sou · GVB372 · 2008-01-01 00:00:00 — Det bör inte bli aktuellt med upphandling mellan medlemmarna och den gemensamma styrelsen inom ramen för samverkan. Samverkan i gemensam styrelse kan ge likartade förutsättningar som en kommunsammanläggning och hindrar inte en sådan utveckling . En gemensam styrelse kan samverka kring i princip alla kom- munala angelägenheter. Genom att bilda en gemensam styrelse kan kommunerna under en och samma politiska överbyggnad samla alla de uppgifter de vill samverka kring. Varje kommun ska överlämna minst en uppgift till den gemensamma styrelsen. En uppgift ska vara gemensam för minst två av de samverkande kommunerna. Kommuner som bildat en gemensam styrelse får vidare, utan att överlåta ansvaret för en uppgift till den gemensamma styrelsen, träffa avtal om att uppgifter som innefattar myndighetsutövning mot enskild och som åligger kommunerna enligt lag ska skötas helt eller delvis av en eller flera av de andra kommunerna. Kommunen får också, med grund i ett sådant avtal, uppdra åt anställda i annan kommun att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden. Den utökade möjligheten till avtalssamverkan kan vara värdefull inom verksamheter där det finns en ovilja att överlåta det politiska och rättsliga ansvaret till ett gemensamt organ. En tänkbar möjlighet är också att kommunerna i ett första steg bestämmer sig för att samverka i avtalsform, för att sedan i ett andra steg – om samverkan fungerar bra – överlåta upp- giften till den gemensamma styrelsen. Det kan i övrigt nämnas att uppgiften att leda och samordna förvaltningen av de samverkande kommunernas angelägenheter kvarstår som ett ansvar för respektive kommunstyrelse. Benäm- ningen gemensam styrelse signalerar därmed inte att den gemen- samma styrelsen får en överordnad roll i förhållande till de egna kommunstyrelserna. För att skapa intresse hos kommunerna för att bilda gemensam styrelse föreslår utredningen att regeringen genomför en flerårig projektsatsning i form av en försöksverksamhet där kommuner som bildar gemensam styrelse bl.a. erbjuds metodstöd och möjlig- heter till erfarenhetsutbyte. Projektet bör samordnas av en särskild funktion inom . Försöksverksamheten föreslås bli femårig och avslutas med en utvärdering. Utredningen bedömer också som möjligt att regeringen som en del i projektsatsningen överväger att erbjuda särskilda bidrag till kommuner som bildar gemensam styrelse. Förutsättningarna för bildande av gemensam styrelse regleras närmare i den lag (2007:000) om försöksverksamhet med bildande av gemensam styrelse som utredningen föreslår. Övriga förslag rörande samverkan I övrigt föreslår utredningen två ändringar i kommunallagen i för- tydligande syfte när det gäller samverkan i gemensam nämnd. Den ena ändringen rör 6 kap. 1 § KL och innebär ett förtydligande av att samtliga samverkande kommuners eller landstings styrelser har uppsiktsplikt över en gemensam nämnd. Uppsiktsplikten är således inte något som ankommer endast på värdkommunens eller värd- styrelser. Den andra ändringen är att bestämmelsen i 6 kap 37 § KL utvidgas till att även omfatta samverkan i gemensam nämnd, så att det finns möjlighet för en förvaltningschef att uppdra åt en anställd i någon av de samverkande kommunerna eller lands- tingen att fatta beslut. lag (2007:000) om vissa kommunala befogenheter Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om kommuners och landstings utökade befogenheter i vissa fall. Befogenhet att utföra uppgifter som ankommer på annan medverkan vid statlig trängselskatt 1 § Om det i en kommun eller ett landsting ska tas ut skatt enligt lagen (2004:629) om trängselskatt, får kommunen eller träffa avtal med staten om att biträda staten med 1.information om systemet med trängselskatt, och 2.förvaltning och upphandling med anledning av trängselskatten. Kommunen eller får dock inte med stöd av denna bestämmelse utföra uppgifter som innebär myndighetsutövning. 3 kap. Rätt att lämna olika former av bistånd, bidrag och stöd Rätt att bistå utländska studerande 1 § Kommuner och landsting får bistå utländska studerande som i anslutning till svenskt utvecklingsbistånd vistas i kommunen eller för studier eller annan utbildning. Bistånd får ges genom åtgärder som syftar till att underlätta vistelsen och främja välfärden och trivseln för den studerande. Bidrag till byggande av statlig väg och järnväg 2 § Kommuner och landsting får lämna bidrag till byggande av väg och järnväg som staten ansvarar för. Medfinansiering av projekt inom ramen för och program samt regionala tillväxtprogram 3 § Kommuner och landsting får, trots bestämmelsen i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900) om anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar, medfinansiera projekt inom ramen för och program samt regionala tillväxtprogram. 4 § Kommuner och landsting får lämna bidrag till utbildning och forskning som bedrivs vid statliga universitet och högskolor, eller av en enskild utbildningsanordnare med tillstånd att utfärda vissa examina, samt i övrigt bistå med stödfunktioner och infra- struktur för högskoleutbildning. 5 § Kommuner och landsting får lämna ekonomiskt stöd till ungdomsorganisationer. Ett sådant stöd får också omfatta politisk verksamhet. 6 § En kommun får lämna enskilda hushåll ekonomiskt stöd i syfte att minska deras kostnader för att anskaffa eller inneha en permanentbostad. En kommun får också ställa säkerhet för att ett avtal om hyra av bostadslägenhet fullgörs i syfte att enskilda hushåll ska få en permanentbostad med hyresrätt som är förenad med rätt till för- längning, om det enskilda hushållets behov av en sådan bostad inte kan tillgodoses på annat sätt. 7 § Bestämmelserna i 6 § inskränker inte de skyldigheter som en kommun har enligt socialtjänstlagen (2001:453). 8 § En kommun får utan föregående individuell behovsprövning tillhandahålla servicetjänster åt personer som fyllt . Med servicetjänster avses tjänster som är avsedda att förebygga skador, olycksfall eller ohälsa och som inte utgör personlig omvårdnad. 9 § För servicetjänster åt äldre personer får kommunen ta ut skäliga avgifter enligt grunder som kommunen bestämmer. Avgif- terna får dock inte överstiga kommunens självkostnader. 10 § Bestämmelserna i 8–9 §§ inskränker inte de skyldigheter som en kommun har enligt socialtjänstlagen (2001:453). 11 § Den eller de nämnder som avses i 2 kap. 4 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453) ska ha hand om verksamhet enligt bestämmelserna i 8–10 §§. Stöd till åtgärder i vissa investeringsprogram 12 § En kommun som fått statligt bidrag för åtgärder i lokala investeringsprogram som ökar den ekologiska hållbarheten i sam- hället eller för klimatinvesteringsåtgärder får, trots bestämmelserna i kommunallagen (1991:900), använda det för att ge ekonomiskt och annat stöd till enskilda i enlighet med de föreskrifter som gäller för bidraget. 4 kap. Rätt att bedriva vissa typer av näringsverksamhet Sysselsättning för personer med funktionshinder 1 § Kommuner får driva näringsverksamhet i syfte att bereda personer med funktionshinder arbetsanställning om de inte i till- räcklig omfattning inom kommunen kan beredas lämpliga anställ- ningar på annat sätt samt under förutsättning att 1.verksamheten är anordnad så att den är särskilt lämpad för sysselsättning av personer med funktionshinder, 2.anställning i verksamheten sker efter anvisning av den offent- liga arbetsförmedlingen eller, efter dennas medgivande, av den eller de nämnder som avses i 2 kap. 4 § första stycket socialtjänstlagen (2001:453). 2 § En kommun får ingå avtal med ett landsting om att utföra sådana transporter som avses i 6 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). En kommun får även ingå avtal med ett landsting om att utföra hälso- och sjukvård i väntan på sådana transporter. 3 § Den verksamhet avtalet gäller får drivas utan sådan anknyt- ning till kommunens område eller dess medlemmar som avses i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). 4 § Verksamheten ska drivas på affärsmässiga grunder. 5 § Ett kommunalt aktiebolag får ingå avtal med en trafik- huvudman om att utföra lokal och regional linjetrafik med buss samt motsvarande trafik med tåg, tunnelbana eller spårvagn, utan att verksamheten har sådan anknytning till kommunens eller område eller deras medlemmar som avses i 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). Med trafikhuvudman avses detsamma som i lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektiv persontrafik. Begreppet linjetrafik har samma innebörd som i 1 kap. 3 § 1 yrkestrafiklagen (1998:490). 6 § Aktiebolaget ska bedriva uppdragsverksamheten på affärs- mässiga grunder. Som underlag för en bedömning av uppdragsersättningens affärsmässighet ska bolaget upprätta en ekonomisk anbudskalkyl och fortlöpande göra en uppföljning av kalkylen. Kalkylen och uppföljningen ska innehålla samtliga relevanta direkta och indirekta kostnader samt intäkter. Avvikelser mellan kalkylen och uppfölj- ningen ska redovisas och förklaras för bolagets styrelse. 7 § I aktiebolagets årsredovisning ska intäkterna, kostnaderna och resultatet av uppdragsverksamheten redovisas särskilt. Av denna särredovisning ska framgå 1.omsättning och resultat efter finansnetto för uppdrags- verksamheten, 2.borgensförbindelser och övriga ansvarförbindelser som kommunen eller har ingått för bolaget och för upp- dragsverksamheten samt kostnaderna för förbindelserna, 3.kapital som kommunen eller tillskjutit uppdrags- verksamheten, och 4.kapital som sysselsätts i uppdragsverksamheten. För aktiebolagets årsredovisning i övrigt gäller vad som är före- skrivet i årsredovisningslagen (1995:1554). Åtgärder för uppförande och drift av turistanläggningar 1 § Kommun får vidta åtgärder för uppförande och drift av turistanläggningar i den mån det är påkallat för att främja turist- väsendet inom kommunen. Möjlighet att ta ut avgifter i vissa fall Rätt för kommun att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats, m.m. 1 § Om tillstånd enligt 3 kap. 1 § ordningslagen (1993:1617) har lämnats i fråga om sådan offentlig plats som står under kommu- nens förvaltning, får kommunen ta ut ersättning för användningen. Rätt att ta ut ersättning föreligger också i fråga om användning, som avser salutorg eller liknande plats som kommunen har upplåtit till allmän försäljningsplats. Ersättning utgår i form av en avgift med belopp, som kan anses skäligt med hänsyn till ändamålet med upplåtelsen, nyttjarens för- del av denna, kommunens kostnader med anledning av upplåtelsen och övriga omständigheter. Grunder för beräkning av avgiften beslutas av kommunfullmäk- tige. Bestämmelserna i andra och tredje styckena gäller inte, när kommunen enligt 3 kap. 2 § andra stycket 2 ordningslagen inte har hörts över ansökan om tillstånd. 2 § I den omfattning som behövs för att ordna trafiken får en kommun ta ut ersättning i form av en avgift för rätten att parkera på sådana offentliga platser som står under kommunens förvaltning och som kommunen har upplåtit för parkering. Grunderna för beräkning av avgiften beslutas av kommunfull- mäktige. Därvid gäller följande. För att underlätta för näringsidkare och andra med särskilda behov av att parkera i sitt arbete eller för dem som bor i ett visst område att parkera inom området får avgifter tas ut efter särskilda grunder av dem som beslutet gäller. Avgiften får i sådana fall fastställas till ett engångsbelopp för . Rörelsehindrade får befrias från avgiftsskyldighet. För upplåtelse på offentlig plats som står under kommunens förvaltning av särskilda uppställningsplatser för fordon, som används i yrkesmässig trafik för personbefordran, får kommunen ta ut avgift med det belopp som behövs för att täcka kommunens kostnader för användningen. 7 kap. Tjänsteexport och internationellt bistånd 1 § Kommuner och landsting får ägna sig åt verksamhet som anges i detta kapitel oberoende av bestämmelserna i kommunal- lagen (1991:900). Kommuner och landsting får också besluta att kommunala företag och kommunalförbund får ägna sig åt sådan verksamhet på samma villkor. 2 § En kommun får tillhandahålla sådan kunskap och erfarenhet som finns i den kommunala verksamheten () för export (tjänsteexport). 3 § Som ett led i en tjänsteexport får kommunen i begränsad omfattning exportera en vara när varan utgör ett nödvändigt kom- plement till eller har ett naturligt samband med den tillhandahållna kommunala tjänsten. 4 § tjänsteexport ska ske på affärsmässiga grunder. De produktrisker, kommersiella risker, politiska risker, finansiella risker och valutarisker som tjänsteexporten kan innebära ska beak- tas i varje exportaffär och begränsas genom att säkerhet ställs eller genom separata garantier eller försäkringar. 5 § En kommun får lämna bistånd i form av utrustning, rådgiv- ning, utbildning eller på annat sätt till ett land som får svenskt stat- ligt bistånd. Bistånd i form av ekonomiskt stöd får lämnas endast för att genomföra utbildning och rådgivning. 6 § Bistånd till ett land som inte får svenskt statligt bistånd får lämnas av en kommun i form av utrustning som kommunen inte längre behöver för sin verksamhet. Regeringen får ge tillstånd till att bistånd även i form av annan utrustning än som avses i första stycket, rådgivning, utbildning eller på annat sätt lämnas till ett land som inte får svenskt statligt bistånd. Bistånd i form av ekonomiskt stöd får lämnas endast för att genomföra utbildning och rådgivning. 7 § En kommun som lämnar bistånd i form av utrustning får i skälig omfattning använda medel för att transportera och ställa i ordning utrustningen så att den kan tas i bruk. 8 § Bistånd enligt bestämmelserna i 5–7 §§ får också lämnas till en internationell hjälporganisation för att utgöra hjälp till ett land i en rådande eller framtida nödsituation eller i en annan svår situa- tion som är en följd av en nödsituation. 9 § En kommun ska förvissa sig om att bistånd som den lämnar kommer till avsedd användning. Detta gäller dock inte om bistån- det avser utrustning som kommunen inte längre behöver för sin verksamhet. 10 § En kommun som lämnar bistånd till ett land som får svenskt statligt bistånd ska anmäla åtgärden och omfattningen på biståndet till (Sida). Anmälan ska dock inte göras om biståndet avser utrustning som kommunen inte längre behöver för sin verksamhet. 8 kap. Övriga befogenhetsutvidgande bestämmelser 1 § Kommun, som tillhör sammanslutning av kommuner med uppgift att tillvarata medlemmarnas intressen såsom arbetsgivare (arbetsgivarorganisation), får uppdra åt sammanslutningen att med bindande verkan för kommunen genom kollektivavtal eller på annat sätt enhetligt reglera anställningsvillkoren för sådana arbetstagare i kommunens tjänst, vilkas villkor det inte ankommer på statlig myndighet att fastställa. Kommunen får bestämma att uppdrag enligt första stycket får lämnas av nämnd, som handlägger frågor om anställningsvillkor för arbetstagare i kommunens tjänst. Med kommun jämställs i denna bestämmelse landsting och annan förvaltningsenhet. 1.Denna lag träder i kraft den xx 2008. –9 § väglagen (1971:948) –lagen (1954:130) om rätt för kommun att uppdraga beslutanderätten i vissa frågor till sammanslutning av kommuner (delegationslag), –lagen (1957:259) om rätt för kommun att ta ut avgift –för vissa upplåtelser av offentlig plats, m.m., –lagen (1962:638) om rätt för kommun att bistå utländska studerande, –lagen (1968:131) om vissa kommunala befogenheter inom turistväsendet, –lagen (1970:663) om vissa kommunala befogenheter i fråga om sysselsättning för handikappade, –lagen (1989:977) om kommunalt stöd till ungdoms- organisationer, –lagen (1993:406) om kommunalt stöd till boendet, –lagen (2001:151) om tjänsteexport och kom- munalt internationellt bistånd, –lagen (2002:683) om rätt för kommuner att ge stöd till åtgärder i vissa investeringsprogram, –lagen (2004:772) om medverkan vid statlig träng- selskatt, –lagen (2004:1225) om vissa kommunala befogenheter i fråga om sjuktransporter, –lagen (2005:952) om vissa kommunala befogenheter i fråga om kollektivtrafik, och –lagen (2006:492) om befogenhet att tillhanda- hålla servicetjänster åt äldre. De upphävda lagarna gäller dock fortfarande för insatser som lämnats eller inletts före ikraftträdandet. lag om ändring i kommunallagen (1991:900) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunallagen (1991:900) dels att 2 kap. 7 § ska ha följande lydelse dels att 2 kap. 8 § ska ha följande lydelse, dels att 3 kap. 11 § ska ha följande lydelse dels att 6 kap. 1 § ska ha följande lydelse dels att 6 kap. 37 § ska ha följande lydelse Kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmän- nyttiga anläggningar eller tjäns- ter åt medlemmarna i kommu- nen eller . Kommuner och landsting får driva näringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmän- nyttiga anläggningar eller tjäns- ter åt medlemmarna i kommu- nen eller . Kommuner eller landsting som bedriver intäktsfinansierad näringsverksamhet inom frivilliga icke lagreglerade områden på en marknad som är ägnad för kon- kurrens ska, om inte särskilda skäl föreligger, bedriva denna på affärsmässig grund. Sådan verk- samhet ska redovisas särskilt och skilt från annan verksamhet. Kommuner och landsting får genomföra åtgärder för att all- mänt främja näringslivet i kom- munen eller . Kommuner och landsting får genomföra åtgärder för att all- mänt främja näringslivet i kom- munen eller . Kommuner får tillhandahålla lokaler för uthyrning till företag i Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får läm- nas bara om det finns synnerliga skäl för det. syfte att främja näringslivet i kommunen och under förutsätt- ning att marknadshyra tillämpas. Marknadshyran ska i första hand bestämmas med utgångspunkt i en jämförelse med hyran för andra liknande lokaler på orten. Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får läm- nas bara om det finns synnerliga skäl för det. Kommuner och landsting får genomföra åtgärder för att all- mänt främja näringslivet i kommunen eller . Kommuner får tillgodose små företags behov av lokaler i kom- munen under förutsättning att verksamheten inriktas på företa- garkollektivet i allmänhet. Om särskilda skäl föreligger får kom- munen även tillgodose övriga företags behov av lokaler i kom- munen. Härvid ska marknads- hyra tillämpas. Marknadshyran ska i första hand bestämmas med utgångspunkt i en jämförelse med hyran för andra liknande lokaler på orten. Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får läm- nas bara om det finns synnerliga skäl för det Om rätt för kommuner och landsting att uppdra beslutande- rätten i vissa anställningsfrågor till en sammanslutning av kom- muner eller landsting finns det föreskrifter i kommunala dele- gationslagen (1954:130). Om rätt för kommuner och landsting att uppdra beslutande- rätten i vissa anställningsfrågor till en sammanslutning av kom- muner eller landsting finns det föreskrifter i lagen (2007:000) om vissa kommunala befogenhe- ter. Styrelsen skall leda och sam- Styrelsen skall leda och sam- ordna förvaltningen av kommu- ordna förvaltningen av kommu- genheter och ha uppsikt över genheter och ha uppsikt över övriga nämnders verksamhet. övriga nämnders verksamhet. Med övrig nämnd avses även Styrelsen skall också ha upp- Styrelsen skall också ha upp- som bedrivs i sådana företag som bedrivs i sådana företag som avses i 3 kap. 17 och 18 §§ som avses i 3 kap. 17 och 18 §§ som kommunen eller lands- som kommunen eller lands- tinget är medlem i. tinget är medlem i. Om en nämnd med stöd av 33 § uppdrar åt en förvaltnings- chef inom nämndens verksam- hetsområde att fatta beslut, får nämnden överlåta åt förvalt- ningschefen att i sin tur uppdra åt en annan anställd inom kom- munen eller att besluta i stället. Sådana beslut skall anmälas till chefen. Om en nämnd eller en gemensam nämnd med stöd av 33 § uppdrar åt en förvaltnings- chef inom nämndens verksam- hetsområde att fatta beslut, får nämnden överlåta åt förvalt- ningschefen att i sin tur uppdra åt en annan anställd inom kom- munen eller eller i någon av de samverkande kom- munerna eller landstingen att besluta i stället. Sådana beslut skall anmälas till förvaltnings- chefen. Denna lag träder i kraft den xx 2008. lag (2007:000) om försöksverksamhet med bildande av gemensam styrelse Härigenom föreskrivs följande. 1 § ska det enligt bestämmelserna i denna lag genomföras en försöksverksam- het som innebär att två eller fler angränsande kommuner får till- sätta en gemensam styrelse. 2 § En gemensam styrelse är en gemensam nämnd enligt kom- munallagen (1991:900). Vad som gäller för en sådan nämnd gäller även för en gemensam styrelse, om inte annat sägs i denna lag. 3 § Kommuner får genom en gemensam styrelse fullgöra upp- gifter som ska vara gemensamma för minst två av de samverkande kommunerna. Samverkan kan avse såväl hela verksamheter som verksamhetsgrenar. 4 § En kommun som tillsammans med annan eller andra kom- muner har tillsatt en gemensam styrelse får träffa avtal om att de uppgifter som innefattar myndighetsutövning mot enskild och som åligger kommunen enligt lag ska skötas helt eller delvis av en eller flera av de samverkande kommunerna. Genom ett sådant avtal får en kommun tillhandahålla tjänster åt en annan kommun i den gemensamma styrelsen. Kommunen får dock inte överlåta befo- genheten att fatta beslut i ärendet. Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun i den gemensamma styrelsen uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Bestämmelserna i 6 kap. 24–27 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd ska tillämpas på den som fattar sådana beslut. Vad som föreskrivits i fråga om avtal och delegering gäller inte i den mån särskilda bestämmelser föreskrivits i annan författ- ning. 5 § En gemensam styrelse får välja utskott bland ledamöter och ersättare samt, trots bestämmelsen i 6 kap. 22 § kommunallagen (1991:900), bland andra förtroendevalda i de samverkande kom- munerna. Bildande av en gemensam styrelse 6 § De kommuner som beslutar att tillsätta en gemensam styrelse ska anmäla detta till regeringen. Regeringen beslutar från vilken tidpunkt som den gemensamma styrelsen får fullgöra sina uppgifter och som de samverkande kommunerna får träffa avtal i enlighet med 4 §. Omstrukturering eller upplösning av en gemensam styrelse 7 § Om en kommun träder in i eller ut ur en gemensam styrelse eller denna upplöses ska detta anmälas till regeringen. Regeringen beslutar från vilken tidpunkt som förändringen gäller. 8 § Den gemensamma styrelsen ska till regeringen lämna en årlig redovisning. Årsredovisningen ska innehålla överenskommel- sen och reglementet. Av årsredovisningen ska även framgå om, och i sådana fall för vilka uppgifter, kommunerna träffat avtal i enlighet med 4 §. 9 § Regeringen får meddela de närmare föreskrifter som behövs för genomförande av försöksverksamheten. Denna lag träder i kraft och gäller till utgången av . Kommunala kompetensutredningen (i det fortsatta benämnd utredningen) tillsattes med syfte att anpassa den kommunala kompetensen på ett antal områden till samhällsutvecklingen. I upp- draget låg att försöka uppnå en balans mellan medborgarnas rätt till likvärdig service, sunda konkurrensförhållanden för näringslivet och andra kommunala intressen. Utredningens direktiv återges i bilaga 1. Uppdraget kan delas in i sex olika områden, samtliga med kopp- ling till frågor om den kommunala kompetensen men ganska vitt skilda. Vart och ett av områdena hade för sig kunnat utgöra föremål för en egen utredning, vilket säger något om omfattningen på utredningens uppdrag.