sou · GVB3108 · 2008-01-01 00:00:00 — Folkrörelserna har erbjudit arenor för diskussion, mobilisering och gemensamt agerande i offentligheten. I de nordiska länderna har de haft en särskilt stor betydelse. Arbetarrörelsen, , frikyrkorna, folkbildningsorganisationerna, kvinnorörelsen – har alla utgjort arenor där folk i allmänhet kunde skapa en gemensam världsbild, formulera samhällsproblemen och diskutera tänkbara lösningar. Genom sin långvariga närhet till den politiska makten kunde de också kanalisera folkligt inflytande in i statsapparaten. I forskningen om makteliterna i har man framhållit att just detta varit en viktig orsak till att det här funnits två dominerande elitgrupper med olika sociala baser. Det har varit möjligt att utan högre social bakgrund eller högre utbildning utöva inflytande och nå politiska maktpositioner i samhället via folkrörelserna och deras systematiserade inflytande i samhället. Organisationssverige har skolat många blivande makt- havare. 6.1.2Förlorar civilsamhället i betydelse? tycks organisationerna ha förlorat i inflytande: dels genom att de tappat så många medlemmar – ungefär en miljon bara , främst genom att äldre inte ersatts av yngre – dels genom att deras roll som kanal in i staten har minskat betydligt.TPF1FPT I stället har andra former av organisering vuxit fram, såsom tillfälliga aktionsgrupper och lösare nätverk. Över huvud taget tycks informella nätverk ha fått en utökad roll. har organisationernas verksamhet professionaliserats på minst två sätt. För det första har deras ledning differentierats och specialiserats och större krav har därmed kommit att ställas på dem som innehar de ledande positionerna. Man har ofta anställt både professionella ekonomer och organisationsledare och informations- chefer (eller byggt upp hela informations- och pressavdelningar) för att sköta dessa viktiga funktioner. För det andra har det vuxit fram professionella lobbyorganisationer och företag som placerat sig som ett mellanled mellan organisationerna och allmänheten och som säljer sina tjänster. Opinionsbildning har liksom informations- produktion blivit ett yrke som alltfler ägnar sig åt. Denna utveck- ling är också en aspekt av mediernas ökade makt. Det är till stor del via medierna man kan bilda opinion och skapa ett gott anseende och trovärdighet för sin organisation. I denna strävan använder man i allt större utsträckning metoder som hämtats från företagens traditionella arbete med reklam och marknadsföring. Man skulle kunna tala om en professionalisering, en kommer- sialisering och en medialisering av opinionsbildningen. Den kan få effekter för framtida ledarrekrytering ur folkrörelserna. För den generation som innehar maktpositionerna i landet har emellertid arbetet i folkrörelser ofta spelat en viktig roll. Det är också frapperande att de som innehar viktiga positioner oftare än befolkningen i allmänhet över huvud taget har varit aktiva i föreningslivet.TPF2FPT Att delta i föreningsverksamhet ger inte bara kunskaper om olika samhällsfrågor och om hur man organiserar, agerar och kan föra fram sina åsikter och påverka samhället. Det ger också en bredare social kontaktyta och skapar nätverk för framtida behov. Det är alltså fortfarande maktpåliggande att ha en position i toppen av de stora riksomfattande organisationerna, även om deras 1TP PT 1992, 2000. 2TP PT 2007. makt har ändrat karaktär. Det är fråga om synliga positioner, som ger utrymme i den mediala offentligheten. I det här kapitlet har vi kartlagt ledarna både för intresseorganisationer och för ideella organisationer. Här finns också både organisationer som främst arbetar med opinionsbildning och intressebevakning å medlem- marnas vägnar och sådana som bygger på medlemmarnas egen aktivitet, t.ex. inom idrott. Arbetsmarknadens parter har traditionellt spelat en central roll i . Men lämnade () de centrala avtalsförhandlingarna och dessa decentraliserades. I stället gick SAF ihop med och bildade en ny gemensam lobbyorganisation, . Opinionsbildning och lobbying har blivit viktiga även för de fackliga organisationerna. Organisationerna finns alltså i princip kvar men deras roll har förändrats. Den svenska industrin har historiskt sett varit mansdominerad, särskilt . De viktiga exportindustrierna såsom metallindustri, verkstadsindustri, trä- och pappersindustri har präglats av mansdominerade yrken. Under större delen av 1900- talet var det till medlemsantalet största och politiskt mest dominerande fackförbundet. Mycket har skrivits om den traditionella mansdominansen i arbetarrörelsen och de effekter den haft för dess politik, såsom inställningen till kvinnors förvärvs- arbete och till familjepolitiska frågor.TPF3FPT gick emellertid det kvinnodominerade om i storlek. Med den traditionellt höga organisationsgrad som finns i , kan detta ses som ett utslag av att tjänsteyrkena bredde ut sig på de traditionella industri- yrkenas bekostnad. Det framgår också av TCOs och i synnerhet Sacos långsiktiga utveckling. Vem är det då som leder dessa stora organisationer? Vi ska nedan kartlägga ledarna i olika typer av organisationer. 3TP PT Se t.ex. 1986, Frangeur 1998, 2001, Humlesjö 1999, 1996. Vi undersöker nedan könsfördelningen på nuvarande makt- positioner hos de organisationer som företräder arbetsmarknadens parter. Vi börjar med (), som har kvinnor och män i den centrala ledningen. De fördelar sig emellertid ojämnt över nivåer inom ledningen. Figur 6.1 Kvinnor och män på ledande fackliga positioner. Källa: Hemsidor. För antal se tabellerna B 6.1, B 6.2, B 6.3, B 6.4, B 6.6 och B 6.7 i tabellbilagan. En jämförande översikt över de tre stora fackförbunden visar att LO är kraftigt mansdominerat såväl centralt som genomsnittligt i de enskilda medlemsförbunden, medan TCO är kvinnodominerat på central nivå och genomsnittligt jämställt i de enskilda för- bunden. är mansdominerat på båda nivåerna, men inte lika kraftigt som LO. Sacos snedfördelning håller sig trots allt inom den s.k. statistiska jämställdheten (40–), men det gör inte LOs. Det finns med andra ord bättre kvinnorepresentation i ledningen för tjänstemannaorganisationerna än för arbetarrörelsen. LO har dock en kvinnlig ordförande och av enhetscheferna centralt är hälften kvinnor. Bland styrelsens övriga ledamöter dominerar fortfarande män, som företräder de stora fackför- bunden. Den centrala ledningen består därmed av kvin- nor och män. Figur 6.2 LOs medlemmar, kongress och ledning 2007. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: styrelse 3/12, kongress 118/182, medlemmar 839 115/992 270. För specificerade uppgifter se tabell B 6.1 i tabellbilagan. Medan LO-medlemmarna till – eller nästan hälften – består av kvinnor, fanns det kvinnor bland dem, som skickades till den senaste kongressen, och det är bara en femtedel som ingår i den centrala ledningen. Könsfördelningen i de enskilda medlemsförbunden kan dock skilja sig mycket åt; vi har ju en starkt könsuppdelad arbets- marknad. Men förbundsledningarna är ändå oftast mans- dominerade. LO omfattar 15 fackförbund med sammanlagt något över 1,8 miljoner medlemmar. Nästan alla har manliga ordförande och vice ordförande. De två förbund som har kvinnliga ordförande är Hotell- och restauranganställdas förbund och . Kvinnlig vice ordförande finns i Handels- anställdas, Hotell- och restauranganställdas och Livsmedels- arbetarnas förbund. Bland övriga ledamöter i förbundens styrelser finns sammanlagt en tredjedel kvinnor. Det finns sammanlagt två vd eller förbundsdirektörer, båda män. Figur 6.3 styrelser i de enskilda . Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: ordförande 2/13, vice ordförande 3/15, ledamöter 49/99. För uppgifter för enskilda förbund, se tabell B 6.2 i tabellbilagan. Vi ser av figur 6.3 att en tredjedel av styrelseledamöterna är kvinnor, medan ordförandena och vice ordförandena nästan enbart är män. () har 17 medlems- förbund med sammanlagt 1, 3 miljoner medlemmar. Ordförande är en man och vice ordförande en kvinna, en vanlig uppdelning i många organisationer. Bland övriga styrelseledamöter centralt är majoriteten kvinnor. Figur 6.4 TCOs medlemmar, kongress och ledning 2007. Källa: Hemsidor och direktinformation från TCO. Antal kvinnor/män: styrelse 7/4, kongress 50/52, yrkesaktiva medlemmar 639 000/386 990. Se vidare tabell B 6.3 i tabellbilagan. I TCO är styrelsen liksom medlemskåren kvinnodominerad, medan kongressen består av lika delar kvinnor och män. Av de enskilda medlemsförbundens egna ordförande och vice ordförande är drygt hälften män, medan övriga ledamöter har en jämn könsfördelning. har en kvinnlig ord- förande jämfört med nio som har manliga. Kvinnlig ordförande har , , , , , , och . Figur 6.5 styrelser i de enskilda TCO-förbunden. Källa: Hemsidor och direktinformation från TCO. Antal kvinnor/män: ordförande 8/9, vice ord- förande 12/15, ledamöter 74/70. För uppgifter om enskilda förbund, se tabell B 6.4 i tabellbilagan. I de enskilda TCO-förbunden är förtroendeuppdragen relativt lika fördelade mellan kvinnor och män. Den mest mansdominerade positionen är den som vice ordförande, medan posterna som ledamöter är jämnast fördelade mellan könen. I styrelsen för är ordföranden och en ledamot män, medan de båda vice ordförandena och övriga två ledamöter är kvinnor (tabell B 6.5 i tabellbilagan). Akademikers () består av 24 självständiga fackförbund med sammanlagt drygt 586 000 med- lemmar. Centralt finns en kvinnlig ordförande och två manliga vice ordförande. Bland övriga ledamöter finns fyra kvinnor och tre män, medan de centrala chefspositionerna domineras av män. Figur 6.6 Sacos medlemmar, kongress och styrelse 2007. Källa: Hemsidor och direktinformation från . Antal kvinnor/män: styrelse 5/5, kongress 41/60, yrkesverksamma medlemmar 217 784/211 660. Se vidare tabell B 6.6 i tabellbilagan. I liksom bland medlemmarna finns lika många kvinnor som män. Men i den högsta beslutande församlingen – kongressen – dominerar männen, även om det är inom den s.k. jämställdhetsnormen (40–). Av fyra stabschefer är tre män och en kvinna. Bland de enskilda Saco-förbunden har nästan två tredjedelar en manlig ordförande. Det finns fler kvinnliga vice ordförande än manliga, och bland de meniga ledamöterna är männen fler. Det finns för övrigt en vd eller förbundsdirektör som är kvinna (i ). Figur 6.7 styrelser i de enskilda Saco-förbunden. Källa: Hemsidor och direktinformation från och enskilda förbund. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: ordförande 9/15, vice ordförande 21/16, ledamöter 86/111. För uppgifter om de enskilda Saco-förbunden, se tabell B 6.7 i tabellbilagan. Sammanfattningsvis är det alltså som har den största mansdominansen, både centralt och på förbundsnivå trots att deras främsta företrädare är en kvinna. I synnerhet gäller det de enskilda förbundens ordförande. Även i – som också har en kvinnlig ordförande centralt – finns en tydlig mansdominans bland förbundsordförandena, medan TCO har den jämnaste könsfördelningen på denna nivå. Organisationen tillhör enligt egen uppgift varken arbetstagarsidan eller arbetsgivarsidan. Den kallar sig chefsorganisation och kan sägas ha en mellanposition. Ledarna består av 23 föreningar, som organiserar chefer och arbetsledare i privat och offentlig verksamhet. Ordföranden är en kvinna, och de två vice ordförandena är män. Det finns endast en kvinna bland de åtta styrelseledamöterna (se tabell B 6.8 i tabellbilagan). Hur ser det då ut på arbetsgivarsidan? Organisationen företräder drygt 54 000 små, medelstora och stora företag. De är organiserade i 50 , vilka i sin tur utgör föreningen medlemmar. har en kvinnlig styrelseordförande men är för övrigt starkt mansdominerad på central ledningsnivå. Av styrelseledamöterna är kvinnor. Det avspeglar det faktum att det är nästan enbart män, som företräder de olika medlemsförbunden/branschorganisationerna. Bland regioncheferna är dock lika många kvinnor som män. Högsta beslutande organ är stämman. Figur 6.7 visar köns- fördelningen i den gemensamma styrelsen, bland deltagarna i stämman samt i ledningarna för de olika medlemsorganisationerna. Figur 6.8 : Styrelse, stämma och ledningar i medlems- organisationerna 2007. Källa: Hemsidor och direktinformation från . Antal kvinnor/män: styrelse 13/64, stämmoombud 36/308, medlemsorganisationernas ledningar 74/583. Att färre deltar i stämman än som utsetts gäller även andra organisationer, för vilka dock motsvarande uppgifter saknas i detta kapitel. De närvarande ombuden representerar och röstar i detta fall för samtliga utsedda delegater. För vidare uppgifter se tabellerna B 6.9 – B 6.12 i tabellbilagan. Kvinnornas andel bland de utsedda stämmoombuden motsvarar deras andel i ledningarna för de olika medlemsorganisationerna. De deltog dock i större utsträckning än männen personligen i stäm- man. Svenskt Näringslivs 50 medlemsorganisationer är också över- väldigande mansdominerade. I ledningen finns knappt någon kvinna över huvud taget. Samtliga ordförande och alla vice ord- förande utom en är män. Bland styrelsernas ledamöter finns det Däremot är en fjärdedel av de totalt 48 anställda vd/förbundsdirektörerna kvinnor. Figur 6.9 styrelser i Svenskt näringslivs medlemsorganisationer. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: ordförande 0/49, vice ordförande 1/36, ledamöter 62/461. För uppgifter om de enskilda medlemsorganisationerna, se tabell B 6.14 i tabellbilagan. I den s.k. , som verkar för stöd till små och medel- stora företag, finns en dryg tredjedel kvinnor (se tabell B 6.11). Det tyder på att kvinnor oftare arbetar i mindre företag. Det är något som verkar bekräftas när vi vänder oss till Före- tagarnas , som organiserar små företag. Här finns betydligt fler av näringslivets kvinnor. Både vd och vice vd är kvinnor. I styrelsen finns kvinnor, och de dominerar bland övriga chefer. Det är emellertid fråga om ytterst få individer. Styrelse och chefer i . Källa: Hemsidor. Det är fråga om ytterligt små tal: Antal kvinnor/män: styrelse inkl suppleanter 7/11, övriga chefer 6/2. För specificerade uppgifter, se tabell B 6.12 i tabellbilagan. Även kooperationens arbetsgivarorganisation (KFO) leds nästan helt av män. En kvinnlig menig styrelseledamot finns, men ordförande, vice ordförande, nio ledamöter samt vd är alla män (se tabell B 6.13 i tabellbilagan). () är statens för- handlingsorganisation och har 271 medlemmar (2006). En dryg tredjedel av styrelsen är kvinnor, och alltså närmare två tredjedelar män. Figur 6.11 och ledning. Procent kvinnor och män Källa: Hemsida. Antal kvinnor/män: 6/10. För specificerade uppgifter om positioner, se tabell B 6.17 i tabellbilagan. och har gått samman i Kommuner och Landsting (SKL). tidigare styrelse hade något fler kvinnor än män, medan hade något fler män (tabell B 6.14 i tabellbilagan). Efter slutförandet av samgåendet i ett gemensamt förbund har man nu en gemensam styrelse och kongress, som båda har fler män än kvinnor. Vd är man. Kommuner och Landsting (SKL): styrelse och kongress. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: ordinarie styrelseledamöter 8/14, kongressombud 196/255. För specificerade uppgifter för enskilda län och partier, se tabellerna B 6.16 och B 6.17 i tabell- bilagan. I styrelsen finns kvinnor bland de ordinarie leda- möterna. Om vi tar med ersättarna också – 12 kvinnor och nio män – ökar kvinnornas andel till . Det är alltså där som kvinnorna flest; männen är i större utsträckning ordinarie leda- möter. Arbetsgivaralliansen beskrivs som den ideella sektorns arbets- givarorganisation. Den omfattar representanter från ideella och idéburna organisationer, idrott (med ett hockeyutskott), tros- samfund och ekumeniska organisationer, upplevelse och kultur, utbildning och folkbildning samt vård och omsorg. I den centrala styrelsen och branschkommittéerna fördelar sig kvinnor och män sammanlagt som följer. Figur 6.13 och branschkommittéer. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 23/34. För specificerade uppgifter se tabell B 6.22 och B 6.23 i tabellbilagan. I finns dubbelt så många män som kvinnor på ledande poster, dvs. en tredjedel kvinnor (tre kvinnor och sex män). I branschkommittéerna finns också fler män än kvinnor, men fördelningen är lite jämnare – kvinnor och män. Till arbetsgivarorganisationerna kan man också räkna , som är en arbetsgivar- och service- organisation. Styrelsen är vald . Uppgifter om styrelse och fullmäktige saknas dock på hemsidorna. Det finns 13 stiftsförbund och dessutom kyrkliga samfällighet. Uppgifter om deras ledning finns inte på nätet. En rad organisationer samlar personer med gemensamma intressen i fråga om boendet. Dessa intressen är dock olika; somliga förbund organiserar fastighetsägare, andra hyresgäster. HSB organiserar liksom bostadsrättsinnehavare med en ursprungligen kooperativ ambition, men äger också fastigheter, där man fungerar som hyresvärd. I boendeorganisationerna finns totalt sett nästan dubbelt så många män som kvinnor på ledande positioner. De mest jämställda ledningarna finns i bostadsrättsorganisationerna. De mest mans- dominerade boendeorganisationerna är fastighets- och villaägar- förbunden. Figur 6.14 Styrelser och ledning i boendeorganisationer. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor. , , Bostads- rättsföreningars (), , och . Totalt antal kvinnor/män: 43/78. För uppgifter om enskilda organisationer, se tabell B 6.14 i tabellbilagan. Organisationer som samlar personer kring deras intresse i en viss egenskap såsom föräldrar, patienter, pensionärer – brukar kallas identitetsorganisationer (Micheletti 1994). Figur 6.15 Identitetsorganisationers styrelser och ledning. Procent kvinnor och män Källa: Hemsidor och Statskalendern 2006. Totalt antal kvinnor/män: 177/194. För uppgifter om enskilda organisationer, se tabell B 6.20 i tabellbilagan. Totalt sett är ungefär lika många kvinnor som män engagerade i ledningen för dessa organisationer. Det finns emellertid stora variationer mellan enskilda organisationer. Föräldraorganisa- tionerna domineras starkt av kvinnor, medan pensionärsorganisa- tioner och invandrarorganisationer har en övervikt av män. Patient- och handikapporganisationerna styrs också av en majoritet män. Ungdomsorganisationerna har de mest jämställda ledningarna. Figur 6.16 Kvinnor och män på ledande positioner i identitetsorganisa- tioner. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: ordförande 16/16, vice ordförande 17/26, ledamöter 134/138, generalsekreterare el motsv 6/10. För uppgifter om enskilda organisationer, se tabell B 6.20 i tabellbilagan. Ordförandeposterna är i denna översikt liksom ledamotsposterna totalt sett jämnt fördelade. Däremot finns det t.ex. fler kvinnliga ordförande i samt två kvinnor av tre ordförande i föräldraorganisationer, medan männen har samtliga ordförandeposter i invandrarorganisationerna. Männen dominerar som vice ordförande. Den exekutiva positionen (generalsekreterare/vd) är också oftast en man. Som interaktionsorganisationer räknas sådana som innebär att medlemmarna utövar någon typ av verksamhet tillsammans, såsom en hobby, kulturaktivitet, folkbildning eller idrott.TPF4FPT 4TP PT Micheletti 1994. Idrottsrörelsen är den största folkrörelsen i . Den organiserar hundratusentals personer i olika aktiviteter och har stor betydelse, inte minst för barn och ungdomar. Här skolas många människor i fysisk träning, ledarskap och samarbete i lagidrott. De enskilda förbunden är kraftigt mansdominerade. Men det finns skillnader mellan dem. Figur 6.17 Kvinnor och män på ledande positioner i enskilda idrotts- förbund. Källa: Hemsidor. Totalt antal kvinnor/män: 56/140. För uppgifter om enskilda förbund, se tabell B 6.15 i tabellbilagan. Ordförandeposterna och de exekutiva positionerna är kraftigt mansdominerade. Kvinnor finns främst som vice ordförande och som ledamöter. När det gäller idrottsrörelsens ledning som helhet kommer man inte upp i den andel (40–) som betraktas som könsbalanserad. De sammanlagt tre kvinnliga ordförandena finns i Friskis & Svettis, och . I det övergripande finns emellertid fler kvinnor (se tabell B 6.15 i tabellbilagan). Ordföranden och den ena vice ordföranden är kvinnor liksom hälften av ledamöterna och en av fyra hedersledamöter. Generalsekreteraren är en man. Fyra organisationer har räknats till miljörörelsen: , , WWF-Världsnaturfonden samt . Totalt utgörs deras styrelser och ledningar av kvinnor och män. Tre av de fyra leds av en manlig ordförande; har en kvinnlig ord- förande. Övriga styrelseuppdrag är jämnt fördelade mellan könen, men samtliga generalsekreterare är män. 6.4.3Övriga intresse- och ideella organisationer Figur 6.15 ger en samlad överblick över en rad typer av organisa- tioner, intresseorganisationer såväl som ideella föreningar. Vi kan konstatera att de flesta organisationer domineras av manliga ledare. Ett undantag är motororganisationer som har ungefär lika många kvinnor som män i ledningen. I den mest mansdominerade gruppen med rubriken intresseföreningar finns bl.a. , Aktiespararna, LRF och Reservofficerare (se tabell B 6. 35 i tabellbilagan för en specifikation av samtliga organisationer). Figur 6.18 Övriga intresse- och ideella organisationer. Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: övr intressefören 22/76, KLYS-org 77/98, studieförb 36/51, motororg 12/23, djur och natur 36/60, övr hobbyorg 1/11, humanitära och upplysn org 55/80, solidaritetsorg 30/35. För specificerade uppgifter om olika positioner i enskilda organisationer, se tabellerna B 6. 35–B 6.43 i tabellbilagan. 6.4.4Kyrkor och religiösa samfund Kyrkor och trossamfund har en tradition av programmatisk mans- dominans. Andlig auktoritet och kyrkligt ledarskap har genom historien varit ett artikulerat manligt monopol. Detta enkönade monopol har fått särskilt genomslag genom att det knutits till trosläran. När det gäller har emellertid den politiska ambitionen till allsidig representativitet konkurrerat allt mer framgångsrikt med det kyrkliga fältets traditionella tolkning i detta avseende. fördes en livlig diskussion om kvinnliga präster.TPF5FPT skildes från staten och räknas här in bland organisationerna i likhet med andra trossamfund och kyrkor. En tredjedel av präster är kvinnor. Två tredjedelar av dem som finns i prästutbildningen är likaså kvinnor. Ordföranden i kyrkomötet är en kvinna, (). Vi ska här undersöka könsfördelningen på olika ledande positioner i och i andra viktiga kyrkor, tros- samfund och religiösa organisationer. Figur 6.19 Ledande positioner i kyrkor och religiösa samfund. Källa: Hemsidor samt direktinformation från enskilda samfund. Antal kvinnor/män: /lutheraner 31/68, frikyrkor 51/64, muslimska och judiska samfund 4/11, totalt religiösa samfund 89/164. För uppgifter om olika positioner i enskilda samfund, se tabell B 6.30 i tabellbilagan. Än är ledarskapet tämligen enkönat i de flesta religiösa samfund. Totalt sett har kvinnor en dryg tredjedel av de ledande positionerna. Frikyrkorna har den mest jämställda fördelningen, 5TP PT (kommande); 2007. medan övriga samfund inte når upp till en tredjedel kvinnor i ledningen. Om vi närmare studerar de olika ledaruppdragen, kan man vidare konstatera att det är männen som har det andliga ledarskapet i samfunden, medan de kvinnliga ledarna har andra uppgifter (se tabell B 6.30 i tabellbilagan). Ej medtagna i figuren är biskopen i , biskopen i Grekisk-ortdoxa kyrkan och de två biskoparna i Syrisk-ortodoxa kyrkan, som alla är män. Bland ledarna här finns också ordföranden i unga katoliker, som är en kvinna. En jämförelse visar att andelen kvinnor totalt sett sjunkit något på ledande poster i Svenska kyrkan.TPF6FPT fanns fem kvinnor och sju män bland ordförandena för centrala organ, medan motsvarande positioner 2007 innehades av tre kvinnor och åtta män. Antalet kvinnliga biskopar är detsamma som 2001, medan antalet kvinnliga domprostar ökat från en till tre. Civilsamhällets organisationer har enligt många forskare fått minskat inflytande . Arbetet inom dem har dock traditionellt haft betydelse som inskolning av ledare från breda skikt i samhället till olika ledaruppdrag.