sou · GWB3100 · 2008-11-17 00:00:00 — En villkorlig återkallelse kan omvandlas till en vanlig återkallelse och då mister körkorts- innehavaren behörigheten. Varning innebär en registrering i väg- trafikregistret men behörigheten att köra kvarstår. Om en ny förseelse inträffar kommer det faktum att en varning Rättsverkningar och andra följder av brott har utfärdats att påverka vilket körkortsingripande som ska väljas. Även den som kör motorfordon i med ett utländskt körkort omfattas av de svenska reglerna om körkortsingripande. I stället för att återkalla ett utländskt körkort beslutas att körkortet inte längre gäller i . Detta regleras i 6 kap. 5 § KKL. Körkortet ges tillbaka till föraren vid dennes utresa från . Ett trafikbrott som en innehavare av ett svenskt körkort gör sig skyldig till utomlands kan under förutsättning att trafik- brottet har sin motsvarighet i svensk lag leda till körkortsingri- pande i med stöd av lagen (1971:965) om straff för trafik- brott som begåtts utomlands. Regeringen har tillsatt en utredning – (dir. 2006:119, 2007:128 och 2008:76) – som bl.a. har till uppgift att se över bestämmelserna om körkortsindragningar i KKL. Utred- ningen beräknas vara klar . En annan utred- ning har i ett betänkande föreslagit att beslut om rätt att köra motorfordon med alkolås får meddelas i stället för körkortsåterkallelse för den som har begått rattfylleri- brott till följd av alkoholförtäring (SOU 2008:84). I 5 kap. 3 § KKL anges i åtta punkter i vilka situationer ett körkort kan återkallas. Bestämmelsen har följande lydelse. Ett körkort ska återkallas 1.om körkortshavaren har brutit mot 1 § andra stycket, 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott eller 30 § första, andra eller tredje stycket lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg eller 10 kap. 2 § första, andra eller tredje stycket järnvägslagen (2004:519), 2.om körkortshavaren har brutit mot 5 § lagen om straff för vissa trafikbrott och överträdelsen inte kan anses som ringa, 3.om körkortshavaren genom upprepade brott i väsentlig grad har visat bristande vilja eller förmåga att rätta sig efter de bestämmelser som gäller i trafikens eller trafiksäkerhetens intresse för förare av motordrivet fordon eller spårvagn, 4.om körkortshavaren i annat fall vid förande av ett motordrivet fordon eller en spårvagn har överskridit högsta tillåtna hastighet, kört mot rött ljus, underlåtit att iaktta stopplikt, kört om vid övergångs- ställe eller brutit mot någon annan regel som är väsentlig från trafik- säkerhetssynpunkt, allt om överträdelsen inte kan anses som ringa, Rättsverkningar och andra följder av brott 5.om körkortshavaren på grund av opålitlighet i nykterhetshän- seende inte bör ha körkort, 6.om det med hänsyn till annat brott som körkortshavaren har gjort sig skyldig till kan antas att han inte kommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvar i trafiken eller om han på grund av sina personliga förhållanden i övrigt inte kan anses lämplig som förare av körkortspliktigt fordon, 7.om körkortshavarens förutsättningar för rätt att köra ett körkorts- pliktigt fordon är så väsentligt begränsade genom sjukdom, skada eller dylikt att han från trafiksäkerhetssynpunkt inte längre bör ha körkort, 8.om körkortshavaren inte följer ett föreläggande att ge in läkarintyg eller bevis om godkänt förarprov. Den första punkten omfattar återkallelser som grundas på brotten grov vårdslöshet i trafik, rattfylleri och grovt rattfylleri samt onykterhet i järnvägstrafik. Såväl alkoholrattfylleri som drogratt- fylleri omfattas. Den andra punkten avser brottet smitning. Den tredje punkten avser upprepad trafikbrottslighet. Bestäm- melsen kommer främst till användning vid upprepade trafikför- seelser av mindre allvarligt slag, t.ex. måttliga hastighetsöver- trädelser och mindre allvarliga brister i fordonets utrustning. Även trafikrelaterade förseelser som inte har begåtts vid färd, t.ex. skatte-, försäkrings- och registreringsförseelser avses. Bestämmelsen i fjärde punkten tar sikte på överträdelser av de grundregler som måste iakttas för att trafiksäkerheten ska kunna upprätthållas (prop. 1975/76:155 s. 92). Det rör sig om enstaka allvarligare trafikförseelser. Ett körkort ska återkallas enligt denna punkt för den som i väsentlig mån har överskridit högsta tillåtna hastighet, kört mot rött ljus, underlåtit att iaktta stopplikt, kört om vid övergångsställe eller brutit mot någon annan regel som är väsentlig för trafiksäkerheten. Det sistnämnda kan gälla exempelvis körning i uttröttat tillstånd, omkörning trots mötande trafik, otill- räckligt avstånd till framförvarande fordon, grov olovlig körning eller allvarliga brister i fordonets utrustning. Återkallelse av körkortet enligt sjätte punkten ska ske också om det med hänsyn till annat brott kan antas att körkortshavaren inte kommer att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvar i trafiken. Detsamma gäller om han eller hon på grund av sina personliga förhållanden i övrigt inte kan anses lämplig som förare av ett körkortspliktigt fordon. Bakgrunden till bestämmel- sen är att undersökningar visar att personer som i sin allmänna livsföring brister i hänsyn till andra eller som på annat sätt visar Rättsverkningar och andra följder av brott prov på en ansvarslös inställning och en bristande social anpassning påfallande ofta visar samma negativa egenskaper när de uppträder i trafiken (SOU 1957:18 s. 117). Frågan om körkortet ska återkallas på grund av allmän brottslighet ska prövas efter en helhetsbedöm- ning av körkortshavarens person och hur han eller hon kan för- väntas uppträda i trafiken. Stor vikt ska läggas vid de personliga förhållandena och hur bilden av personens framtid ter sig. Vid kvalificerad brottslighet – som t.ex. har bedrivits yrkesmässigt eller varit särskilt grov, långvarig eller hänsynslös – bör innehav av kör- kort i regel vägras. Även kombinationen av allmän brottslighet och trafikbrottslighet bör uppmärksammas (prop. 1975/76:155 s. 72). I helhetsbedömningen ska också valet av påföljd beaktas och åter- kallelse bör ofta kunna underlåtas beträffande personer som har dömts till böter, villkorlig dom, skyddstillsyn eller till kortare fängelsestraff. När det gäller vilka brott som kan leda till återkal- lelse har tonvikten lagts på våldsbrott och narkotikabrott. Till personliga förhållanden i övrigt har ibland hänförts t.ex. smärre narkotikabrott, där föraren varit narkotikaberoende och körkortsinnehav därför inte ansetts lämpligt. Enligt punkterna 5, 7 och 8 kan ett körkort också återkallas på andra grunder än körkortsinnehavarens brottslighet. Enligt 5 kap. 6 § KKL ska det vid körkortsåterkallelse enligt 5 kap. 3 § 1–6 bestämmas inom vilken ett nytt körkort inte får utfärdas. Spärrtiden ska vara lägst en månad och högst . Om körkortet återkallas enligt 5 kap. 3 § 1 KKL och det är fråga om grovt brott (grovt rattfylleri och grov vårdslöshet i trafik), ska spärrtiden bestämmas till lägst . Interimistiskt beslut om återkallelse och omhändertagande av körkort Ett körkort ska återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgö- rande av återkallelsefrågan om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas slutligt på någon av de grunder som avses i 5 kap. 3 § 1–7 KKL. Om beslutet grundas på misstanke Rättsverkningar och andra följder av brott om brottslig gärning, ska beslutets giltighetstid begränsas enligt vad som gäller för spärrtid (5 kap. 5 § KKL). eller åklagare kan enligt 7 kap. 4 § KKL besluta om att ett körkort ska omhändertas bl.a. om det på sannolika skäl kan antas att körkortet kommer att återkallas enligt 5 kap. 3 § 1 eller 4 KKL. Även och har i vissa fall en sådan befogenhet. Om körkortet ska omhändertas på grund av brott som avses i 5 kap. 3 § 4 KKL får körkortshavaren medges rätt att närmast efter omhändertagandet köra det slag av fordon som körkortet berättigar honom till. Det är enligt 7 kap. 2 § KKL som prövar ärenden om körkortsingripande. Omhändertagande av körkort enligt 5 kap. 7 § KKL beslutas av polismyndighet eller åklagare. I ett ärende om körkortsingripande med anledning av brott ska eller domstolarna inte göra någon prövning av skuldfrågan, utan en lagakraftvunnen dom, en åtalsunderlåtelse, ett godkänt strafföreläggande eller en godkänd ordningsbot läggs till grund för beslutet (5 kap. 1 § andra stycket KKL). Även utländska domar och motsvarande summariska förfaranden som bygger på att brottet är erkänt kan läggas till grund för ett ingripande (tredje stycket i nämnda paragraf). Ett beslut om körkortsingripande gäller enligt 7 kap. 7 § KKL . Ett beslut ska delges med den det berör. beslut överklagas hos allmän förvaltningsdom- stol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. I förordningen (2001:650) om vägtrafikregister finns bestämmelser om registrering av uppgifter om körkortsingripanden. Länsstyrel- serna ansvarar för att uppgift om körkortsingripanden registreras i vägtrafikregistret. I registret ska finnas uppgift om körkortsingri- panden, spärrtid, uppgift om ett beslut om körkortsingripande har överklagats m.m. ska underrätta om dom, beslut, strafföreläggande eller föreläggande av ordningsbot som har Rättsverkningar och andra följder av brott antecknats i register som avses i lagen (1998:620) om belast- ningsregister, om den registrerade har gjort sig skyldig till vissa i vägtrafikförordningen uppräknade brott. Enligt körkortsförord- ningen (1998:980) ska en domstol sända en kopia av dom eller beslut avseende sådana brott till . Har någon åtalats för ett sådant brott och har beslut meddelats om återkallelse tills vidare eller omhändertagande, ska tingsrätten, om åtalet läggs ned eller rätten frikänner den tilltalade, underrätta om det (7 kap. 8 § körkortsförordningen). Har det efter återkallelse eller omhändertagande beslutats att förundersök- ning ska läggas ned eller att åtal inte ska väckas, ska den som meddelat beslutet underrätta om det. En allmän förvaltningsdomstol som prövar överklagande av beslut om återkallelse av körkort ska enligt körkortsförordningen till lämna över en kopia av sådana beslut där rätten har förordnat rörande saken i avvaktan på målets avgörande. Dom- stolen ska också underrätta om delgivning av beslut om återkallelse. 8.2.2Återkallelse av legitimationer inom hälso- och sjukvårdsområdet I lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område finns bestämmelser om legitimation för yrken inom hälso- och sjukvården, t.ex. för läkare och sjuksköterskor. Legitimation får återkallas om den legitimerade varit grovt oskicklig vid utöv- ningen av sitt yrke eller på annat sätt visat sig uppenbart olämplig att utöva yrket. Av förarbetsuttalanden till lagen och dess föregångare framgår bl.a. följande. Reglerna om återkallelse av legitimation har till syfte att skydda allmänheten mot yrkesutövare som inte längre förmår att utöva yrket på ett tillfredsställande sätt eller på annat sätt är olämpliga för verksamheten. Även ett förfarande som ligger utan- för yrkesutövningen kan utgöra grund för återkallelse. En utgångs- punkt är att det som ligger den enskilde till last är sådant att det kan undergräva den tillit som allmänheten bör kunna ha till en legitimerad yrkesutövare. Exempel på omständigheter som kan utgöra grund för återkallelse är missbruk som kan medföra risker för patientsäkerheten, allvarliga brott mot annans liv och hälsa samt annan brottslighet som i något hänseende ligger nära den Rättsverkningar och andra följder av brott Frågan om och i vad mån ett brottsligt förfarande ska tillmätas betydelse bör ingå som ett led i en samlad bedömning av alla faktorer som har betydelse för frågan om återkallelse. Det torde endast i undantagsfall bli aktuellt att ett handlande utom yrkesutövningen medför återkallelse av legitima- tionen. Lämplighetsprövningen ska vidare göras med hänsyn till förhållandena vid prövningstillfället. gärningar kan beaktas oberoende av om de lett till åtal eller dom, men en tidigare förseelse förlorar betydelse om den legitimerade därefter visat sig lämplig som legitimationsinnehavare (jfr SOU 1978:26 s. 136 och 161, prop. 1978/79:220 s. 33 och 53 samt prop. 1993/94:149 s. 98, 100 och 123). Har en legitimation återkallats ska en ny legitimation meddelas efter ansökan när förhållandena medger det (5 kap. 13 §). En legitimation får återkallas för tiden till dess frågan om åter- kallelse har prövats slutligt, om det finns sannolika skäl för åter- kallelse och det är påkallat från allmän synpunkt. Ett sådant beslut gäller . Om det finns särskilda skäl får beslutets giltighetstid förlängas med ytterligare (5 kap. 8 §). Frågan om återkallelse av legitimation prövas av Hälso- och sjuk- vårdens ansvarsnämnd på anmälan från eller på ansökan av den som saken gäller. Förfarandet är skriftligt. Muntlig handläggning får dock före- komma, när det kan antas vara till fördel för utredningen. Ett be- slut om återkallelse av legitimation gäller (8 kap. 13 §). beslut får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs för överklagande till kammar- rätten. Rättsverkningar och andra följder av brott ska föra register över hälso- och sjukvårdspersonal (förordningen [2006:196] om register över hälso- och sjukvårds- personal). Registret innehåller vissa identitetsuppgifter som namn och personnummer samt uppgifter om specialitet och beslut om prövotid och återkallelse av legitimation. Domstol ska enligt förordningen (1982:117) om underrättelse till om domar i vissa brottmål lämna underrättelse till om någon som står under tillsyn har begått brott i yrkesutövningen eller andra i förordningen särskilt angivna brott. Lagstiftaren har ansett att det för rätten att utöva vissa yrken bör ställas särskilda krav på personlig lämplighet. I detta avsnitt ges några exempel på att det förhållandet att någon har begått ett brott kan ha betydelse för frågan om denne bör ha rätt att utöva visst yrke. Det gäller personer som bedriver yrkesmässig trafik med personbilar samt i fråga om fastighetsmäklare. Liknande bestäm- melser finns även beträffande t.ex. revisorer. I yrkestrafiklagen (1998:490) finns bestämmelser om trafiktillstånd i yrkesmässig trafik och om taxiförarlegitimationer. Lagen gäller sådan trafik som bedrivs med personbilar, lastbilar, terrängmotor- fordon eller traktorer med tillkopplade släpfordon och innebär att fordon och förare mot betalning ställs till allmänhetens förfogande för transporter av personer eller gods. Yrkesmässig trafik får drivas endast av den som har trafiktillstånd. Lagen innehåller också bestämmelser om taxiförarlegitimation. Tillstånd och legitima- tioner kan återkallas under vissa i lagen angivna förutsättningar. I samband med en ansökan om tillstånd till yrkesmässig trafik eller när fråga om återkallelse av tillstånd aktualiseras bedöms sökandens respektive tillståndshavarens lämplighet. I det samman- hanget beaktas om sökanden eller tillståndshavaren uppfyller det Rättsverkningar och andra följder av brott krav på gott anseende, vandel, som förutsätts för att tillstånd ska ges (2 kap. 5 § yrkestrafiklagen). Vid prövningen av om sökanden har gott anseende ska beaktas sökandens vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna, laglydnad i övrigt och andra omständigheter av betydelse. Kravet på gott anseende är enligt 2 kap. 11 § yrkestrafiklagen inte uppfyllt av den som har dömts för 1.allvarliga brott, inräknat ekonomiska brott, 2.allvarliga eller upprepade överträdelser av a)yrkestrafiklagen eller föreskrifter meddelande med stöd av den lagen, b)författningar eller föreskrifter om vägtrafik och vägtrafik- transporter, särskilt bestämmelser om förares kör- och vilotider, fordons vikt och mått, fordons utrustning och beskaffenhet eller bestämmelser av väsentlig betydelse för trafiken, trafiksäkerheten eller skyddet av miljön eller c)bestämmelser om löne- och anställningsförhållanden i branschen. I fråga om taxiförarlegitimationer uttrycks vandelskravet på det sättet att taxiförarlegitimation får ges till den som i fråga om yrkeskunnande och laglydnad bedöms vara lämplig att tjänstgöra som förare i taxitrafik (3 kap. 3 § första stycket 4 yrkestrafiklagen). Återkallelse av tillstånd och taxiförarlegitimation Tillstånd att bedriva yrkestrafik ska återkallas om det i driften av trafikrörelsen eller i annan näringsverksamhet som tillståndshava- ren driver har förekommit allvarliga missförhållanden eller om förutsättningarna för tillstånd inte längre föreligger (5 kap. 1 § yrkestrafiklagen). De närmare förutsättningarna för att ett tillstånd ska få återkallas finns i 5 kap. 2 § yrkestrafiklagen. Bestämmelserna knyter an till bl.a. det grundläggande kravet på gott anseende som är en förutsättning för att tillstånd ska meddelas. Detta innebär bl.a. att tillståndet ska återkallas om en tillståndshavare har dömts för allvarliga brott. Vidare ska en taxiförarlegitimation återkallas av prövningsmyn- digheten om innehavaren genom brottslig gärning eller på grund av andra missförhållanden har visat sig olämplig att tjänstgöra som förare i linjetrafik eller taxitrafik. Om missförhållandena inte är så Rättsverkningar och andra följder av brott allvarliga kan varning meddelas i stället (5 kap. 6 § första stycket 1 och andra stycket yrkestrafiklagen). Närmare om villkoren för tillstånd och legitimation Vid övervägandet av tillståndsfrågan ska en helhetsbedömning göras. I den proposition som låg till grund för den nu gällande yrkestrafiklagen anförde regeringen sålunda följande. I samband med en ansökan om tillstånd till yrkesmässig trafik eller när fråga om återkallelse av ett tillstånd aktualiseras bedöms sökandens respektive tillståndshavarens lämplighet. Därvid beaktas att sökan- den eller tillståndshavaren uppfyller kravet på gott anseende, van- del. Prövningen omfattar således vederbörandes personliga lämp- lighet som tillståndshavare och om personen i fråga kan förväntas följa de regler som gäller för näringen. Bristande laglydnad i olika avseenden ska således påverka bedömningen. Särskilt kan nämnas brott mot skattelagstiftningen, narkotikabrott, gäldenärsbrott och förmögenhetsbrott. När ansökan gäller tillstånd till persontran- sporter bör begångna våldsbrott av olika slag givetvis inverka nega- tivt på bedömningen. Det är av avgörande vikt att en tillstånds- havare respekterar de bestämmelser som reglerar transport- branschen. Det är här fråga om yrkestrafikförfattningarnas bestäm- melser, arbets- och vilotidsbestämmelser, hastighets- och belast- ningsbestämmelser eller andra bestämmelser som är väsentliga för säkerheten vid utövande av transportverksamhet. Vidare anförde regeringen. Det förtjänar särskilt framhållas att all brottslighet som hänger samman med trafikregler och bestämmelser för att främja trafiksäkerheten liksom tidigare ska beaktas när en persons lämplighet i tillståndshänseende bedöms. Detta synsätt bör även råda vid vandelsprövningen inför en ansökan om den särskilda förarlegitimationen för taxi. Utgångspunkten vid prövningen av sökandens eller tillståndshavarens lämplighet måste med nöd- vändighet vara en helhetsbedömning av vederbörandes vandel, där enstaka överträdelser av mindre allvarlig art inte bör inverka men- ligt, medan allvarliga eller upprepade förseelser bör medföra att den prövade inte anses lämplig (prop. 1997/98:63 s. 65 ff). Om en ansökan om tillstånd eller taxiförarlegitimation avslås med stöd av 2 kap. 11 § eller 3 kap. 3 § första stycket 4 yrkes- trafiklagen (där vandelskravet uppställs) ska av lägst och högst bestämmas, under vilken den prövade Rättsverkningar och andra följder av brott ska anses olämplig att driva yrkesmässig trafik (2 kap. 12 § och 3 kap. 8 § yrkestrafiklagen). Om ett tillstånd eller legitimation har återkallats är lägst tre och högst (5 kap. 3 och 7 §§ yrkestrafiklagen). En taxiförarlegitimation ska enligt 5 kap. 8 § yrkestrafiklagen återkallas tills vidare i avvaktan på slutligt avgörande, om det på sannolika skäl kan antas att legitimationen kommer att slutligt återkallas. fattar beslut i fråga om tillstånd och taxiförar- legitimationer. Ett slutligt beslut om återkallelse av tillstånd eller legitimation med anledning av brottslig gärning förutsätter att det finns en lagakraftägande dom, ett godkänt strafföreläggande, ett godkänt föreläggande av ordningsbot eller ett beslut om åtalsunderlåtelse (5 kap. 14 § yrkestrafiklagen). Med svensk dom jämställs en brott- målsdom eller annat likvärdigt avgörande som har meddelats av utländsk domstol eller någon annan utländsk myndighet. För att en ansökan om tillstånd ska kunna avslås uppställs inte några krav på ett lagakraftägande avgörande (prop. 1997/98:63 s. 67). beslut får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammar- rätten. Ett beslut gäller , om inte annat förordnas. I vägtrafikregistret finns uppgifter om taxiförarlegitimation, åter- kallelse av sådan legitimation, olämplighetstid vid återkallelse m.m. ansvarar för registreringen (3 § förordningen om vägtrafikregister, med däri intagen bilaga 3). Rättsverkningar och andra följder av brott Förutsättningar för registrering och för återkallelse av registrering I fastighetsmäklarlagen (1995:400) finns bestämmelser om fastig- hetsmäklare. Varje fastighetsmäklare ska vara registrerad hos . För att en fastighetsmäklare ska bli registrerad krävs enligt 6 § fastighetsmäklarlagen att han 1.inte är underårig, försatt i konkurs eller underkastad närings- förbud eller har förvaltare, 2.har en försäkring för skadeståndsskyldighet som kan drabba honom, 3.har tillfredsställande utbildning, 4.har för avsikt att vara yrkesverksam som fastighetsmäklare, samt 5.är redbar och i övrigt lämplig som fastighetsmäklare. Registreringen ska återkallas för den fastighetsmäklare som inte uppfyller ovan nämnda krav (8 §). Ett beslut om återkallelse gäller . Om det kan anses tillräckligt, får i stället för att återkalla registreringen meddela varning. Är förseelsen ringa, får påföljd underlåtas. Vid bedömningen av den sökandes redbarhet ska dennes allmänna hederlighet, pålitlighet och integritet bedömas i relation till de krav som bör ställas på en mäklare med hänsyn till den förtroende- ställning i förhållande till både uppdragsgivaren och dennes mot- part som mäklaren intar. Det är inte fråga om att granska mäklaren i hans yrkesmässiga verksamhet utan det är fråga om sådana förhållanden som så allvarligt påverkar tilltron till mäklarens för- måga att sköta sina uppgifter att en återkallelse av registreringen bör övervägas. Som exempel på sådana förhållanden nämns i den proposition som låg till grund för fastighetsmäklarlagen bedrägeri- brott, tillgreppsbrott och ekonomisk brottslighet. Enligt rege- ringen ska dock sådana omständigheter i regel inte ses isolerade och ensamma läggas till grund för ett avregistreringsbeslut. I bedömningen bör vägas in också andra faktorer som kan vara av Rättsverkningar och andra följder av brott betydelse för mäklarens lämplighet. Framför allt gäller det hur länge mäklaren har varit yrkesverksam och hur han har skött uppdraget under den tiden. Den generella utgångspunkten bör vara att avregistrering ska ske om det inte vid en samlad bedömning av samtliga omständigheter finns anledning att utgå från att mäklaren, trots dokumenterad brottslighet eller de andra omständigheter det kan vara fråga om, kan anses lämplig att fortsätta verksamheten som fastighetsmäklare. Regeringen framhöll i sammanhanget det viktiga övergripande syftet med lämplighetsprövningen att värna omsorgen om mäklarnas uppdragsgivare och deras motparter, att verka för en god standard inom mäklarkåren och att hänsynen till mäklarens personliga intressen i saken inte får tillmätas så stor betydelse att det övergripande målet sätts åt sidan (prop. 1994/95:14 s. 69). Det är som fattar beslut om registrering och återkallelse av registrering av fastighetsmäklare. beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.