- ning och varsamhet. Att slå ihop prövningarna till en gemensam bygglovsprövning, som föreslog, var dock skeptiskt till, bl.a. eftersom nuvarande bygganmälan markerar att de tekniska egenskapskraven hanteras på ett särskilt sätt. befarade vidare, att om kommunen i bygglovet tar aktiv ställning till tekniska frågor riskerar man också att få ta ansvar för dessa frågor. Utgångspunkten för vårt förslag är, att om samhället å ena sidan ställer egenskapskrav på byggnadsverk, är det självklart att sam- hället å andra sidan ska ha både kompetens och mod att våga hävda dessa. Vi tolkar direktiven som att detta även är regeringens uppfattning. Vårt förslag bygger därför vidare på förslag, men med en del justeringar, som tar fasta på de praktiska förutsättningarna till en effektiv prövning. 1993/94:178 infördes principen med en uppdelad prövning av ett byggprojekt. Planöverensstämmelse och några lämplighetskriterier prövas efter en bygglovsansökan, medan de Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet tekniska frågorna behandlas separat i ett byggsamråd efter en bygganmälan. Begränsningen av de frågor som ska prövas i bygglovet har skapat oklarhet bland byggherrar och frustration bland de handläggare som prövar bygglovsansökningar. Fördel- ningen av de frågor som ska prövas i bygglovet och de som ska tas upp i byggsamrådet har inte varit logisk. Förutom en planprövning har bygglovsprövningen omfattat 3 kap. 1–2,15–18 §§, dvs. este- tiska frågor, omgivningspåverkan och utformningen av tomten. Vid ändringsåtgärder har bygglovsprövningen omfattat kraven på var- samhet och förbudet mot förvanskning i 3 kap. 1013 §§. Däremot har bygglovsprövningen inte omfattat kraven på ändamålsenlighet och tillgänglighet. Detta har inneburit att bygg- lov ibland har fått ges till åtgärder, som sedan inte får förverkligas enligt kraven i lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., BVL. Som tillspetsade exempel kan nämnas, att måste ge bygglov till ett 10-våningshus utan hiss eller till ett bostadshus där bostäderna saknar kök och badrum. Särskilt engångsbyggherrar har haft svårt att förstå varför man två gånger måste ansöka hos samma byggnadsnämnd om att få lov till att bygga. Vårt förslag innebär att byggherrar bara gör en ansökan och att prövningen delas upp i en lämplighetsprövning respektive en teknisk bedömning. Hur de olika bedömningarna organiseras och hanteras är en fråga enbart för . Bedömningen av projektets lämplighet, d.v.s. planenlighet, estetik, omgivnings- påverkan, ändamålsenlighet och tillgänglighet kan göras i ett tidigt skede. Den tekniska bedömningen behöver för större projekt normalt göras i ett senare skede, när projekteringen har kommit längre och när entreprenörer är utsedda. Som vi senare kommer att redovisa har vi valt att föreslå, att lämplighetsprövningen ska resul- tera i ett bygglov, medan den tekniska bedömningen resulterar i ett byggstartbesked. Enligt vårt förslag ska en prövning av om ett byggprojekt kan accepteras av samhället enligt PBL, inledas med en bygglovs- ansökan (bortsett från ett eventuellt förhandsbesked). Den nuvarande bygganmälan utmönstras. Prövningen av ansökan görs framförallt utifrån två aspekter, nämligen byggåtgärdens lämplighet och den tekniska utformningen. Dessa två prövningsgrunder behöver normalt hanteras av två skilda typer av kompetenser, både i byggherreledet och vid handläggning. Lite förenklat kan det beskrivas som att projekten behöver behandlas av Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet arkitektkompetens respektive ingenjörskompetens. I små projekt och i små kommuner hanteras dock båda frågorna av samma personer. De två prövningsgrunderna blir aktuella att hantera vid olika tillfällen, dels i ett tidigt skede när projektet tar form, dels i ett senare skede när byggnaden ska uppföras, eller åtgärden utföras. Det är därför naturligt att dessa två prövningar kommer att behöva hanteras på olika sätt och i olika skeden: 1.Lämpligheten i form av planenlighet, gestaltning, omgivnings- påverkan, tillgänglighet och funktion kan prövas, när bygg- är klar över vilken byggnad han önskar uppföra. Det vill säga i ett mycket tidigt skede. Dessa frågor redovisas på s.k. huvudhandlingar. kan i detta tidiga skede också lämna ett tydligt besked om den sökta åtgärden får utföras enligt bestämmelserna i 8 kap. 11–12 §§ om förutsätt- ningar för bygglov. 2.Vid större projekt bestäms de tekniska lösningarna oftast i ett senare skede än utformningen. Entreprenörerna som ska utföra åtgärderna är inte ens alltid utsedda när lämplighetsprövningen (bygglovsprövningen) är klar. Den tekniska bedömningen kan därför normalt inte vara klar med att bygglovet ges. Dessutom kan det tekniska utförandet lösas på många sätt. Om den tekniska bedömningen resulterar i att en viss lösning förefaller att inte komma att uppfylla de tekniska reglerna, finns ändå oftast andra alternativ att ta till. Den tekniska bedöm- ningen kan därför inte lika entydigt avslutas med ett ja eller nej, utan det finns alltid tekniska möjligheter att förverkliga ett bygglov. Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet Sammanfattningsvis föreslår vi följande förändringar av bygglovet: Bygglovsprövningen omfattar ändamålsenligheten, t.ex. bostäders planlösning. Bygglovsprövningen omfattar även tillgängligheten för per- soner med funktionshinder. De anmälningspliktiga ändringarna flyttas över till 8 kap. PBL och görs med vissa justeringar bygglovspliktiga, efter- som anmälningsplikten avskaffas. I samband med bygglovsansökan ska byggherren föreslå en KA, och senast inför det tekniska samrådet bör byggherren föreslå den AA som ska verka i projektet. KA beslutas i samband med bygglovsprövningen och AA i samband med byggstartbeskedet. En lämplig ordning anser vi vara att den tekniska bedömningen grundar sig på BVL, som därför bör omfatta mer renodlade tek- niska egenskapskrav och utförandefrågor. Bygglovsprövningen där- emot bör omfatta frågor av lämplighetskaraktär, som regleras i PBL, t.ex. bostäders planlösning och utformning. Traditionellt har dessa frågor också redovisats på arkitekternas huvudritningar, vilka normalt ligger till grund för bygglovet. Närliggande till detta är tillgänglighetsfrågorna. Att kravet på tillgänglighet tillgodoses anser vi ska vara ett kriterium för att ge bygglov. Många detalj- redovisningar enligt huvudritningarna har betydelse för hur kraven på tillgänglighet kommer att uppfyllas, t.ex. nivåskillnaden mellan färdigt golv och omgivande mark, hygienrummens disposition, att rullstolsburna kan nå alla bostadsfunktionerna, att bostadsplanet inte har nivåskillnader, att dörrbredderna är tillräckliga, att bostadskomplement finns och är tillgängliga osv. De tillgänglig- hetsfrågor som inte framgår i bygglovsprövningen föreslår vi ska bedömas inför byggstartbeskedet. Att bygglovsprövningen av bostädernas funktioner och tillgänglighet görs av samma kompetens som bedömer de estetiska värdena, anser vi vara den naturligaste lösningen, även ur kommunernas perspektiv. Ett lämnat bygglov innebär inte att lösningar som inte framgår av handlingarna är godtagna av . Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet t.ex. inte tröskelhöjder eller rumshöjder, begränsade av installa- tioner på huvudritningarna. Trots detta ska naturligtvis sådana krav uppfyllas. Inte ens en felaktigt måttsatt dörrbredd på bygglovsrit- ningarna ändrar ansvarsförhållandena mellan och byggherren. kan aldrig ta över ansvaret för att bygglovsritningarna är riktiga. Däremot ökar sannolikheten, enligt vårt förslag, att felaktigheter kan observeras i ett tidigare skede. Det får inte bli så att en på detta sätt något utökad bygg- lovsprövning skulle kunna uppfattas så att ansvarsförhållandena rubbas och att ett större ansvar än förut läggs på myndigheten. Bl.a. i syfte att stävja en sådan missuppfattning föreslår vi att ansvars- reglerna som en obligatorisk punkt ska behandlas under det tek- niska samrådet. Eftersom prövningen av tillgänglighetskravet i 3 kap. 3 § inte kan omfatta alla aspekter på kravet, har vi valt att föreslå pröv- ningskriteriet att åtgärden kan antas uppfylla kraven i 3 kap. 3§ . Lämplighetsprövningen av en bostads eller en lokals disposition kan få bäring på den tekniska bedömning som också ska göras, dock ofta i ett senare skede vid ett större projekt. T.ex. kan plan- lösningen innebära, att kraven på utrymning vid brand inte är möjliga att uppfylla. Enligt nuvarande ordning finns det då inga möjligheter att i ett tidigt skede förhindra att byggherren ändå, trots varningar, förverkligar denna felaktiga lösning. Ingripandet kan bara ske när olagligheten är fullbordad. I vårt förslag kan denna upptäckt av kommunens handläggare i det tidiga skedet överföras till den tekniska bedömningen och leda till att något byggstartbesked inte kan lämnas, förrän byggherren har ändrat lösningen eller beslutet har överklagats och saken har avgjorts vid en rättslig prövning. Möjligheten att ingripa tidigt i processen från samhällets sida är viktig för att inte resurser ska gå till spillo, inte minst för byggherrens skull. Detta är även en utgångspunkt i regeringens direktiv till utredningen. Vårt förslag är att kraven på ändamålsenlighet och tillgänglighet flyttas från 2 § BVL tillbaka till 3 kap. PBL. Att lyfta ut lämplighetsfrågorna ur BVL är logiskt även ur ett annat perspektiv. De tekniska egenskapskraven i 2 § BVL – hållfasthet, hygien och hälsa, brandsäkerhet, annan säkerhet, energihushållning och buller – är alla överförda från EU:s byggproduktdirektiv. Ändamåls- enlighet och tillgänglighet däremot är nationella krav som inte utgår från . Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet Vi har bedömt att bygglovsprövningen inte behöver ett lagfäst samrådsförfarande på det sätt som förordade. Inget hindrar dock en bygglovsgranskare från att ta kontakt med byggherren för att diskutera vissa utformningsfrågor, innan lovet kan ges. Detta är ett vanligt förfarande även . Vid mindre projekt finns inget som hindrar att bygglovsprövningen och bedömningen av de tekniska frågorna i ett tekniskt samråd görs . Vid större projekt och framför allt inför ombyggnader kan byggherren också ha intresse av att initiera ett församråd för att diskutera frågeställningar som kan ha betydelse för den fortsatta projekteringen. Vi återkommer till frågan om församråd i avsnitt 9.5.5. Med vårt förslag kommer bygglovsprövningen att samverka med den tekniska bedömningen på så sätt att byggnadsarbetet inte får sätta igång, förrän byggherren har fått ett byggstartbesked och att ett tekniskt samråd har hållits. I bygglovsbeslutet ska anges att byggprojektet inte får påbörjas förrän ett bygg- startbesked har lämnats. Utöver detta ska lovet kunna innehålla villkor och upplysningar enligt nuvarande regler. För att frågan om KA ska komma in i projektet har vi valt att föreslå att KA prövas och beslutas i bygglovsprocessen. Prövningen begränsas till att konstatera dels om det behövs en KA på grund av projektets omfattning och dels om den av byggherren föreslagne KA har rätt certifierings- behörighet. Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet Översiktliga tekniska handlingar redovisas med bygglovs- ansökan. Den tekniska bedömningen innebär att BN tar ställning till behovet av utförligare handlingar och bedömer om förut- sättningar finns för ett normenligt genomfört projekt. T.ex. brand, energi och buller är frågor som lämpar sig för en tidig bedömning. Eftersom tillgänglighet och ändamålsenlighet flyttas till lovprövningen, blir den tekniska bedömningen mer renodlat teknisk. eller byggherren får kalla till ett församråd vid oklarheter. Avgörande för om bygget får sätta igång är att bygg- nadsnämnden vid ett tekniskt samråd bedömer, att de tek- niska kraven i BVL kan antas komma att bli uppfyllda. Den tekniska bedömningen avslutas med ett beslut om byggstartbesked så snart som nämnden bedömt att kraven enligt 3 kap. 4–6 §§ kan komma att bli uppfyllda. Att införa en separat teknisk bedömning via ett tekniskt samråd och inför ett byggstartbesked tillgodoser även syn- punkter att renodla dessa frågor. Den tekniska bedömningen inleds normalt med det tekniska samrådet, som genomförs ungefär som enligt dagens ordning. Denna bedömning blir avgörande för om ett projekt kan få starta eller inte, eller få starta med vissa villkor. Ett skäl för att inte lämna ett byggstartbesked är t.ex. att det är osannolikt att en presenterad teknisk lösning kommer att uppfylla de tekniska egenskapskraven. Det är dock fortfarande inte meningen att tekniska perso- nal ska ha en sådan kompetens inom alla områden, att tjänste- männen alltid kan avgöra om en teknisk lösning kommer att upp- fylla kraven eller inte. Där den tekniska personalen inte har tillräcklig kompetens för detta, bör man utnyttja möjligheten att kräva in ett sakkunnigintyg, som visar om den projekterade lösningen uppfyller reglerna eller inte. Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet När byggherren har begärt att ett tekniskt samråd ska genomföras är normalt utgångspunkten att denne vill starta bygg- projektet . Om byggherren och byggnads- nämnden är överens om erforderliga kontrollåtgärder m.m., är det rimligt att byggstartbeskedet också ges efter det tekniska samrådet. Om det däremot finns hinder för att lämna ett byggstartbesked, eller om någon viktig teknisk lösning måste bedömas av en sakkunnig, kan naturligtvis byggherren inte påford- ra ett besked direkt efter samrådet. Enligt avsnitt 9.5.7 kan bygg- nadsnämnden även lämna ett byggstartbesked för en del av projek- tet, t.ex. schakt och grundläggning. Byggherren har fortfarande huvudansvaret för att uppfylla reglerna, men samhället har kvar ansvaret att ingripa, när bygg- inte gör det. Det är samma ordning som , fast vi föreslår att samhällets ingripanden mot felaktiga, farliga eller olämpliga tekniska lösningar kan göras i ett tidigare skede än . Med denna lösning kan tveksamheter i projekteringen uppmärk- sammas innan bygget sätts i gång. Är den projekterade lösningen fel, kommer även utförandet att bli fel, varför fokuseringen på utförandekontroller, som i praktiken är det vanligaste , inte är ett tillräckligt verkningsfullt medel. Avsnitt 9.5.13 behandlar kraven på projektering. Liksom i tidigare utredningar konstaterar även vi att det är viktigt, att samhällets krav på de tekniska egenskaperna är beskriv- na på ett så tydligt sätt att byggmarknaden ska kunna avgöra, om en lösning uppfyller reglerna eller inte. För att kommunen ska ha möjlighet att bedöma lösningarna är det viktigt att kraven är så verifierbara, att det är möjligt att hävda dessa. är nu inne i en process med att göra sina föreskrifter mer verifierbara. Trots en klar förbättring, är det fortfarande oklart hur vissa av föreskrifterna i reviderade regler kan tolkas, om inte rekommendationer i form av allmänna råd ska betraktas som bindande. En första bedömning av de tekniska lösningarna kan göras i ett tidigare skede än vid det tekniska byggsamrådet. är det t.o.m. angeläget att övergripande systemlösningar bedöms och värderas i ett så tidigt skede, att byggherren inte behöver göra Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet en onödig och kostsam detaljprojektering av en systemlösning, som ändå inte kommer att leda till att kraven uppfylls. Vi tänker i första hand på systemlösningar som rör brandskydd, energihus- hållning, bullerskydd och fuktsäkerhet. Av det skälet föreslår vi att tekniske handläggare ska kunna kalla bygg- till ett församråd där eventuella tveksamheter ska kunna diskuteras i ett tidigt skede, normalt som bygglovs- prövningen. Även byggherren ska ha samma möjligheter att påkalla ett församråd för att få kommunens uppfattning om olika princip- lösningar. Vid församrådet ska och byggherren samråda om hur kraven i 3 kap. ska tillämpas i projektet. Vi anser dock inte att innehållet i församrådet behöver ytter- ligare regleras i lag. För att ska kunna bedöma om ett församråd behövs, föreslår vi att översiktliga tekniska handlingar ska bifogas bygglovsansökan. På samma sätt som att kan begära att få in mer utförliga handlingar vid bygglovsansökan, bör i fortsättningen även kunna begära att få in mer utförliga tekniska handlingar i ett tidigt skede, om detta anses nödvändigt. Detta kan göras i samband med bygglovsansökan eller . I dagens ordning har inga formella möjligheter att begära in kompletterande tekniska handlingar. Ett besked i en viss fråga från kommunen under församrådet friskriver inte byggherren från dennes byggherreansvar. När byggherren har för avsikt att göra ändringar i sin byggnad, kan församrådet komma att spela en särskilt viktig roll, nämligen för att i ett tidigt skede reda ut vilka krav som gäller för ändringsarbetena. Detta behandlas närmare i avsnitt 11.3.8. Det tekniska samrådet ska hållas innan byggstartbeskedet lämnas. Vid samrådet ska KA och AA närvara. Det tekniska samrådet ska ha en obligatorisk dagordning. Av remissvaren har framgått, att alla intressenter är överens om att byggsamrådet är ett värdefullt moment i kontroll- och tillsyns- processen. Samrådet infördes i PBL som en reaktion Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet på de allt vanligare larmen om sjuka hus. Samrådet som funktion är därför väl inarbetat i branschen. Kvaliteten på innehållet i byggsamrådet varierar dock i praktiken kraftigt i olika kommuner och mellan olika tjänstemän. Alltför många byggmisstag och skandalbyggen som har uppmärksammats i efterhand, borde har uppmärksammats redan under byggsamrådet, vilket uppenbarligen inte har skett. Tyvärr bottnar ibland ett innehållslöst byggsamråd i bristande erfarenhet hos den som leder samrådet. För att samrådet ska bli meningsfullt och kunna utgöra ett skydd mot olämpliga eller felaktiga metoder eller lösningar, behöver även den som leder samrådet från kommunens sida ha erfarenhet av det praktiska byggandet och de risker och fällor som där finns. Att denna erfarenhet saknas får tyvärr skyllas på reformeringen av kontrollsystemet , vilken ledde till att tekniska handläggare i stor utsträckning slutade att besöka arbetsplatserna. I syfte att bl.a. åstadkomma meningsfulla samråd föreslår vi, att tillsyn normalt ska omfatta åtminstone ett byggplatsbesök. Ett viktigt skäl till bristande kvalitet i byggsamråden anser vi vara, att nuvarande lagformulering om vad samrådet ska behandla är för oklar. Byggsamrådets innehåll behöver uppenbarligen stra- mas upp, så att relevanta frågor verkligen kommer att behandlas. För att förtydliga att samrådet i första hand är tänkt för de tekniska egenskapskraven föreslår vi att benämningen byggsamråd byts mot tekniskt samråd. Det tekniska samrådet föreslås behandla följande: 2.Inlämnade handlingar och behovet av ytterligare handlingar. 3.Byggnadsnämndens synpunkter på de tekniska lösningarna. 4.Obligatoriska åtgärder före byggstart, t.ex. försäkringar, utsätt- ning m.m. 5.Bedömning av byggherrens förslag på AA. 6.Projektörens förslag på angelägna kontrollpunkter. 7.KA:s yttrande över projekteringen. 8.Byggherrens och KAs förslag till kontroller och kontrollplan och hur kontrollerna säkerställs samt krav på ytterligare kontroller. Prövning, tillsyn och kontroll av byggandet 9.Behovet av utlåtanden av särskilt sakkunniga beträffande projekteringen eller utförandet.