sou · GVB365 · 2008-01-01 00:00:00 — Yrkanden i sådana frågor fram- ställs i den ansökan genom vilken talan om äktenskapsskillnad väcks. Har sådan talan redan väckts, får yrkandena framställas muntligen in- för domstolen eller skriftligen utan särskild stämning. Det nuvarande andra stycket har utmönstrats ur paragrafen. Änd- ringen är en följd av förslaget om en ny ordning för handläggning av ärenden om förordnande och entledigande av bodelningsför- rättare. Ändringen medför att det inte längre kommer att vara möjligt att vid tingsrätten ansöka om sådant förordnande i ett pågående mål om äktenskapsskillnad. Paragrafen har behandlats i avsnitt 10.2.1.1. 3 § När handlingen registrerats ska genast anteckna upp- giften i äktenskapsregistret. Begärs registrering av en gåva, ska låta föra in en kun- görelse om detta i Post- och . Detsamma gäller om makar gör en anmälan om bodelning enligt 9 kap. 1 § andra stycket eller om makarna eller en av dem ger in en bodelningshandling för registrering. Av paragrafen framgår att ansvaret för äktenskapsregistret flyttas från till . Ändringarna i första stycket är en följd av det förslaget. Den innebär att när en handling registrerats hos ska myndigheten också anteckna det i äktenskapsregistret. Handlingen ska enligt 16 kap. 4 § anses regi- strerad den dag handlingen kom in till . I andra stycket finns bestämmelser om kungörelse i tidning. Ändringen innebär att kravet på kungörelse i ortstidning slopas. Förslaget har behandlats i avsnitt 10.1.4. 3 § ska ge den andre maken tillfälle att yttra sig över an- sökan innan myndigheten meddelar beslut. Paragrafen har ändrats med hänsyn till den föreslagna nya ord- ningen, innebärande att ges ensam behörighet att för- ordna bodelningsförrättare. 4 § Till bodelningsförrättare får endast förordnas den som har samtyckt till det. Bodelningsförrättaren ska entledigas av om det finns skäl för det. Innan beslut fattas om entledigande ska bodelningsförrättaren få tillfälle att yttra sig. Förordnanden som meddelas när mål om äktenskapsskillnad pågår vid domstol upphör att gälla, om talan förfaller eller om målet avskrivs av annan anledning än den ena makens död. Paragraf har ändrats med hänsyn till den föreslagna nya ordningen med som beslutande myndighet. 7 a § Om det är skäligt med hänsyn till en makes ekonomiska och personliga förhållanden samt omständigheterna i övrigt, kan Skatte- verket på ansökan av denne besluta att ersättning till bodelnings- förrättare för högst fem timmars arbete ska betalas av allmänna medel på de villkor som anges i andra stycket (ersättningsgaranti). I fråga om sådan ersättning tillämpas 27 § rättshjälpslagen (1996:1619). Ersättning enligt den beslutade ersättningsgarantin ska betalas ut, om den make som har utverkat garantin har en andel i boet som efter avdrag för täckning av skulder är värd . Ersätt- ningen ska betalas ut till bodelningsförrättaren efter ansökan hos . Utbetalt belopp ska vid tillämpningen av 7 § tillgodoräk- nas samme make. Ändringarna i paragrafen anger den föreslagna nya ordningen att även ta över tingsrättens uppgift att besluta om ersätt- ning av allmänna medel och utbetalning därav till bodelningsför- rättare. 3 § Meddelar domstolen under rättegången beslut i frågor som avses i 14 kap. 7, 15 eller 16 §, ska talan mot beslutet föras särskilt. Beslut som fattar enligt 16 och 17 kap. får överklagas till den tingsrätt inom vars domkrets ärendet prövats. Skrivelsen med över- klagandet ska ges in till för be- slutet. Vid ett överklagande gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut. Ändringen i första stycket har gjorts med hänsyn till förslaget om en ny instansordning. Innehållet i andra stycket är nytt. Det anger att beslut i registreringsärenden och i ärenden om bodelningsförrättare får överklagas till den tingsrätt inom vars domkrets ärendet prövats. Av tredje stycket framgår att lagen om domstolsärenden ska tillämpas vid domstols handläggning av ett överklagande. 4 a § Vid handläggning som sker enligt lagen (1996:242) om dom- stolsärenden består tingsrätten av en lagfaren domare. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till ärendets beskaffenhet, får tingsrätten dock bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Paragrafens andra stycke har utmönstrats. Ändringen är en direkt följd av förslaget att handläggningen av ärenden om bodelningsför- rättare flyttas från tingsrätt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om en ansökan kommit in till tingsrätten för ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Ändringarna föreslås träda i kraft . Av en särskild övergångsbestämmelse framgår att om en an- sökan kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet, ska tings- rätten avsluta handläggningen av ärendet. 26.2Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1987:1022) om äktenskapsregistret 1 § ska föras av . Ändringen i paragrafen innebär att ansvaret för äktenskapsregistret flyttas från till . 2 § Tingsrätterna ska till äktenskapsregistret sända in uppgifter om 1.domar varigenom en vigsel har förklarats ogiltig eller domstolen har dömt till äktenskapsskillnad, 2.domar eller beslut varigenom domstolen har avgjort ett mål om äktenskapsskillnad utan att ha dömt till äktenskapsskillnad. Paragrafen har ändrats till följd av förslaget att handläggningen av registreringsärenden flyttas från tingsrätt till . För- slaget innebär att kommer att vara den myndighet som får anmälningar om bodelning samt ingivna bodel- ningshandlingar, äktenskapsförord och gåvohandlingar. Med hän- syn härtill har tingsrättens skyldighet enligt punkterna 3 och 4 att skicka uppgifter av detta slag till äktenskapsregistret utmönstrats. 4 § Uppgift om dom eller beslut ska sändas in till äktenskapsregistret från det att tiden för att överklaga avgörandet gick ut. Härvid ska det även anges om något överklagande har skett. Ändringarna i denna paragraf är en följd av förslaget att handlägg- ningen av registreringsärenden flyttas från tingsrätt till Skatte- verket. Se även författningskommentaren till 2 §. 7 § ska vara anordnat så, att de uppgifter som ska antecknas i registret lätt kan återfinnas. Den nya ordning som föreslås gälla för registreringsärenden inne- bär att uppgifter som ska antecknas i äktenskapsregistret kommer att tillföras registret både via domstol och . Paragrafen har därför ändrats på det sättet att äktenskapsregistret ska vara anordnat så att alla uppgifter som antecknas i registret ska vara lätta att hitta. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Om en anmälan som avses i 9 kap. 1 § andra stycket äktenskaps- balken kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet ska tingsrätten sända in uppgiften till äktenskapsregistret från den dag då handlingen kom in till domstolen. Detsamma gäller i fråga om inkomna bodelningshandlingar, äktenskapsförord och gåvohandlingar. Ändringarna föreslås träda i kraft . Av en särskild övergångsbestämmelse framgår att om en an- mälan eller ansökan om registrering kom in till tingsrätten före ikraftträdandet, ska tingsrätten sända uppgiften till och inte till . 26.3Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1987:1021) om kungörelse enligt Utredningen har föreslagit att kravet på kungörelse i ortstidning vid handläggning av registreringsärenden slopas. Till följd härav kan förordningen upphävas. 26.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1997:407) om ersättningsgaranti vid bodelning 5 § En ansökan från en bodelningsförrättare om utbetalning av er- sättningsgaranti skall innehålla uppgift om den ersättning som begärs för arbete samt vilken tid som har lagts ned på uppdraget. ningsförrättaren är skyldig att redovisa mervärdesskatt ska han eller hon ange hur stor del av ersättningen som utgör mervärdesskatt. Paragrafens andra stycke har utmönstrats. Ändringen har gjorts med hänsyn till förslaget om en ny ordning för handläggning av ärenden om ersättningsgaranti till bodelningsförrättare, inne- bärande att även tar över denna uppgift. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Om en ansökan om ersättningsgaranti kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser. Ändringarna föreslås träda i kraft . Av en särskild övergångsbestämmelse framgår att om en an- sökan kommit in till tingsrätten före ikraftträdandet, ska tings- rätten avsluta handläggningen av ärendet. 26.5Förslaget till förordning om registrering av handling enligt När har registrerat en handling enligt , ska handlingen förses med ett bevis om detta och därefter återlämnas till ingivaren. Förslaget om en ny förordning är en följd av förslaget att handlägg- ningen av registreringsärenden flyttas från tingsrätt till Skatte- verket. Föreskriften i den föreslagna förordningen motsvarar vad som gäller för tingsrättens handläggning (se 33 § förord- ningen [1996:271] om mål och ärenden i allmän domstol). Denna förordning träder i kraft . Förordningen föreslås träda i kraft . 26.6Förslaget till lag om ändring i 10 kap. Om förmyndare 5 § Har en underårig inte någon förmyndare, ska överförmyndaren förordna en sådan. Har förmyndare förordnats enligt första stycket på grund av att fadern eller modern är underårig, gäller förordnandet till dess fadern eller modern har uppnått myndig ålder. Paragrafens första stycke har ändrats med hänsyn till att överför- myndaren föreslås ta över tingsrättens uppgift att förordna för- myndare för underårig. I avsnitt 11.2.3 redovisar utredningen de situationer när förmyndare ska förordnas för underårig. Överförmyndarens beslut får enligt 20 kap. 6 § överklagas till tingsrätt. 13 § Behörig överförmyndare i frågor om förordnande eller entledig- ande av förmyndare är överförmyndaren för den kommun som anges i 11 kap. 25 § första och andra stycket. I paragrafen anges vilken överförmyndare som är behörig i frågor om förordnande och entledigande av förmyndare. Enligt förslaget ska behörig överförmyndare vara överförmyndaren i den kommun där den underårige är folkbokförd. Om den underårige inte är folk- bokförd i , ska i stället överförmyndaren för den kommun där den underårige vistas vara behörig överförmyndare. Reserv- forum ska vara överförmyndaren för . Änd- ringen i paragrafen har behandlats i avsnitt 11.2.6.2. 16 § Kan slutligt beslut inte ges i ärende om förordnande av förmyndare, får överförmyndaren, om den omyndiges angelägen- heter kräver omedelbar vård, förordna förmyndare för tiden till dess ärendet avgörs. Paragrafen har ändrats med hänsyn till förslaget att överförmyn- daren får fatta beslut om förordnande av förmyndare (jfr 11 kap. 18 § andra stycket). Enligt 20 kap. 6 § får överförmyndarens interimistiska beslut överklagas till tingsrätt (se prop. 1993/94:25 s. 295). 17 § Uppkommer fråga om att enligt 10 § entlediga en förmyndare och kan slutligt beslut inte ges , får överförmyndaren, om dröjsmål skulle medföra fara för den underårige, besluta att förmyn- daren ska skiljas från sitt uppdrag för tiden till dess ärendet avgörs. Innan överförmyndaren meddelar beslut enligt första stycket, ska för- myndaren beredas tillfälle att yttra sig, om det inte är fara i dröjsmål. Ändringen i första och andra stycket är en följd av förslaget att över- förmyndaren även ska få fatta beslut om entledigande av förmyn- dare. Paragrafen har också redigerats språkligt. 18 § Ansökan om förordnande eller entledigande av en förmyndare får göras av förmyndare, vårdnadshavare, den underårige själv, om han eller hon har fyllt , samt av hans eller hennes make eller sambo och närmaste släktingar. Frågor som avses i denna paragraf ska överförmyndaren också ta upp självmant, när det finns anledning till det. I ett ärende som avses i första stycket ska överförmyndaren ge en underårig som fyllt tillfälle att yttra sig, om det kan ske. Paragrafen har ändrats med hänsyn till att överförmyndaren tar över tingsrättens uppgift att förordna och entlediga förmyndare. Vissa språkliga justeringar har gjorts i paragrafen. 11 kap. Om god man och förvaltare 1 § Kan en förmyndare på grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte utöva förmynderskapet eller blir förmyndaren enligt 10 kap. 17 § skild från utövningen av det, ska överförmyndaren förordna god man att i förmyndarens ställe vårda den underåriges angelägenheter. När överförmyndaren enligt 10 kap. 17 § skiljer en förmyndare från utövningen av förmynderskapet får överförmyndaren förordna god man enligt första stycket. Om god man för underåriga utländska medborgare och underåriga statslösa personer finns bestämmelser i 4 kap. 3 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och för- mynderskap samt i lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn. I paragrafen finns bestämmelser som reglerar fall då den som är förmyndare för en underårig inte kan utöva förmynderskapet. Ändringen i andra stycket är en följd av utredningens förslag att överförmyndaren ska få besluta om förordnande och entledigande av förmyndare. 4 § Om någon på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person, ska rätten eller överförmyndaren, om det behövs, besluta att anordna godmanskap för honom eller henne. Ett sådant beslut får inte meddelas utan samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. När ett beslut meddelas enligt första stycket, ska rätten eller över- förmyndaren förordna en god man att utföra uppdraget. Om en god man i något annat fall ska förordnas på grund av ett beslut enligt första stycket, ska förordnandet meddelas av överförmyndaren. Ändringen i första stycket anger den föreslagna nya ordningen att överförmyndaren i de fall som inte ankommer på domstol ska få besluta om anordnande av godmanskap. Enligt 20 kap. 6 § får över- förmyndarens beslut överklagas till tingsrätt. I andra stycket innebär ändringen att den som anordnar ett god- manskap ska förordna en god man att utföra uppdraget. 4 b § Beslut enligt 4 § första stycket meddelas av överförmyndaren om den enskilde samtycker till att godmanskap anordnas för honom eller henne. Om någon annan än den enskilde motsätter sig att godmanskap anordnas ska överförmyndaren överlämna ärendet till rätten. Detsamma gäller om den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas i frågan. Paragrafen är ny. Den anger i vilka fall överförmyndaren får besluta om anordnande av godmanskap. Den anger vidare i vilka fall det alltjämt är rätten som ska anordna godmanskap. De föreslagna ändringarna innebär i praktiken att ett ärenden om anordnande av godmanskap alltid inleds hos överförmyndaren och att det först sedan ett ärende aktualiserats där i vissa fall blir nödvändigt att överlämna ärendet till tingsrätt för prövning i sak. I övrigt har paragrafens innehåll behandlats i avsnitt 11.3.6.2. Första stycket och andra stycket innebär att överförmyndaren är behörig att anordna godmanskap om den enskilde samtycker till att godmanskap anordnas för honom eller henne. Om den enskilde samtycker till åtgärden men någon annan som har rätt att ansöka om åtgärden motsätter sig att godmanskap anordnas (se 11 kap. 15 § första stycket), ska överförmyndaren dock överlämna ärenden till tingsrätten. Prövningen vid tingsrätt i en sådan situation hand- lar om den enskildes behov av god man. Överförmyndaren ska också överlämna ärendet till tingsrätten om den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas i frågan. 15 § Ansökan om förordnande av god man enligt 1–4 §§ eller för- valtare får göras av förmyndare, den som ansökningen avser, om han eller hon har fyllt , samt av hans eller hennes make eller sambo och närmaste släktingar. Ansökan om anordnande av god- manskap enligt 4 § eller förvaltarskap får göras av dem som har nämnts. Ansökan om anordnande av förvaltarskap får även göras av överförmyndaren. Ansökan om anordnande av förvaltarskap får också göras av god man som avses i 4 §. När det finns anledning till det ska rätten självmant ta upp frågor om förvaltarskap. Överförmyndaren har samma skyldighet när det gäller anordnande av godmanskap enligt 4 § eller förordnande av god man eller förvaltare. Ändringarna i paragrafen har gjorts med hänsyn till förslaget om att överförmyndaren får besluta om anordnande av godmanskap. 16 § I ärenden om förordnande av god man eller förvaltare för någon som har fyllt ska rätten eller överförmyndaren ge denna person tillfälle att yttra sig, om det kan ske. I ärenden om anordnande av godmanskap enligt 4 § eller för- valtarskap ska, om det inte är obehövligt, rätten eller överförmyndaren också inhämta yttrande från den enskildes make eller sambo och barn, överförmyndaren och vårdinrättning. Yttrande ska också, om det be- hövs, inhämtas från andra närstående samt från den eller de kommu- nala nämnder som fullgör uppgifter inom och den eller de nämnder som utövar ledning av omsorgsverksamheten. Den som ansökningen avser ska höras muntligen, om det kan ske utan skada för honom eller henne och det inte är uppenbart att han eller hon inte förstår vad saken gäller. Rätten eller överförmyndaren kan dock avstå från att höra den enskilde muntligen om han eller hon själv har gjort ansökan eller medgivit det ifrågasatta förordnandet eller det annars finns särskilda skäl. Bestämmelserna i andra stycket gäller även i ärenden hos överför- myndaren om förordnande av god man enligt 4 § eller förvaltare. Myndigheter och inrättningar som anges i andra stycket är skyldiga att lämna rätten och överförmyndaren sådana uppgifter som kan vara av betydelse i ärendet. Paragrafen har ändrats med hänsyn till förslaget om att överför- myndaren får besluta om anordnande av godmanskap. 17 § Innan rätten anordnar förvaltarskap ska den inhämta läkarintyg eller annan likvärdig utredning om den enskildes hälsotillstånd. Detta gäller även för överförmyndaren i ärenden om anordnande av godman- skap enligt 4 §, när den enskilde inte har lämnat sitt samtycke. Över- förmyndaren ska även i annat fall inhämta läkarintyg om det kan antas vara till fördel för utredningen i ärendet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om sådan utredning som avses i första stycket. Enligt den nuvarande ordningen är rätten vid handläggning av ären- den om anordnande av godmanskap skyldig att inhämta läkarintyg med avseende på den enskildes hälsotillstånd i de fall den enskilde inte lämnar sitt samtycke till åtgärden. Ändringen i första stycket innebär att den skyldigheten gäller överförmyndaren. Dessutom har det i första stycket införts en bestämmelse som innebär att överförmyndaren i princip alltid har möjlighet att inhämta läkar- intyg i ärenden om anordnande av godmanskap. 18 § Kan ett slutligt beslut inte ges i ett ärende om an- ordnande av godmanskap enligt 4 § eller förvaltarskap, får rätten eller överförmyndaren besluta att anordna godmanskap eller förvaltarskap för tiden till dess ärendet slutligt avgörs, om den enskildes angelägen- heter kräver omedelbar vård eller ett dröjsmål uppenbarligen skulle medföra fara för den enskildes person eller egendom. Ett sådant beslut kan meddelas även för den som är underårig att gälla från och med den dag då han eller hon fyller . Kan ett slutligt beslut inte ges i ett ärende om förord- nande av god man eller förvaltare, får överförmyndaren förordna god man eller förvaltare för tiden till dess ärendet slutligt avgörs, om ärendet brådskar av sådan anledning som anges i första stycket. Innan beslut enligt första eller andra stycket meddelas ska den som ansökningen avser ha fått tillfälle att yttra sig, om det kan ske utan större tidsförlust och utan skada för honom eller henne. Ett beslut enligt första stycket får när som helst ändras av rätten eller överförmyndaren. Överförmyndaren får när som helst ändra ett beslut enligt andra stycket. Paragrafen har ändrats med hänsyn till den föreslagna nya ord- ningen om anordnande av godmanskap. 19 § Om en god man eller förvaltare inte längre behövs, ska godman- skapet eller förvaltarskapet upphöra. Beslut om att godmanskap enligt 4 § ska upphöra fattas av rätten eller överförmyndaren. Beslut om att förvaltarskap ska upphöra fattas av rätten. I övriga fall fattas beslutet av överförmyndaren. Har god man förordnats enligt 3 § 1–5, ska överför- myndaren entlediga den gode mannen så snart den som förordnandet avser begär det. När en god man eller förvaltare har slutfört sitt upp- drag, ska han genast anmäla det till överförmyndaren. En god man eller förvaltare har rätt att på begäran bli entledigad från sitt uppdrag. Beslut om entledigande fattas av överförmyndaren. Ska godmanskapet eller förvaltarskapet fortsätta, är den gode mannen eller förvaltaren dock skyldig att kvarstå till dess en ny god man eller för- valtare har utsetts. Ändringen i första stycket anger den föreslagna nya ordningen att överförmyndaren även i vissa fall ska få besluta om upphörande av godmanskap. 19 b § Beslut enligt 19 § första stycket om att godmanskap ska upphöra på begäran av den enskilde fattas av överförmyndaren. Om någon annan än den enskilde motsätter sig att godmanskapet upp- hör ska överförmyndaren överlämna ärendet till rätten. Detsamma gäller om den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas i frågan. Paragrafen är ny. Den motsvarar det som föreslås gälla i fråga om ordningen för ärenden om anordnande av godmanskap. För en ut- förligare beskrivningen av paragrafens innebörd hänvisas därför till författningskommentaren till 4 b §. 23 § Rätten eller överförmyndaren är skyldig att pröva om omfatt- ningen av ett godmanskap enligt 4 § bör jämkas, om någon av dem som anges i 15 § första stycket eller den gode mannen ansöker om det. Rätten har samma skyldighet i fråga om förvaltarskap, om någon av dem som anges i 15 § första stycket eller förvaltaren ansöker om det. Rätten eller överförmyndaren kan också utan ansökan göra en sådan prövning. Innan rätten eller överförmyndaren meddelar beslut enligt första stycket, ska den gode mannen eller förvaltaren samt överförmyndaren och den enskilde ges tillfälle att yttra sig. Kan ett slutligt beslut inte ges , får rätten eller överför- myndaren meddela beslut i frågan för tiden till dess ärendet avgörs, om dröjsmål skulle medföra fara för den enskilde. I fråga om ett sådant beslut tillämpas bestämmelserna i 18 § tredje och fjärde styckena. I fråga om godmanskap enligt 1–3 §§ ska överförmyndaren pröva om godmanskapets omfattning bör jämkas. Bestämmelserna i första– tredje styckena ska också tillämpas vid handläggningen hos överför- myndaren av frågor om sådan jämkning. Paragrafen har ändrats med hänsyn till den föreslagna nya ordningen om anordnande av godmanskap. 23 b § Beslut enligt 23 § första stycket om jämkning av godmanskap på begäran av den enskilde fattas av överförmyndaren. Om någon annan än den enskilde motsätter sig att godmanskapet jämkas, ska överförmyndaren överlämna ärendet till rätten. Detsamma gäller om den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas i frågan. Paragrafen är ny. Den motsvarar det som föreslås gälla i fråga om ordningen för ärenden om anordnande och upphävande av god- manskap. För en utförligare beskrivningen av paragrafens innebörd hänvisas därför till författningskommentaren till 4 b §. 25 § Behörig domstol i frågor som gäller förvaltarskap är tingsrätten i den ort där den enskilde är folkbokförd. Om den enskilde inte är folkbokförd i , är tingsrätten i den ort där den enskilde vistas behörig domstol. Behörig överförmyndare i frågor om godmanskap enligt 1, 2 och 4 §§ eller lagen (2005:429) om god man för ensamkommande barn samt i frågor om förvaltarskap är överförmyndaren för den kommun där den enskilde är folkbokförd. Om den enskilde inte är folkbokförd i , är överförmyndaren för den kommun där den enskilde vistas behörig överförmyndare.