sou · GWB315 · 2008-03-04 00:00:00 — Det yttersta ansvaret kan inte överlåtas på annan4 och kommunen kan aldrig vägra bistånd med hänvisning till att den inte tillhandahåller insatser för en viss typ av behov som faller inom kommunens ansvarsområde.5 Ansvaret för att bistå 1992/93:43. 5Regeringsrättens dom , mål nr 339-06. individer då de behöver stöd och hjälp kan alltså inte överlåtas, men det innebär inte att kommunen även måste utföra behövliga insat- ser i egen regi. När det gäller uppgifter som inte innefattar myn- dighetsutövning ställer socialtjänstlagen inte krav på att de måste skötas i egen regi och med egen personal.6 2.2.2Allmän beskrivning av socialnämndens uppgifter I 3 kap. SoL görs en allmän beskrivning av socialnämndens uppgif- ter. Enligt bestämmelserna ska socialnämnden informera om soci- altjänsten i kommunen och bl.a. svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård till familjer och enskilda som behöver det. Kommunerna ska också stödja enskilda i deras strävan att leva ett så normalt liv som möjligt, t.ex. genom att låta männi- skor så långt som möjligt få bo kvar i sin hemmiljö. Enligt 3 kap. 6 § SoL ska därför socialnämnden genom hemtjänst, dagverksam- heter eller annan liknande social tjänst underlätta för den enskilde att bo hemma och att ha kontakt med andra. 2.2.3Särskilda bestämmelser för äldre och personer med funktionshinder I 5 kap. SoL finns särskilda bestämmelser för olika grupper, bl.a. för äldre och personer med funktionsnedsättning. Bland annat framgår av 4–6 §§ att socialnämnden ska verka för att äldre männi- skor får goda bostäder och att nämnden ska ge dem som behöver det stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Vidare framgår att kommunen har en skyldighet att inrätta särskilda boen- deformer för service och omvårdnad för äldre människor med behov av särskilt stöd. Såsom en särskild boendeform räknas också korttidsboende. Korttidsboendet, som är ett komplement till ett eget boende, nämns dock inte i lagtexten och beskrivs mycket knapphändigt i lagens förarbeten.7 I 5 kap. 7–8 §§ återfinns bestämmelser om ansvar för insatser för personer med funktionsnedsättning. Även om social- tjänstens bestämmelser gäller alla människor markeras genom dessa bestämmelser socialnämndens särskilda ansvar för de behov 6För kommuner som inför valfrihetssystem kan det däremot vara lämpligt att ha viss verksamhet i egen regi. Se mer om detta i kap 7. 1990/91:14 s. 54. Se även SOU 2004:68 Sammanhållen hemvård, s. 207 ff. personer med funktionsnedsättning har. Enligt 5 kap. 7 § SoL ska kommunen inrätta bostäder med särskild service åt personer med funktionsnedsättning som till följd av betydande svårigheter i sin livsföring behöver ett sådant boende. Bestämmelsen motsvarar den som gäller för äldre i 5 kap. 5 § SoL. 2.2.4Rätten till bistånd och skälig levnadsnivå Den enskildes rätt till bistånd regleras i 4 kap. 1 § SoL. I denna paragraf anges att den som inte själv kan tillgodose sina behov, eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt, har rätt till bistånd för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Hem- tjänst och särskilda boendeformer är exempel på bistånd som inte har karaktären av ekonomiskt stöd8 utan utgör bistånd till livs- föringen i övrigt . Bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL ska tillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå. Vad som avses med skälig levnadsnivå kan inte fastställas en gång för alla, det måste bedömas med utgångspunkt i den tid och de förhållanden under vilka den hjälpbehövande lever. 9 I förarbetena till den nya socialtjänstlagen10 anges att skälig levnadsnivå inte bara innebär en nivåbestämning utan begreppet ger också uttryck för vilken form av insats, vård och behandling, andra stödformer eller ekonomiskt bistånd som kan komma ifråga. Skälig levnadsnivå blir ett uttryck för vissa minimikrav på insatsen vad gäller kvalitet. Vidare anges att en sammanvägning måste göras av olika omständigheter såsom den önskade insatsens lämplighet som sådan, kostnaderna för den önskade insatsen i jämförelse med andra insatser samt den enskildes önskemål. Det framhålls dessutom att det inte kan finnas en obegränsad frihet för den enskilde att välja sociala tjänster oberoende av kostnad. I den nya socialtjänstlagen har en bestämmelse införts i 4 kap. 2 § SoL, som ger kommunerna en befogenhet, men inte en skyldig- het, att ge bistånd även i andra fall än de som omfattas av 4 kap. 1 § SoL. Bestämmelsen infördes efter ett påpekande av lagrådet om behovet av att införa en regel som klargör att kommunen kan betala ut ekonomisk hjälp, utan att det föreligger någon rätt till bistånd. 2000/01:80 s. 95. 1979/80:1 s. 186. 2000/01:80 s. 90. Tillämpningen av såväl 4 kap. 1 § som 4 kap. 2 § SoL förutsätter att det finns ett behov hos den enskilde som behöver tillgodoses. Vem kan ansöka om bistånd? Socialtjänstlagen bygger på frivillighet och insatser kan bara beviljas om den enskilde vill ha dem. Den enskilde kan ansöka själv eller använda sig av ett ombud eller biträde.11 Med ombud menas den som har fullmakt att helt eller delvis föra talan för uppdrags- givarens räkning. Ett biträde har inte samma befogenhet som ett ombud, utan har endast till uppgift att biträda sin uppdragsgivare, när denne för talan i ett ärende hos nämnden. Ett biträde kan alltså inte företa handlingar med bindande verkan i den enskildes frånvaro. En vuxen person som inte själv kan ta hand om sina angelägen- heter, t.ex. ansöka om bistånd enligt SoL, kan i vissa fall få en god man eller förvaltare utsedd åt sig. ska enligt 5 kap. 3 § 1 socialtjänstförordningen (2001:937) anmäla till överför- myndaren om den anser att god man eller förvaltare bör förordnas för någon.12 Bestämmelser om ställföreträdare – god man och förvaltare – finns i 11 kap. , FB. Beslut om godman- skap och förvaltarskap fattas av allmän domstol. Om någon på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person, ska domstolen, om det behövs, besluta att anordna godmanskap för honom eller henne. Ett sådant beslut får inte meddelas utan sam- tycke av den för vilken godmanskap ska anordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hennes eller hans mening inhämtas. Ett godmanskap kan vara begränsat till att avse viss egendom eller angelägenhet, även om detta inte framgår direkt i lagtexten. Att en person har god man behöver inte innebära att veder- börande saknar förmåga att lämna ett giltigt samtycke till en viss rättshandling. Om en god man har företagit en rättshandling inom ramen för sitt förordnande, men utan den enskildes samtycke, är rättshandlingen inte bindande för den enskilde annat än i de fall då den enskildes mening inte har kunnat inhämtas.13 119 § förvaltningslagen, FL. 12Det finns också en skyldighet att anmäla om nämnden finner att någon inte längre behöver förvaltare. 1311 kap. 5 § FB. Liksom vid godmanskap förutsätts för anordnande av förvaltar- skap, att den enskilde på grund av sjukdom, psykisk störning, för- svagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med sina ekonomiska och personliga angelägenheter. Men för förvaltar- skap krävs dessutom att den enskilde är ur stånd att vårda sig eller sin egendom. Förvaltarskap får inte anordnas om det är tillräckligt med godmanskap eller hjälp i någon annan mindre ingripande form. Förvaltaren har inom ramen för förvaltaruppdraget ensam rådighet över den enskildes egendom och företräder denne i alla angelägen- heter som omfattas av uppdraget. En ställföreträdare kan och ska vid behov och då det ingår i uppdraget, ansöka om insatser för den enskilde, t.ex. ledsagning, hemtjänst eller bostad med särskild service, och kan då också hjälpa den enskilde att välja mellan olika alternativ. Men om den enskilde exempelvis vägrar att flytta när insatsen väl beviljats, har ställföre- trädaren ingen möjlighet att tvinga fram att flyttningen blir av. Komplexiteten i ställföreträdarskapet beskrivs utförligt i betänkan- det Frågor om Förmyndare och ställföreträdare för vuxna (SOU 2004:112) samt i betänkandet Regler för skydd och säkerhet inom demensvården (SOU 2006:110) . Frågan om ställföreträdarskap har även berörts av i betänkandet Domstolar- nas handläggning av ärenden (SOU 2007:65). Enligt 3 kap. 3 § SoL ska insatser inom vara av god kvalitet och för utförande av socialnämndens uppgifter ska det fin- nas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kravet på god kvalitet gäller både enskild och offentlig verksamhet inom social- tjänsten och för såväl myndighetsutövning som övriga insatser.14 Kvaliteten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säk- ras. har gett ut föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för kvalitet i verksamhet enligt SoL, LVU, LVM och LSS. Syftet är att förtydliga lagstiftningens kvalitetskrav, ge stöd åt myndigheter som bedriver tillsyn och till kommuner som upphandlar verksamhet som bedrivs enligt SoL och LSS. Social- styrelsens föreskrifter ska bl.a. tillämpas av de nämnder som fullgör kommunens uppgifter inom . Om socialnämnden upphandlar tjänster för att fullgöra sina skyldigheter enligt SoL, är 1996/97:124 s. 51 nämnden skyldig att försäkra sig om att det bedrivs kvalitetsarbete även i sådan verksamhet. Kommunens uppgifter inom fullgörs av den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämmer – i lagtexten kallad socialnämnd. Det är socialnämnden som ska se till att verksam- heten bedrivs i enlighet med de mål och riktlinjer som kommun- fullmäktige bestämt och att de föreskrifter som gäller för verksam- heten följs. ska också se till att det finns en väl fun- gerande intern kontroll och att verksamheten bedrivs på ett i övrigt tillfredsställande sätt. I lagstiftningen anges inte vilka instrument som nämnden kan behöva för att fullgöra sin interna kontrollfunktion. Det kan ske t.ex. genom att vissa anställda får till uppgift att biträda nämnden med den interna kontrollen, eller genom att olika förtroendevalda i nämnden utses till kontaktpersoner för olika verksamheter som nämnden ansvarar för. Olika system för intern avrapportering till nämnden från personalen kan också skapas.15 Nämndens över- gripande ansvar medför att tjänstemännen ska se till att allvarliga klagomål tas upp i nämnden.16 Syftet med den interna kontrollen är att säkra en effektiv för- valtning och att undvika att allvarliga fel begås. Kommunens revi- sorer har bl.a. till uppgift att pröva om den kontroll som görs inom nämnden är tillräcklig. Eftersom kommunen som huvudman har det övergripande ansvaret för kvarstår nämndens kontrolluppgifter även om vissa socialtjänstuppgifter lämnats över till någon annan utförare. För att det inte ska råda någon tvekan om att de kommu- nala nämndernas verksamhetsansvar också omfattar verksamhet som lagts ut på entreprenad, har ett tillägg gjorts om detta i 6 kap. 7 § kommunallagen, KL. En förutsättning för att nämnden ska kunna fullgöra sitt ansvar för verksamheten i de fall då kommunen lämnat över vården av en angelägenhet till någon annan, är att nämnden har möj- lighet att kontrollera och följa upp verksamheten. Kommunen är därför enligt 3 kap. 19 § KL skyldig att se till att sådan kontroll- 15Sveriges Kommuner och Landsting, Kommunallagen, Kommentarer och praxis, s. 287 16JO 1994/95 s. 463 ff. Normalt sker det genom att bestämmelser om kontroll och uppföljning tas in i avtalet mellan kommunen och utföraren. När det gäller nämndens uppföljning av enskilda ärenden som avser äldre har i allmänna råd, rekommendationer angående vilken utbildning och kompetens personalen bör ha, som arbetar med detta.17 Det har gång efter annan framkommit att kommuner dröjer med eller låter bli att verkställa beslut och domar om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL. Ett särskilt kontrollsystem har därför införts i social- tjänstlagen för att komma tillrätta med detta. ska, till och de kommunala reviso- rerna, rapportera alla gynnande nämndbeslut enligt 4 kap. 1 § SoL som inte har verkställts för beslutet samt alla beslut enligt 4 kap. 1 § SoL som inte har verkställts på nytt från den dag då verkställigheten avbröts. För varje beslut ska nämnden ange tidpunkten för beslutet och vil- ken typ av bistånd beslutet gäller, samt kortfattat ange skälen för dröjsmålet. Rapporteringen ska ske en gång per kvartal. ska också lämna en statistikrapport till fullmäk- tige över dessa icke verkställda beslut. Nämnden ska då ange vilka typer av bistånd dessa beslut gäller samt hur som förflutit för respektive beslut. Även rapporteringen till fullmäk- tige ska ske en gång per kvartal. En kommun som inte inom skälig tid tillhandahåller bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL som någon är berättigad till enligt ett beslut av socialnämnden, eller enligt en domstols dom, ska åläggas att betala en särskild avgift. Detsamma gäller en kommun som inte inom skälig tid på nytt tillhandahåller biståndet, efter det att verkställig- heten av ett sådant beslut eller avgörande avbrutits. Avgiften fastställs till lägst och högst . Sanktionsavgiften har både ett vinstbegränsande och ett repressivt syfte. Frågor om särskild avgift prövas av länsrätten efter ansökan av . får agera på eget initiativ eller efter 17 allmänna råd om personalens kompetens vid handläggning och upp- följning av ärenden som avser äldre personer, SOSFS 2007:17. anmälan från någon enskild. Innan väcker talan ska kommunen få del av de uppgifter av betydelse som tillförts ärendet och ges tillfälle att yttra sig. Det finns en möjlighet att i vissa fall underlåta att döma ut en avgift. Om det finns synnerliga skäl får den efterges. Synnerliga skäl för eftergift kan t.ex. föreligga om den enskilde, innan tid- punkten för skälig tid överskridits, har fått ett godtagbart erbju- dande om en bostad som hon eller han har tackat nej till.18 En kvalitetskontroll av socialtjänstverksamheten sker också genom tillsyn. har löpande tillsyn över sådan enskild verk- samhet som kräver tillstånd. Enligt socialtjänstlagen gäller det hem för vård eller boende, särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre, bostäder med särskild service för personer med funktionshinder, hem för viss annan heldygnsvård samt hem eller öppen verksamhet för vård under en begränsad del av dygnet. Tillsynsansvaret ligger på socialnämnden i den kommun där verk- samheten bedrivs. Kommunen har alltså ett lokalt tillsynsansvar över tillstånds- pliktig enskilt bedriven verksamhet och nämnden har rätt att inspektera verksamheten. En socialnämnd som får kännedom om missförhållanden i enskild verksamhet ska underrätta . För att ska kunna förbättras och utvecklas och för att det ska gå att systematiskt undersöka om arbetet bedrivs på före- skrivet sätt, måste verksamheten dokumenteras på ett tillfreds- ställande sätt.19 har därför en dokumentations- skyldighet vilket framgår av 11 kap. 5 § SoL. Enligt bestämmelsen ska handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling dokumenteras. Dokumentationsreglerna är generellt tillämpliga även på sådan enskilt bedriven verksamhet inom som står under tillsyn. 2005/06:115 s. 127. RÅ 2007 ref. 36 och RÅ 2007 ref. 37 I-III. 1996/97:124 s. 149, prop. 2004/05:39 s. 27. Dokumentationen spelar en viktig roll för den enskildes rätts- säkerhet, för socialnämndens egen uppföljning, utvärdering och kvalitetssäkring av verksamheten, för statens möjligheter att följa hur verksamheten utvecklas i förhållande till nationella mål, för framställning av statistik och som underlag för forskning inom socialtjänstområdet. Den behövs även för att få goda kunskaper om insatsers resultat för enskilda individer m.m. Uppföljning av socialnämndens verksamhet görs dels av kommu- nen men också på nationell nivå bl.a. genom framtagande av den officiella statistiken. Officiell statistik ska enligt lagen (2001:99) om den officiella statistiken finnas för allmän information, utred- ningsverksamhet och forskning. har det statistiska publiceringsansvaret för den officiella statistiken inom socialtjänst- området och hälso- och sjukvårdsområdet och socialnämnden är enligt 12 kap. 5 § SoL skyldig att lämna ut personuppgifter till för angelägna statistiska ändamål. I och med kom- munernas uppgiftslämnande avseende 2007 har en förändring skett av redovisningen som avser uppgifter om insatser till äldre personer respektive till personer med funktionsnedsättning. Uppgifter om insatser enligt SoL och uppgifter om hälso- och sjuk- vård enligt HSL ska nu redovisas på individnivå inklusive brukarnas personnummer. ska också lämna ut personuppgifter till statliga myndigheter, när detta begärs för forskningsändamål och det kan ske utan risk för att den enskilde eller närstående till den enskilde lider men. Till socialnämndens uppgifter hör att informera om i kommunen. 20 Informationen ska vara både allmänt och individuellt inriktad.21 Den som kontaktar för en ansökan om bistånd ska få allsidig, begriplig och konkret information. 203 kap. 1 § SoL. 214 och 7 §§ förvaltningslagen, FL. enskilde ska kunna ta till vara sin rätt måste socialnämnden hjälpa till med upplysningar, råd och stöd. Det kan handla om att infor- mera om förutsättningar för rätt till bistånd, att ge upplysningar om hur man gör en ansökan, samt att hjälpa till med att fylla i blan- ketter. Det kan också gälla frågor som rör medbestämmande och former för att framföra klagomål. Finns flera biståndsalternativ måste information ges så att den enskilde kan ta ställning till alter- nativen. När det gäller rättssäkerhet är det viktigt att den enskilde får information om sådant som t.ex. rätten till insyn i utrednings- material och journalanteckningar, rätten till ombud och biträde, möjligheten att få tolk och att ha med sig en stödperson samt möj- ligheten att överklaga beslut. Nämnden måste också informera om de skyldigheter den enskilde har, t.ex. skyldigheten att tillhanda- hålla korrekta och tillräckliga uppgifter i samband med utred- ningen. En kommun är också skyldig att se till att allmänheten kan få information om hur kommunala angelägenheter utförs. En kom- mun som lämnar över vården av en angelägenhet till någon annan ska därför, enligt 3 kap. 19 a § KL, genom avtalet till- försäkra allmänheten insyn. Det närmare ansvaret för att allmän- heten tillförsäkras information ligger på det kommunala organ som sluter avtal med entreprenören. Vid en upphandling bör förfråg- ningsunderlaget innehålla uppgifter om hur möjligheten till insyn ska regleras. Bestämmelser om insyn får dock inte utformas så att de snedvrider konkurrensen mellan berörda aktörer.22 Vid tecknan- det av entreprenadkontrakt bör därför en avvägning göras mellan å ena sidan allmänhetens intresse av information om hur verksam- heten bedrivs, och å andra sidan entreprenörens intresse av att inte behöva lämna ut viss information som kan vara till nackdel för företaget och snedvrida konkurrensen. har tillsyn över den socialtjänst som kommunerna i länet svarar för – oavsett om kommunen bedriver verksamheten i egen regi eller låter någon annan utföra den. 2001/02:80 s. 104. ska följa socialnämndernas tillämpning av lagen, informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör social- tjänsten, biträda socialnämnderna med råd i deras verksamhet, främja samverkan på område mellan kommunerna och andra samhällsorgan, samt verka för att kommunerna planerar för att kunna tillgodose framtida behov av bistånd i form av hem- tjänst och boende i vissa former. Länsstyrelserna ska även i övrigt se till att socialnämnderna fullgör sina uppgifter på ett ändamåls- enligt sätt. har rätt att inspektera både och enskild verksamhet som står under dess tillsyn. kan ingripa mot missförhållanden, bl.a. inom och särskilda boendeformer för äldre, samt bostäder med särskild service för personer med funktionsnedsättning. Läns- styrelsen kan förelägga den som svarar för verksamheten att avhjälpa missförhållandet. Om missförhållandet är allvarligt och föreläggandet inte följs får förbjuda fortsatt verksam- het. Kunskap om eventuella missförhållanden i en verksamhet kan bl.a. få genom s.k. Enligt bestämmelsen i 14 kap. 2 § SoL ska var och en som är verksam inom omsorger om äldre och personer med funktionshinder, som uppmärksammar eller får kännedom om ett allvarligt missför- hållande i omsorgerna om någon enskild, genast anmäla detta till socialnämnden eller, vid enskild verksamhet, till den som är ansvarig för verksamheten. eller den verksamhetsansvarige är sedan skyldig att göra en anmälan till tillsynsmyndigheten om missförhållandet inte har avhjälpts utan dröjsmål. fattar också beslut i ärenden om tillstånd inom det sociala området. har enligt socialtjänstlagen tillsyn över social- tjänsten i landet och ska följa och vidareutveckla . Till ledning för tillämpningen av socialtjänstlagen utfärdar Social- styrelsen föreskrifter, dvs. rättsregler som är bindande för tillämp- ningen, och allmänna råd, som är rekommendationer. tillsyn syftar till att stödja huvudmännens arbete med verksamheter som rör rättssäkerhet, laglighet och god kvalitet inom . Utredningen om tillsynen inom En särskild utredare har sett över och övervägt behov av föränd- ringar i organisationen av och ansvarsfördelningen för den statliga tillsynen inom område. Utredarens uppdrag var att skapa en tillsyn som är stark, tydlig, mindre sårbar, och fungerar samordnat, strukturerat och effektivt.23 Utredaren överlämnade slutbetänkandet Samordnad och tydlig tillsyn av (SOU 2007:82) . I betänkandet föreslås bl.a. att tillsynen inom hälso- och sjuk- vården och förs samman till en myndighet och integ- reras såväl organisatoriskt som i det operativa tillsynsarbetet. I ett första steg (genomfört ) förs läns- styrelsernas tillsyns- och tillståndsverksamhet inom över till , och sammanförs med regionala tillsynsenheter för hälso- och sjukvården. I ett andra steg bildas () en renodlad tillsynsmyndighet genom att tillsynsverksamheten bryts ut från . Det ansvar för den löpande tillsynen av enskilt bedriven verk- samhet enligt socialtjänstlagen, som åvilar kommunerna, före- slås bli en uppgift för den nya statliga tillsynsmyndigheten. Utredaren föreslår också att en anmälningsskyldighet införs för kommuner och landsting som driver sådan verksamhet enligt SoL som när den drivs i enskild regi kräver tillstånd. Anmälan ska göras till tillsynsmyndigheten. Detsamma ska gälla när kommun eller landsting, genom avtal har överlämnat till enskild att driva sådan verksamhet. Den som inte fullgör sin anmälningsskyldighet ska kunna dömas till böter. ska föra ett centralt register över verksamheter som meddelats tillstånd och verksam- heter som anmälts till myndigheten. En definition av tillsyns- begreppet ska enligt förslaget införas i bl.a. socialtjänstlagen. Förutsättningarna för tillsynsmyndighetens arbete ska så långt möjligt vara överensstämmande inom de båda områdena social- tjänst och hälso- och sjukvård. Utökade sanktionsmöjligheter och tydligare regler om tillsynsmyndighetens möjligheter att få ta del av 23 Dir. 2004:178. handlingar m.m. måste därför enligt utredningen införas i bl.a. socialtjänstlagen. ska kunna utfärda föreläggande att avhjälpa sådana missförhållanden som har betydelse för enskildas möjligheter att kunna få de insatser de har rätt till. En sådant före- läggande ska kunna förenas med vite. Om missförhållandet är all- varligt, och föreläggandet inte följs, ska tillsynsmyndigheten kunna förbjuda fortsatt verksamhet. Vid missförhållanden som innebär fara för liv, hälsa och personlig säkerhet i övrigt ska tillsyns- myndigheten kunna förbjuda fortsatt verksamhet, såväl enskild som eller statlig, utan föregående föreläggande. Om det finns sannolika skäl för att verksamheten kommer att förbjudas, och ett sådant beslut inte kan avvaktas, ska tillsynsmyndigheten interimistiskt kunna förbjuda verksamheten.