sou · GVB368 · 2008-01-01 00:00:00 — Att personvalsdelta- gandet är lägre i kommuner med stor inflyttning stärker slutsatsen 16Båda sambanden signifikanta på 95 procents säkerhetsnivå (kontroll för kommuntyp). 17Inte heller i landstings- och kommunalvalen finns krav på att kandidaterna ska vara bosatta i den valkrets de kandiderar (i kommunalvalet förekommer valkretsar endast i vissa kommuner). Däremot finns krav på att kandidaterna ska vara folkbokförda i eller kommunen. ovan, att sammanhållna enheter är gynnsamma för ett högt person- valsdeltagande. Vilka väljare personröstar? Personvalsdeltagandet varierar således förhållandevis stort mellan olika delar av landet. Nästa fråga i utvärderingen gäller om och i så fall hur personvalsdeltagandet skiljer sig mellan olika delar av befolkningen. Nedan redovisas resultat från valundersökningarna, som statsvetaren har tagit fram på Grundlags- utredningens uppdrag (2007). Resultaten visar hur stor andel av väljarna i olika befolkningsgrupper som avgav personröst i riksdagsvalet. Hur högt var personvalsdeltagandet bland kvinnliga och manliga väljare, yngre och äldre väljare, låg- och högutbildade väljare etc.? Vidare redovisas personvalsdeltagandet bland väljare med olika förhållningssätt till partier och politik. Personröstar till exempel partibytare och partitrogna väljare i olika stor utsträck- ning? Vad gäller personvalsdeltagandet i olika befolkningsgrupper visar det sig att skillnaderna som regel är förhållandevis små, åtminstone jämfört med andra deltagandeformer. Som framgår av tabell 2.6 personröstade bl.a. män och kvinnor, pensionärer, arbetslösa och förvärvsarbetande, arbetare och tjänstemän och offentliganställda och privatanställda i ungefär lika hög utsträckning riks- dagsval, . Vissa skillnader finns dock som är värda att notera. Yngre väljare personröstade val i större utsträckning än äldre väljare. Jämfört med riksdagsval har skillnaden mellan olika åldersgrupper ökat, då personvalsdeltagandet var i stort sett lika högt i alla åldersgrupper. Det visar sig också att det framför allt var bland väljare som personvalsdeltagandet gick ned . Bland yngre väljare var däremot nivån på personvalsdeltagandet i stort sett oförändrad; har personvalsdeltagandet dock minskat även bland yngre väljare. Tabell 2.6 Andel personröstande väljare i riksdagsvalet i olika befolkningsgrupper 1998–2006 (procent) Ålder (år) Källor: KU 2003/04:URD6 s. 17, 2007. Vidare framgår av tabellen att högutbildade väljare riks- dagsval personröstade i större utsträckning än lågutbildade väljare (). Mönstret är ungefär detsamma som i tidigare valundersökningar, men skillnaden mellan hög- och låg- utbildade har ökat något jämfört med . Valundersökningen visar också att personröstning var klart vanligare bland utrikes födda väljare än bland väljare födda i (respektive ). Resultatet är detsamma som vid tidigare valundersökningar och bekräftar således bilden av att väljare med utländsk bakgrund är mer benägna att personrösta än andra väljare. Värt att notera är att personvalsdeltagandet bland utrikes födda väljare i stort sett är oförändrat – vilket i sig är unikt – medan det har gått ned bland svenskfödda väljare. Andelen person- röstande har varit högre bland utrikes födda än bland svenskfödda, men skillnaden har således ökat sedan person- valspremiären. Bland dem som vuxit upp utanför visar det sig framför allt vara väljare som vuxit upp i som person- röstar – i senaste valet personröstade över hälften av dessa () – men även väljare som vuxit upp utanför person- röstar i större utsträckning än de som vuxit upp i . En grupp väljare som däremot personröstar i förhållandevis liten utsträckning är de som vuxit upp i något av de nordiska länderna utanför . riksdagsval valde endast var tionde sådan väljare att avge personröst. Personvalsdeltagandet bland dessa var således klart lägre än bland dem med som uppväxtland. Förhållande till partier och politik Ett argument för personval har varit att partierna har minskat i betydelse som kanaler för medborgarnas politiska engagemang. När allt färre är medlemmar i ett politiskt parti, partiidentifika- tionen sjunker och förtroendet för politik i allmänhet är lågt har det particentrerade valsystemet ansetts behöva kompletteras. Genom personvalsinslaget i valsystemet ges det till synes växande antalet medborgare som inte hyser särskild sympati för något enskilt parti möjlighet att rösta på den person de vill ha som representant. Personvalet erbjuder kort sagt ett alternativ för väljare som inte känner tillhörighet till ett visst parti eller vill pla- cera sig på den partipolitiska skalan utan som hellre fäster vikt vid kandidaternas egenskaper. I tabell 2.7 redovisas samband mellan olika politiska variabler och personröstning. Vad riksdagsval beträffar visar det sig att väljare som hade bytt parti och som saknade partiidentifikation personröstade i mindre utsträckning än väljare som inte hade bytt parti och som kände hög grad av partiidentifikation. Till exempel personröstade av dem som uppgav sig vara starkt över- tygade anhängare till ett visst parti, medan motsvarande andel bland dem som inte ansåg sig stå nära något parti bara var knappt hälften () så stor. Föreställningen att personvalet skulle utgöra ett alternativ för de väljare som inte placerar in sig själva på den partipolitiska skalan får med andra ord inget stöd i valunder- sökningen. Tabell 2.7 Andel personröstande väljare i riksdagsvalet bland personer med olika partibytarbenägenhet, partiidentifikation, politiskt intresse, politisk kunskap, politiskt förtroende 1998–2006 (procent) Kommentar: Procentbasen har definierats som samtliga väljare som fått frågan om personröstning och som röstade på något parti. Personer som besvarat frågan om personröstning med vet ej ingår inte i procentbasen. Politisk kunskap bygger på en lång serie av person- och sakkunskapsfrågor som slagits samman till ett kunskapsindex och sedan delats in i fem grupper. Av tabellen framgår vidare att personvalsdeltagandet är högst bland de väljare som är mycket intresserade av politik och som uppvisar goda politiska kunskaper. Väljare med lägre politiskt intresse och sämre politiska kunskaper personröstar i mindre utsträckning. Det är även bland väljare som har stort förtroende för politiker som personröstningen är mest utbredd, medan väljare som hyser litet politikerförtroende personröstar i mer begränsad utsträckning. Resultaten visar att personvalet främst har fungerat som en påverkanskanal för de väljare som är politiskt intresserade och kunniga och som känner sig hemma i den etablerade partipolitiska strukturen. Väljare som däremot känner sig utanför denna struktur och som är ointresserade av politik avstår som regel från att avge personröst. Skäl att inte personrösta har uppmärksamheten riktats mot de väljare som person- röstar. Den stora majoriteten avstår emellertid från att avge person- röst. I senaste riksdagsvalet valde, som framgått, nästan åtta av tio väljare att inte avge personröst. Av intresse är självklart vilka skäl dessa väljare hade för att inte personrösta. valunder- sökning ställdes dock ingen fråga om detta. I 1998 och valundersökningar däremot ombads de väljare som inte person- röstade att ange de viktigaste skälen därför. Det klart vanligaste skälet som då uppgavs var otillräckliga kunskaper som kandidaterna (KU 2003/04:URD6 s. 28 f., 2007). valunder- sökning angav knappt hälften av dem som inte personröstade detta skäl, vilket i och för sig var en viss nedgång jämfört med då drygt hälften angav otillräckliga kandidatkunskaper som skäl för att de inte personröstade. Näst vanligaste skälet var motstånd till personval. Även andelen som uppgav detta minskade dock , från . Andra skäl var mindre vanliga, till exempel ointresse för personval (), svårighet att välja () och avsaknad av bra kandidater(). Det sätt på vilket personvalssystemet är utformat förefaller ha ringa betydelse för dem som avstår från att personrösta. val- undersökning angav endast ett fåtal att de avstått på grund av att personvalspärren är så hög att personvalet saknar betydelse (4 procent), och än färre angav att de avstått för att de tyckte person- valet var krångligt ().18 Ett argument som ofta framförs för personval är att det kan aktivera väljarkåren och leda till ett högre valdeltagandet (Karvonen 2002 s. 28). Särskilt sägs detta gälla grupper i väljarkåren som annars vanligtvis deltar i mindre utsträckning i politiken (2004 s. 191). Tanken är att personvalet motiverar kandi- daterna att öka sina kontakter med väljarna i valrörelsen och ökar väljarnas intresse inför valet då de inte längre bara kan påverka partisammansättningen utan även personsammansättningen i de politiska församlingarna. Kort sagt blir kandidaterna mer beroende av väljarnas direkta stöd och valen blir mer meningsfulla för väljarna. Å andra sidan har betonats vikten av att valordningen är begriplig för väljarna (SOU 1993:21 s 58). Om personvalet upplevs som komplicerat kanske personer avstår helt från att rösta med lägre valdeltagande som följd. Utvärderingen av det första Europa- parlamentsvalet, 1995, visade också att flera väljare avstått från att rösta på grund av krångliga regler om personröstning (SOU 1996:66 s. 56). Något tydligt stöd för att länder med personval skulle ha högre eller lägre valdeltagande än länder utan personval finns inte i litteraturen (till exempel Karvonen 2002 s. 32). Vad gäller hade Rådet för utvärdering av val bl.a. i uppgift att utvär- dera om, och i så fall på vilket sätt, personvalsreformen påverkade det allmänna valdeltagandet (SOU 1999:136). Rådet kunde kon- statera att valdeltagandet val var det lägsta på mycket (s. 92 f.). Undersökningar som genomfördes på uppdrag av rådet visade dock att personröstningsreglerna, som hade förenklats sedan Europaparlamentsvalet , inte hade upplevts som svåra att förstå. Vidare visade inte den officiella valstatistiken på något tydligt samband mellan personröstningens omfattning och det all- männa valdeltagandet. I vissa valkretsar var andelen personröstande lägre än genomsnittet medan det allmänna valdeltagandet var högre än genomsnittet. I andra valkretsar var andelen personröstande högre än genomsnittet medan det allmänna valdeltagandet var lägre 18 Det bör nämnas att varje svarande i de refererade undersökningarna kunde ange flera skäl till varför han eller hon inte personröstade. Rådet tolkade resultaten som att det inte fanns något samband mellan införandet av personval och det låga val- deltagandet (s. 155). Förklaringar till det sjunkande valdeltagandet fick sannolikt, menade rådet, sökas i faktorer som ligger utanför själva valsystemets ram. Hur såg då sambandet mellan personröstning och valdeltagande ut val? I tabell 2.8 visas samband mellan andel person- röstande och valdeltagandet i riksdagsvalet, kommunalvalet och landstingsvalet på kommunnivå. Som framgår är sambandet nega- tivt i alla tre valen.19 I kommuner där andelen personröstande är hög tenderar således valdeltagandet att vara lågt och i kommuner där andelen personröstande är låg tenderar valdeltagandet vara högt. Naturligtvis finns kommuner där det ser ut på motsatt sätt, till exempel där både personvalsdeltagandet och valdeltagandet är lågt, men sambanden i tabellen är förhållandevis starka. Sambands- analysen ger med andra ord inget stöd för uppfattningen att personval stimulerar till högre valdeltagande, snarare tvärtom. Tabell 2.8 Samband mellan valdeltagande och andel personröster på kommunnivå i de allmänna valen (Pearsons r) –0,34 deltagande 2002–2006 –0,32 deltagande 2002–2006 –0,35 deltagande 2002–2006 Kommentar: Antalet kommuner uppgår i analyserna gällande riksdagsval och kommunalval till 290 och gällande landstingsval till 289 (är landstingsfri kommun). 19 Samtliga samband signifikanta på 99 procents säkerhetsnivå. Att jämföra nivån på personvalsdeltagandet med nivån på det allmänna valdeltagandet säger dock föga om personvalets eventuella effekt på valdeltagandet. Som statsveten- skaplig forskning har visat finns det flera faktorer som kan förklara valdeltagandet, till exempel föreningsaktivitet, förtroende för andra människor, politiskt intresse och partiidentifikation (se vidare 2003, 1999). Nivån på valdelta- gandet torde således förklaras av främst sådana faktorer. Det inne- bär dock inte att personvalet helt kan sägas saknas betydelse för valdeltagandet. En sådan fråga måste studeras longitudinellt. Det väsentliga är då inte nivåerna i sig på det allmänna valdeltagandet och andelen väljare som personröstar. Vad som i stället har bety- delse är om valdeltagandet förändras (stiger eller sjunker) från ett val till ett annat och om den förändringen i så fall har samband med hur personvalet har fungerat i de två valen. Studeras enbart den nationella nivån härvidlag kan konstateras att valdeltagandet sjönk mellan 1994 och 1998 års val, då person- valet infördes. Mellan 1998 och 2002 års val sjönk både valdeltagandet och andelen väljare som personröstade. Vid val steg däremot valdeltagandet något medan personröstandet fort- satte att sjunka. Valdeltagandet är fortfarande klart lägre än före personvalsreformen. Sammantaget finns på denna övergripande nivå inget som talar för att personvalet haft någon inverkan, positiv eller negativ, på det allmänna valdeltagandet. Bilden är emellertid alltför grov och störs bl.a. av att det kan finnas skillnader mellan de olika valrörelserna som påverkat valdeltagandet, till exempel om valrörelsen varit jämn och spännande vilket verkar engagerande på väljarna (jfr Franklin 2004). Vidare beaktas inte att personvalet kan ha fungerat olika bra i olika delar av landet. Det finns därför anledning att i stället studera förändringarna på kommunnivå. Frågan är om det i kommunerna finns samband mellan förändring i valdeltagandet och förändring i andel väljare som personröstar i riksdagsvalet, kommunalvalet respektive lands- tingsvalet. Studeras frågan på detta sätt utnyttjar man information om på vilket sätt personvalet fungerar i olika delar av landet. Genom att studera själva förändringen konstanthålls dessutom sådana faktorer som återkommande förklarar varför valdeltagandet är högt i vissa kommuner och lågt i andra. Av tabell 2.8 framgår att det finns samband mellan förändringar i valdeltagandet och förändringar i andel personröstande och att de går i positiv riktning. I kommuner där andelen som personröstade ökade , alternativt minskade i endast begrän- sad utsträckning, ökade i genomsnitt också valdeltagandet. I kom- muner där minskningen av andelen personröstande var mer mar- kant minskade i genomsnitt även valdeltagandet. I synnerhet gäller detta i kommunalvalet20 och landstingsvalet21. I riksdagsvalet är sambandet svagare22. Som framgått ovan har diskussionen om personvalets möjliga effekt på valdeltagandet till stor del gällt grupper i valmanskåren vars politiska deltagande är lägre än andra gruppers. I synnerhet har dess betydelse för invandares valdeltagande diskuterats. Möjlig- heten att avge personröst har för dessa ansetts kunna leda till mobi- lisering av väljare som annars inte skulle ha röstat (Togeby 2004 s. 310). En annan grupp i valmanskåren som diskuterats är unga förstagångväljare (2004 s. 191). Under- sökningar har indikerat att personvalet haft en positiv inverkan på invandrares valdeltagande (till exempel kommuner och landsting 2002 s. 10, 2000). Datamaterialet som legat till grund för undersökningarna har dock inte tillåtit några mer säkra eller långtgående slutsatser. Inte heller i denna rapport finns möjlighet till sådana på grund av otillräckliga data. Det kan dock noteras att de ovan konstaterade positiva sambanden mellan förändring i valdeltagandet och förändring i andel väljare som personröstar visar sig vara ännu starkare när enbart kommuner där det bor en stor andel (eller mer) med utländsk bak- grund23 studeras.24 I kommuner där det bor en mindre andel () med utländsk bakgrund är sambanden klart svagare.25 Detta skulle kunna tyda på att personvalet, när det fungerar väl, mobiliserar invandrare att gå och rösta; till bilden hör även, som konstaterats ovan, att utrikes födda, personröstar i högre grad än svenskfödda. Vad gäller personvalets mobiliserande verkan på yngre väljare saknas dock motsvarande samband. Studeras enbart kommuner där det bor en stor andel (femton procent eller mer) invånare mellan 18 och 29 år26 finns nämligen inget nämnvärt 20Signifikant på 95 procents säkerhetsnivå. 21Signifikant på 99 procents säkerhetsnivå. 22Ej signifikant på 90 procents säkerhetsnivå (p-värde = 0,11). 23Med utländsk bakgrund avses här utrikes födda med två utrikes födda föräldrar och inrikes födda med två utländska föräldrar. 24Sambandet (Pearsons r) är signifikant på 99 procents säkerhetsnivå i alla tre valen (N = 134i respektive val). 25Inte i något av de tre valen är sambandet (Pearsons r) signifikant på 90 procents säkerhetsnivå (N = 156 i riksdagsvalet respektive kommunalvalet och 155 i landstingsvalet). 26Analysen inkluderar således även icke förstagångsväljare. samband mellan förändring i valdeltagandet och förändring i andel väljare som personröstar.27 Det vore för långtgående att mot bakgrund av resultaten i undersökningen dra slutsatsen att personvalet aktiverar väljarkåren och stimulerar valdeltagande. Sådana slutsatser kräver ytterligare analys och annan typ av data än den som har funnits tillgänglig i denna undersökning. Till exempel kan inte uteslutas andra, bakom- liggande faktorer som påverkar både väljarnas benägenhet att delta i valet och deras benägenhet att avge personröst. Vad gäller invand- rares deltagande är här inte heller fastställt att det konstaterade sambandet mellan förändring i valdeltagande och förändring i andel som personröstar gäller just invandrarna i de invandrartäta kom- munerna. Vad som ändå torde kunna sägas är att resultaten i alla fall inte motsäger vad som har påståtts om personvalets positiva effekt på främst invandrares valdeltagande. Resultaten indi- kerar tvärtom ett visst stöd för dessa påståenden. Inledningsvis kan konstateras att de flesta väljare tycks nöjda med det nuvarande personvalssystemet. Drygt hälften av dem anser att den nuvarande ordningen erbjuder ett lagom stort personvalsinslag. En fjärdedel vill antingen minska eller helt avskaffa personvals- inslaget. Andelen väljare som vill öka personvalsinslaget är i klar minoritet. indikerar resultaten från valundersök- ningarna att det stöd som redan inledningsvis fanns för personvalet bland väljarna långsamt har stärkts och att personvalet nu accepteras av flertalet, men det finns ingen efterfrågan på ett val- system med ett större personvalsinslag än vad som gäller . Trots väljarnas attityd till personvalet har andelen väljare som utnyttjar möjligheten att avge personröst minskat för varje val sedan personvalspremiären val. I senaste valet, 2006, personröstade i riksdagsvalet, i kommu- nalvalet och i landstingsvalet. Personvalsdeltagandet ligger därmed väsentligt under de nivåer som förutspåddes inför personvalsreformen. Efter det första personvalet gjorde Rådet för utvärdering av val bedömningen att personvalsdeltagandet 27 Inte i något av de tre valen är sambandet (Pearsons r) signifikant på 90 procents säkerhetsnivå (N = 127 i riksdagsvalet respektive kommunalvalet och 126 i landstingsvalet). skulle komma att öka. kan alltså konstateras att utvecklingen har gått i motsatt riktning. Någon genomgång av hur många personvalskampanjer som bedrevs val har såvitt känt inte presenterats, men det kan konstateras att ökade antalet kampanjer betydligt (se avsnittet Partierna och personvalet). Att den succes- siva nedgången skulle ha sin grund i att allt färre kandi- dater driver egna personvalskampanjer är därför mindre sannolikt. Vidare är regelverket kring personval oförändrat, så inte heller det torde förklara att personvalsdeltagandet fortsatt att minska. Orsa- kerna får sökas på annat håll. Värt att notera är då att utvecklingen av personvalsdeltagandet ser olika ut i olika delar av landet. I flertalet kommuner minskade personvalsdeltagandet i såväl riks- dagsvalet som kommunal- och landstingsvalen, men i en del kom- muner ökade det i alla tre valen. I ytterligare ett antal kommuner utvecklades personvalsdeltagandet olika i de tre valen. Till exempel finns kommuner där personvalsdeltagandet ökade i kommunalvalet men minskade i riksdagsvalet. En jämförande studie av utveck- lingen i olika kommuner skulle kunna ge kunskap om varför personvalsdeltagandet går upp respektive ned trots att regelverket är oförändrat. Vidare när personvalsdeltagandet i olika delar av landet jämförs framkommer att det finns stora variationer och att det tycks finnas ett samband mellan valkretsstorlek och personvalsdeltagande. I små riksdagsvalkretsar personröstar väljarna genomsnittligt sett i större utsträckning än i stora riksdagsvalkretsar. Det visar sig också att väljare i små kommuner tenderar att personrösta i större utsträck- ning än väljare i stora kommuner i kommunalvalet samt att väljare i små landsting tenderar att personrösta i större utsträckning än väljare i stora landsting i landstingsvalet. Till större delen beror sambanden dock på skillnader mellan olika kommuntyper. Till exempel personröstar storstadsbor i mindre utsträckning än gles- bygdsbor. Även vid kontroll för kommuntyp kvarstår dock ett visst samband som indikerar att stora enheter har negativt samband med personvalsdeltagandet. Främst märks detta i kommunalvalet, men sambandet finns även för valkretsar i riksdagsvalet och lands- ting i landstingsvalet. Ett annat resultat i rapporten är att en ökad geografisk mobilitet bland väljarna kan påverka personvalsdelta- gandet negativt. Det visar sig nämligen att personvalsdeltagandet i kommunalvalet tenderar att vara lägre i kommuner med stor inflyttning än i kommuner med liten inflyttning. tanke är att benägenheten att rösta på inte bara parti utan även en viss person ökar om väljarna är förankrade i den enhet valet avser. Om så är fallet innebär det att ett samhälle där invånarna i stor utsträckning flyttar mellan olika städer och regioner har sämre förutsättningar för ett högt personvalsdeltagande, allt annat lika. När olika grupper bland väljarna studeras framkommer att personvalsdeltagandet är förhållandevis jämt fördelat. Till exempel personröstade män och kvinnor i samma utsträckning riksdagsval. Några skillnader värda att framhållas finns ändock. Yngre väljare personröstade mer än äldre och högutbildade person- röstade mer än lågutbildade. Det rör sig emellertid knappast om några alarmerade skillnader och dessutom har skillnaderna inte varit konstanta . En grupp som dock genomgående tycks urskilja sig genom ett klart högre personvalsdeltagande än andra är utrikes födda väljare. Dessa väljare avgav personröst i klart större utsträckning än väljare födda i . Ända sedan personvalet infördes har denna skillnad funnits och den har dessutom ökat över tiden, främst på grund av att personvalsdeltagandet gått ned bland svenskfödda väljare. Noteras kan att valdeltagande är lägre bland utrikes födda än bland födda i födda är med andra ord en grupp i befolkningen som kännetecknas av lågt val- deltagande men högt personvalsdeltagande. Även yngre väljare kännetecknas av lägre valdeltagandet och något högre personvalsdeltagande, medan höginkomsttagare kännetecknas av både högre valdeltagande och högre personvalsdeltagande. Väljarnas personvalsdeltagande kan även studeras utifrån deras förhållningssätt eller inställning till partier och politik. Det visar sig då att väljare som är trofasta ett parti och som uppger att de identi- fierar sig med ett visst parti personröstade i större utsträckning än väljare som byter parti mellan valen och som uppger att de inte identifierar sig med ett visst parti. Föreställningen att personvalet skulle fungera som en påverkanskanal för personer som inte känner sig hemma i partipolitiken får följaktligen inget stöd i undersök- ningen.