sou · GWB3126 · 2008-12-16 00:00:00 — För att formulera kompetensen måste en avvägning också göras av hur stort arbets- område en person kan förväntas behärska och vilket djup i kompe- tens som hon eller han behöver för att kunna utföra arbetsupp- gifterna på ett bra och säkert sätt för den äldre. De arbetsområden som omsorgspersonalen arbetar inom är – som vi tidigare angett och definierat – service, omsorg och vård. För arbete med såväl service som omsorg och vård krävs särskild yrkeskompetens. Till övervägandena hör också vad som bör regleras på nationell nivå och vad som bättre regleras lokalt av kommuner och andra arbetsgivare. Omfattningen och inriktningen på våra yrkeskrav kan indirekt påverka organiseringen. Nationella yrkeskrav för omsorg och vård Som har framgått gör vi bedömningen att det kommer att bli fler omsorgs- och vårduppgifter att utföra för om- sorgspersonalen. Vi tror att socialt och emotionellt stöd, förebyg- gande och hälsofrämjande arbete samt vissa vårduppgifter kommer att ökat. Krav på att såväl omsorgs- som vårdinsatserna är kvalitets- säkrade och bygger på vetenskap och beprövad erfarenhet kommer att öka, liksom krav på säkerhet. kommer efterfrågan på offentligfinansierad service att minska. Det beror bl.a. på den tekniska utvecklingen som gör att serviceuppgifter lättare kan utföras även av den som är skröplig, att jämställdheten förbättras vilket bl.a. gör att fler män själva kan utföra serviceuppgifter samt att fler anlitar hushållsnära tjänster. Vi föreslår mot denna bakgrund att nationella yrkeskrav införs för arbete med omsorg och vård, men inte för service. Vår bedöm- ning är att i takt med att såväl omsorgs- som vårduppgifterna blir fler och mer kvalificerade kommer de att kräva fördjupad kompe- tens. Vi ser därför ett behov av att för den äldres säkerhet och trygghet kvalitetssäkra arbetet genom att formulera nationella yrkeskrav. Äldre, närstående och arbetsgivare ska kunna känna sig trygga i förvissningen om att omsorgspersonalen har kompetens för att arbeta med äldre med behov av omsorg och vård. Med ökad valfrihet och fler utförare av omsorg och vård blir en fastställd lägsta tillåten nivå för personalens kompetens än viktigare, särskilt för de sköraste individerna, de som kan ha svårigheter att göra sin röst hörd eller göra informerade val. Fler och mer kvalificerade omsorgs- och vårduppgifter betyder också, enligt vår bedömning, ett nog så omfattande arbetsområde för en person att behärska om denne ska ha tillräckligt djup kompetens för att kunna utföra arbetsuppgifterna på ett bra sätt. Inga nationella yrkeskrav för service Vi formulerar inte nationella yrkeskrav för service. Skälet är att vi här inte ser samma behov som för omsorg och vård av att formulera viss kompetens på nationell nivå för att säkerställa den äldres trygghet och säkerhet. Det finns dock argument mot detta. Några argument är att service ingår i det stöd som kan ges enligt SoL, att det bör vara så få personer som möjligt kring den äldre – särskilt om denne är mycket sjuk – samt att utförande av service- uppgifter kan vara ett sätt att aktivera den äldre och bibehålla dennes autonomi. Genom att exempelvis gå och handla eller vattna blommor tillsammans kan behovet av att ge den äldre möjlighet att röra på sig integreras på ett naturligt sätt. Att få utföra så mycket som möjligt av vardagsarbetet själv kan också bidra till att den äldres självkänsla bibehålls. Den som enbart utför service i ett hem kommer naturligtvis ofta i kontakt med den äldre som bor där vilket betyder att det utöver kompetens för att utföra serviceupp- gifter också krävs kompetens avseende bemötande, kommunika- tion och att t.ex. bedöma om det finns behov av att kontakta annan personal pga. av den äldres fysiska eller psykiska tillstånd. Vi erfar emellertid att allt fler kommuner och andra arbetsgivare redan har börjat och att fler avser att organisatoriskt dela på service- och omsorgsuppgifter1. Ett skäl kan vara att arbetsgivaren vill utveckla och renodla nya yrkesroller för att bättre ta tillvara personalens kompetens och engagemang.2 Vi har inte någon uppfattning om hur kommuner och andra arbetsgivare ska organisera sin verksamhet men vi vill inte hindra dem från att skilja ut serviceuppgifterna och låta andra personal- grupper utföra dem. Att kräva att alla som utför serviceuppgifter också måste omfattas av de nationella yrkeskraven för omsorg och vård vore, enligt vår bedömning, att skapa ett alltför stelbent system utan att det krävs för den äldres säkerhet och trygghet. Vi menar att man lokalt kan bedöma både kompetenskrav för service- uppgifter och hur man organiserar arbetet. Farhågor har framförts att kommuner och andra arbetsgivare för att spara pengar eller på grund av att de saknar kompetent personal kommer att dra ner på omsorgen om nationella yrkeskrav inte ställs på service. Kommunens skyldighet att leverera omsorg 1LOV att välja. Lag Om Valfrihet. Om valfrihet, inflytande, förenklad biståndsbedömning och nya yrkesroller. FoU i Väst, 2007. förändras emellertid inte på något sätt av våra förslag. Vår bedöm- ning är att i takt med en ökad fokusering på individens välbefin- nande kommer både den äldre själv och de närstående att ställa krav på god omsorg och därmed efterfråga kompetens enligt våra natio- nella yrkeskrav. Att som arbetsgivare kunna ange att man enbart eller i huvudsak har personal med sådan kompetens blir då viktig information och en konkurrensfördel på en alltmer öppen marknad. Det kommer naturligtvis också att stå verksamheterna fritt att använda sig av personal som lever upp till de nationella yrkeskraven för omsorg och vård även för serviceuppgifter där de så finner lämpligt. Vårt förslag: Den som har dokumenterad kompetens enligt de nationella yrkeskraven för Äldreassistent får . Enligt direktiven ska vi ta fram förslag på yrkesbenämningar för personal som arbetar inom kommunernas omsorg och vård för äldre. Med yrkesbenämningar som är likvärdiga och erkända över hela landet ökar möjligheten till geografisk rörlighet samt till ett utökat och tydligare yrkesansvar. De personalkategorier som arbetar med omsorg och vård för äldre brukar oftast benämnas undersköterskor eller vårdbiträden men även andra benämningar används lokalt. Dessa titlar är anställningstitlar eller befattningsbenämningar och inte utbildnings- eller yrkestitlar. Inga av de olika titlarna och yrkesbe- teckningarna är nationellt definierade eller reglerade utan här finns en stor spännvidd och lokal variation avseende vilken kompetens som avses. Varje kommun och ibland enskilda arbetsgivare kan själva definiera anställningstiteln undersköterska även om det är vanligt att man menar genomgånget omvårdnadsprogram på gymnasienivå eller motsvarande. Frågan om titel för personal med grundläggande kompetens som arbetar inom omsorg och vård för äldre måste noga övervägas. En titel sänder många signaler om såväl status som om arbetets När yrket nu definieras och personalen måste leva upp till viss kompetens anser vi att det är viktigt att de också förses med en adekvat yrkestitel. Vi har för vårt arbete formulerat några utgångs- punkter: Titeln bör vara könsneutral. Även om det är av personalen som är kvinnor måste rekryteringsbasen breddas , av både personalförsörjnings- och arbets- miljömässiga skäl. Fler män måste motiveras att arbeta i verk- samheten. Titeln bör inte signalera underordning eller hierarki. Titeln bör markera att det är ett nytt yrke skilt från tidigare gängse arbetsområden och titlar som spänner över ett bredare område än omsorg och vård för äldre. Vi vill med titeln signalera ett ökat fokus på individen och stärkande av den enskildes inflytande över omsorgen och vården. Titeln bör alltså relatera till vem man är till för. Vi föreslår att den som har dokumenterad kompetens enligt de nationella yrkeskraven för Äldreassistent får . Vi har i valet av titel jämfört med anställningstiteln personlig assistent. De personer som ger olika typer av stöd åt personer med funktionsnedsättning kallas personlig assistent. Yrkesgruppen upp- stod i samband med att handikappreform trädde ikraft och då LSS infördes. Personliga assistenter arbetar oftast i en person med funktionsnedsättnings eget hem men det förekommer även arbete i gruppboende, där flera personer med funktionsnedsättning delar boende och personal. Även om vi ser att arbete som personlig assistent och arbete som Äldreassistent är två helt skilda yrken och att arbetsupp- gifterna skiljer sig åt på många plan ser vi också likheter. En personlig assistent ger assistans åt personer med funktionsnedsätt- ning och vår personalkategori ger stöd och hjälp åt äldre personer i kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre. Både personlig och äldre syftar på den man är till för att hjälpa. Båda kategorierna personal har oftast gymnasieutbildning men inte hög- skoleutbildning. Vi anser att ordet äldre i begreppet Äldreassistent anger mål- gruppen. Genom att direkt hänvisa till den äldre, dvs. den som ska assisteras, hänför vi inte till att det är någon annan yrkeskategori som ska assisteras som t.ex. i fallet undersköterska. Att hänvisa till kunden/brukaren ligger också väl i tiden med ökat fokus på individen och stärkande av den enskildes inflytande över omsorgen och vården. Det finns också ett behov av att tydliggöra vem den nya yrkes- gruppen har kompetens att stödja. I vissa kommuner har man organiserat verksamheten så att omsorgspersonalen även ger om- sorg och vård till yngre personer. Enligt direktiven handlar vårt uppdrag om personal inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre kvinnor och män. I praktiken är det också så att de allra flesta som får omsorg och vård av kommunerna är över 80 år3. När det gäller arbete med personer som är är det arbetsgivaren som måste bedöma om omsorgspersonalen har till- räcklig kompetens för att även ge dem stöd eller om omsorgs- personalen behöver viss kompletterande utbildning. Ordet assistent i begreppet Äldreassistent hänvisar till arbets- uppgiften att assistera och stödja den äldre. Det handlar alltså inte i första hand om att vårda någon utan om att stödja en person att på bästa sätt själv klara sin vardag. Då vi konstaterar att yrket i första hand handlar om omsorg och i mindre, om än ökande, grad om vård menar vi att titlar som anspelar på vård, såsom -sköterska, - vårdare etc., leder tanken fel. SoL, som är den lag som huvudsak- ligen styr verksamheten, talar om stöd och hjälp vilket vi menar är synonymt med att assistera. I en tidig version av och omsorgsassistenters kvalifikationer, där syftet var att formulera de kvalifikationer som de ansåg bör gälla som grundläggande nivå för olika arbetsområden inom omsorg och vård, föreslogs titeln omvårdnadsassistent. har, i sitt yttrande över Socialsty- relsens förslag till titel anfört att begreppet assistent innebär en inplacering i ett hierarkiskt system som inte anknyter till den dagliga arbetssituationen//. Vi menar dock att assistent i vårt fall 3 Av socialtjänststatistiken kan man utläsa att drygt 153 700 äldre, som bodde i ordinärt boende, var beviljade hemtjänst . Detta motsvarar av befolkningen i hela åldersgruppen . av befolkningen var beviljade hemtjänst i ordinärt boende. Drygt 95 200 personer bodde permanent i särskilda boendeformer , vilket motsvarar av befolkningen i denna åldersgrupp. Bland personer var motsvarande andel . inte hänvisar till någon annan yrkesgrupp utan enbart hänvisar till den äldre som det är Äldreassistentens yrkesuppgift att ge individuellt anpassad omsorg och vård. föreslår i sitt yttrande över förslaget till titel istället benämningen omvårdnads- personal. I och omsorgsassistenters kvalifikationer föreslår de titeln vård- och omsorgsassistent. Motivet är att beteckningen motsvarar arbetets innehåll, modernt språkbruk och är könsneutral. Denna beteckning täcker omsorgs- personalen inom all vård och omsorg, dvs. även handikappomsorg och hälso- och sjukvård i , och alltså inte specifikt om- sorg och vård för äldre som är denna utrednings uppdrag. Vi anser att omsorg och vård för äldre, handikappomsorg och hälso- och sjukvård i är verksamheter som till del liknar varandra men som också har betydande skillnader. Litteraturen visar att arbetsuppgifter för arbete inom omsorger om äldre, personer med funktionsnedsättning och sjuka är likartade och kräver samma slags yrkeskunskaper, men att användandet av kunskaperna i det faktiska arbetet skiljer sig stort4. De nationella yrkeskraven för arbete inom omsorg och vård för äldre är tänkta att avspegla vilken kompetens som det faktiska arbetet kräver. Vår bedömning är också att de framtida äldres behov och efterfrågan ännu mer än kommer att kräva särskild kompetens avseende äldre. I vårt uppdrag ingår att tydliggöra yrket och yrkesrollen för arbete med äldre. Att ha en bred titel som ska omfatta så skilda arbetsområden bidrar inte till tydliggörandet Vår uppfattning är att arbetsuppgifterna inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre innehållsmässigt kommer att skilja sig än mer från arbete med personer med funktionsnedsättning respektive från arbete med personer i hälso- och sjukvård vilket motiverar en egen yrkestitel. Kommuner och Landsting anförde i sitt yttrande över och omsorgsassistenters kvalifika- tioner att Det är personal som arbetar inom verksamhetsområden där arbetets karaktär är mycket olika samt att det ter sig märkligt att //(ha samma) kompetensbeskrivning för personal med så olika yrken och inriktningar. Andra förslag till titel som har nämnts är äldrepedagog, omsorgsterapeut och omsorgssköterska. Vi anser att dessa titlar 4 Vård- och omsorgsassistenters kompetens – en litteraturgenomgång. endast berör en del av arbetsinnehållet och för tankarna till speciali- serade högskoleyrken och därför inte bidrar till att tydliggöra det nya yrke som vi vill skapa. Att hänvisa till omsorg blir också ett alltför vitt begrepp då vårt uppdrag och den yrkeskår vi ska skapa yrkeskrav för enbart arbetar med äldre. Vi har även diskuterat för- slag som äldreomsorgsassistent och seniorstödjare. Båda förslagen har fördelar men vi ser att nackdelarna överväger i förhållande till vårt förslag. Det första förslaget, som ju påminner om Äldreassistent, anser vi för tankarna till verksamheten och organi- sationen snarare än till den äldre. Förslaget om seniorstödjare är nytt men ses av många, trots att det finns etablerade yrken som boendestödjare, som mindre seriöst och att det snarare för tankarna till kamratstödjare. 3.3Det nya yrket kräver bred kompetens Vårt förslag: Elva nationella yrkeskrav ska införas inom följande kompetensområden: 1.Värdegrund, förhållningssätt och värderingsförmåga. 3.Lagar och regler. 4.Det friska (normala) åldrandet. 7.Emotionell och social omsorg. 9.Måltid, kost och näring. 10.Omsorg och vård i livets slut. De fem första yrkeskraven är generella och ska gälla i alla arbets- situationer. De följande sex yrkeskraven är uppgiftsrelaterade. Yrkeskraven går således in varandra och ett krav är oftast en förut- sättning för ett annat. Tillsammans utgör de elva yrkeskraven en odelbar helhet som beskriver den grundläggande kompetens som Äldreassistenten ska besitta. (Yrkeskraven utvecklas under respektive rubrik i betänkandet). Till stöd för vårt arbete med att formulera nationella yrkeskrav för arbete med omsorg och vård har vi haft ett antal dokument vars syfte varit att beskriva vilken kompetens personalen behöver ha för att kunna fullgöra ett gott arbete inom omsorg och vård i allmän- het, dvs. inte specifikt inom omsorg och vård för äldre. Dokumenten är intressanta för oss både när det gäller vilka kompetenser som valts ut och när det gäller vilken struktur som har valts för att beskriva kompetenserna. Materialet beskrivs mer utförligt i bilaga 3. har i sin rapport och omsorgsassistenters kvalifikationer5 formulerat de kvalifikationer som de anser bör gälla vård- och omsorgsassistenter, som är en grundläggande nivå för olika delar inom omsorgen och vården. anger generella och uppgiftsrelaterade förmågor som Attityder och ideologier. Tekniker och produkter. Stöd i personlig vård. Stöd i hemliv, Stödja brukarens/patientens hälsa och funktions- förmåga. Stödja brukarens/patientens relationer. Kommuner och Landsting har i sin rapport inom vård- och omsorgssektorn6 formulerat kvalifikationer för att beskriva den baskompetens som bör gälla för alla som ska arbeta inom omsorg och vård oavsett profession. Kommuner och Landsting anger olika kompetensområden såsom Information och handledning. Hälsofrämjande och förebyggande. 5Vård- och omsorgsassistenters kvalifikationer. 6Baskompetens inom vård- och omsorgssektorn. Kommuner och Landsting, 2007. Hälso- och sjukdomslära, läkemedel, omvårdnad. Kravmärkt Yrkesroll, som är ett lokalt arbete inom Stockholms- regionen, har utifrån omsorgspersonalens egna beskrivningar av vilken kompetens som krävs för att utföra arbete i omsorg och vård för äldre och handikappomsorg formulerat sex yrkeskrav med vid- hängande fokusområden och kriterier. Tillsammans beskriver de vad en undersköterska eller ett vårdbiträde ska kunna. De sex yrkeskraven är Kontakt och samspel. Aktivitets- och relationsskapande. Planering och administration. Aktivt deltagande i utvecklingen på arbetsplatsen. När det gäller struktur har så långt det varit möjligt använt de begrepp som rekommenderat i rapporten av funktionsstillstånd, funktionshinder och hälsa (ICF).7 De övergripande rubrikerna i ICF är Aktiviteter och delaktighet. Under varje sådan rubrik finns fem till åtta underrubriker. Målet med ICF är att skapa en struktur för att beskriva funktionsförmåga och funktionshinder i relation till hälsa. har bl.a. motiverat användandet av ICF med att den utgår från individen samt att dess begrepp får alltmer genomslag såväl nationellt som internationellt när vård- och omsorgsarbete beskrivs. Yrkes- kompetens har i en underlagsrapport till dokument också beskrivits med begreppen nyckelkvalifikationer (kognitiva färdigheter; kommunikativa färdigheter; sociala färdigheter och interpersonella relationsfärdigheter; personliga färdigheter), yrkes- kunskaper respektive värdegrund8. 7Vård- och omsorgsassistenters kvalifikationer. 8Vård- och omsorgsassistenters kompetens – en litteraturgenomgång. Kommuner och Landsting har i sin strukturering av kvalifikationerna utgått från Bolognadeklarationen som beskriver lärandemål för utbildningar på högskolenivå. Deklarationen anger tre områden där individen bör besitta kompetens: Förhållningssätt och värderingar. Kunskaper och förståelse. Förmågor och färdigheter. Kravmärkt Yrkesroll har inte använt någon vedertagen modell för att strukturera sina yrkeskrav. Vi har också tittat på Europaparla- mentets och Europeiska rådets rekommendation om nyckelkom- petenser för livslångt lärande9 och Valideringsdelegationens beskrivning av tio generella kompetenser10. Den kompetens som formulerats i bägge dessa dokument gäller allt arbetsliv och är inte specifikt inriktade mot något yrkesområde. Exempel från Valide- ringsdelegationens generella kompetenser är kompetens att hantera information, att handla språkligt och kommunikativt, att lösa problem och att samarbeta. Exempel på EU:s nyckelkompetenser är kommunikation på modersmålet och på främmande språk, matematiskt kunnande, digital kompetens och lära att lära. Vårt val av kompetensområden, yrkeskrav samt struktur De kompetenser som beskrivs i dokumenten publicerade av Social- styrelsen, Kommuner och Landsting och Kravmärkt Yrkesroll spänner över ett vidare arbetsfält än omsorg och vård för äldre. Vi har dock använt oss av delar av samtliga tre dokument lik- som av underlagsrapporten till för att definiera kompetensområden för yrkeskraven. Vi har också använt samtliga tre dokument för att formulera vilka yrkeskrav som behövs. För att formulera kompetensområden och yrkeskrav har också möten och diskussioner med chefer och personal inom omsorg och vård för äldre liksom med andra yrkesgrupper, forskare, fackliga- och ideella organisationer varit viktiga underlag (se också 1.4 Samråd). Vi har också tagit hänsyn till tillsynsrapporter, forskningsrapporter och 9Europaparlamentets och rådets rekommendation om nyckelkompetenser för livslångt lärande. 2006/962/EG. Mot en nationell struktur. : , 2008. våra egna bedömningar av den framtida utvecklingen inom omsorg och vård för äldre. När det gäller struktur har vi funnit att Bolognadeklarationen, som Kommuner och Landsting använt, är bäst tillämpbar för våra syften. Yrkeskraven ska enligt uppdraget beskriva den kompetens som behövs i verksamheten. Trots detta har vi valt Bolognadeklarationens struktur eftersom vår bedömning är att yrkeskraven behöver passa in i ett erkänt utbildningssystem. Även om våra förslag i ett inledningsskede riktar sig till befintlig om- sorgspersonal som framförallt kommer att behöva validera befintlig kompetens, och eventuellt komplettera denna, är målet att de flesta personer som söker sig till arbete inom omsorg och vård för äldre ska ha en omsorgsutbildning. Det är därför viktigt att våra förslag passar in i utbildningsväsendets strukturer. Våra yrkeskrav behöver påverka kurser på gymnasienivå så att blivande omsorgs- personal kan erhålla kompetens via det offentliga skolväsendet. Bolognadeklarationens struktur är främst avsedd för utbildningar på högskolenivå, men vi anser att strukturen även kan användas för våra syften. I ICF, som är den struktur som till viss del använt, handlar två av fyra områden om kroppsliga funktioner. Eftersom vi anser att dessa i huvudsak inte är användbara för att beskriva den kompetens som vårt nya yrke kräver, och vi därför liksom bara kan använda delar av strukturen, anser vi att en av poängerna med att använda ICF faller. Kravmärkt Yrkesroll har inte använt någon vedertagen struktur vilket gör den mindre lämplig enligt vår bedömning. Valideringsdelegationens tio generella kompetenser och och Europeiska rådets rekommendationer om nyckelkompetenser är alltför generella och i vissa delar inte möjliga att tillämpa för att strukturera våra yrkeskrav. Det nya yrket kräver bred kompetens – Elva yrkeskrav föreslås Vi har utgått från de äldres behov och formulerat elva yrkeskrav inom följande kompetensområden som vi föreslår ska införas: 1.Värdegrund, förhållningssätt och värderingsförmåga. 3.Lagar och regler. 4.Det friska (normala) åldrandet. 7.Emotionell och social omsorg. 9.Måltid, kost och näring. 10.Omsorg och vård i livets slut. Yrkeskraven beskrivs närmare under respektive rubrik i betänkandet. Yrkeskraven är ett sätt att urskilja och beskriva de kompetenser det nya yrket ska omfatta men utgör självklart en för- enkling av verkligheten. Yrkeskraven går ibland in i varandra och ett krav är oftast en förutsättning för ett annat. De fem första yrkeskraven är generella och ska gälla i alla arbetssituationer. De följande sex yrkeskraven är uppgiftsrelaterade. Alltså måste alltid flera yrkeskrav kombineras i arbetet. Tillsammans utgör de elva yrkeskraven en odelbar helhet som beskriver den grundläggande kompetens som Äldreassistenten ska besitta. I yrkeskraven har vi tagit fasta på vilken kompetens vi bedömer behövs för att motsvara de framtida äldres behov av och efterfrågan på omsorg och vård. Det har bl.a. gjort att vi försöker att bättre integrera omsorgskompetens och vårdkompetens till en helhet. Det betyder att vi i yrkeskrav som benämns omsorg också inkluderar kompetens för att utföra vissa vårduppgifter. I t.ex. Funktionsbe- varande omsorg tar vi också upp att Äldreassistenten ska ha för- måga att på delegation från rehabiliteringspersonalen utföra rörelseprogram vilket innebär att de omfattas av hälso- och sjuk- vårdens ansvarsbestämmelser. Med yrkeskraven har vi också velat synliggöra kompetenser som kan vara eftersatta. En ytterligare ambition har varit att lyfta det specifika med yrket i för- hållande till andra yrkesgrupper som kommer i kontakt med den äldre.