sou · GWB368 · 2008-07-04 00:00:00 — På så sätt måste den kontrollansvarige sätta sig in i projekteringen, så att han/hon inför det tekniska sam- rådet kan yttra sig om kvalitet och omfattning. Kravet på att i det tekniska samrådet behandla hur förverkligan- det av kontrollplanen är säkerställt av aktörerna är av stor betydelse för att egenkontrollen och andra kontroller ska kunna fungera. Det är bara det som är upphandlat som genomförs av entreprenörerna, varför detta är en självklar punkt att behandla under samrådet. Inte minst vid småhusbyggen kan få tillfälle att varna en oprofessionell byggherre om att han lever farligt utan ordentligt avtal eller genom en överenskommelse med en okänd entreprenör. Särskilt mot bakgrunden av ansvarsreglerna i 9 kap. 1 § är det vik- tigt att byggherren inte tar på sig ett ansvar som annars enligt PBL föreslås vila på en småhusleverantör (se avsnitt 9.5.1). I denna punkt avhandlas ett moment som förespråka- des inför nuvarande kontroll- och tillsynssystem, men som aldrig riktigt blivit verklighet, nämligen att projekteringen kan rannsakas innan bygget startar. Ett utlåtande av en särskilt sakkunnig kan vara en metod för att åstadkomma detta. Att projekteringen specifikt pekas ut i lagtexten tror vi kan vara av värde, även om det är så att alla slags frågor i princip kan omfattas av en sakkunnigkontroll. Parternas formella ansvar har behandlats under avsnitt 9.5.1. Detta är en så pass viktig fråga att den måste behandlas i varje tekniskt samråd. Inte minst måste det tydliggöras att byggnads- nämnderna aldrig har något ansvar för den slutliga utformningen av byggnadsverke,. liksom att kan ingripa enligt sanktionsreglerna, om byggnaden inte är uppförd på föreskrivet sätt. Punkt 11 och 12. Tillsynen berörs i avsnitt 9.5.16. För ett mycket stort byggprojekt kan behövas åtskilliga tekniska samråd. Om det behövs flera samråd och i så fall de närmare omständig- heterna kring detta, ska detta tas upp i det tekniska samrådet. Under det tekniska samrådet kan det också visa sig finnas behov av uppföljande samråd. I stora projekt på totalentreprenad görs pro- jekteringen oftast parallellt med byggandet. Av detta skäl kan det bli nödvändigt att dela upp det tekniska samrådet i flera. Tidpunk- terna och formerna för detta bör anges i byggstartbeskedet. Utöver de tidigare uppräknade punkterna måste sam- rådet behandla övriga förutsättningar för att byggherren ska kunna få ett byggstartsbesked. Denna punkt har tillkommit som en följd av de före- slagna ändringarna i lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. Det är viktigt för att få klarhet i vilka arbets- moment som byggherren avser att utföra själv eller med hjälp av sina anställda. Detta har betydelse vid bedömningen av om en byggfelsförsäkring behövs eller inte. Det har även betydelse för fördelningen av ansvaret enligt 1 §. I likhet med gällande rätt avseende byggsamråd ska protokoll föras vid det tekniska samrådet. eller byggherren får kalla till ett församråd före det tekniska samrådet. Vid församrådet ska och byggherren samråda om hur kraven i 3 kap. ska tillämpas i projektet. Över församrådet ska föras protokoll. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.5. I många fall ligger det i byggherrens eller intresse att träffas i ett tidigt skede för att diskutera frågor kring projektet. Inte minst kan det bli aktuellt vid ändrings- och om- byggnadsarbeten för att klara ut omfattningen av samhällskraven . Förslaget innebär en formalisering av de möten som sker , ibland i form av extra samråd eller oftast genom informella dialoger med berörda aktörer innan bygglovbeslut. Det föreslagna försam- rådet ger möjligheter till tidig information, som kan vara av stor betydelse för den fortsatta projekteringen samt för bygglovpröv- ningen och bedömningen inför byggstartbeskedet. Vid det tekniska samrådet ska byggherren redovisa en kontrollplan med uppgifter om kontrollorganisation, definierade kontroller och verifiering. I planen ska framgå vad som ska kontrolleras, vem som ska kontrollera, kontrollmetod, mot vad kontrollen ska göras samt vilka anmälningar som ska göras till . Kontrollen enligt kontrollplanen kan utföras genom byggherrens dokumenterade egenkontroll, av den kontrollansvarige eller av särskilt sakkunniga, som föreslås av byggherren. Om det finns särskilda skäl, kan på eget initiativ utse en särskilt sakkunnig på byggherrens bekostnad. Kontrollen ska omfatta sådana moment som är väsentliga för att uppfylla kraven i 3 kap. 3, 4, 10 och 12 §§ samt de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av denna lag och lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m. Kontrollen ska doku- menteras får, om det finns särskilda skäl, besluta om ändring av kontrollplanen. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.14. Paragrafen motsvarar 9 § gällande rätt. Kravet på kontrollplan överensstämmer i huvudsak med gäl- lande rätt men är något modifierat vad gäller kontrollpunkterna. Paragrafen lyfter fram att det i kontrollplanen bör framgå bl.a. vem som är kontrollant, kontrollmetod och vad man ska kontrollera mot. Syftet är att skapa en kontrollfunktion som är tydlig och meningsfull. Att kontrollplanen redovisar vad som ska kontrolleras kan tyckas vara en självklarhet, men nuvarande kontrollplaner uttrycker oftast detta generellt, t.ex. att grundläggningen ska kontrolleras eller att brandkraven i BBR är uppfyllda osv. Med sådana vaga kontrollpunkter kan i princip verifikationen av kontrollen avse vad som helst som har med grunden eller brandskyddet att göra.Kontrollpunkterna ska koncentreras till särskilt viktiga moment av utförandet. Det kan t.ex. gälla sådana moment som är mycket svåra att göra om, när de väl är utförda eller där brister får stora konsekvenser i fråga om de tekniska egenskaperna eller leder till olägenheter för blivande brukare. Ett småhus kanske inte behöver ha fler än 20-30 kontroll- punkter. Detta gäller naturligtvis endast för kontrollplanen enligt PBL. Byggentreprenören kan ha hundratals punkter i den egen- kontroll som avtalats med byggherren. Om man begränsar kon- trollpunkterna till de viktigaste momenten, ökar sannolikheten för att kontrollen verkligen blir av, och respekten för kontrollplanen tilltar. Eftersom kontrollplanen presenteras och diskuteras under det tekniska samrådet, är det inte säkert att egenkontrollen kan omfatta även tidiga projekteringsinsatser. Kontrollplanen tar därför i första hand upp sådan egenkontroll av projekteringen som ska göras efter byggstartbeskedet. Trots detta är det viktigt att även projekteringen är utsatt för kontroll. Innan ett byggstartbesked ges kan utnyttja andra möjligheter att verifiera vissa delar av projekteringen, t.ex. genom att en särskilt sakkunnig granskar konstruktionsberäkningar. Om det nu ändå blir fel, trots att kontrollen är verifierad, är det viktigt att man via kontrollplanen ska kunna härleda vem som gjort kontrollen. Därför är namnet viktigt även vid egenkontroller. Veri- fierandet kan bestå av en signatur, men hela namnet med alla upp- gifter ska finnas i den redovisade kontrollorganisationen. Vilket entreprenadföretag som har utfört det aktuella arbetet bör inte vara svårt att se utifrån kontraktshandlingarna. Till skillnad mot gällande rätt, kan enligt förevarande paragraf KA själv i vissa fall kan göra kontrollinsatsen. Mer krävande kon- troller ska naturligtvis göras av en särskilt sakkunnig. I kvalitets- diskussioner framhävs ofta, att den som utfört ett visst arbets- moment också ska vara den som gör egenkontrollen. I de flesta fall är det dock lämpligare att någon annan än den som har gjort arbe- tet svarar för kontrollen av att arbetet är riktigt utfört. I vilket skede en kontroll ska göras är ibland självklart, t.ex. en lägeskontroll av dräneringsledningen eller av armeringen innan plattan gjuts. Däremot är det inte lika självklart i vilket skede en fuktmätning av ett betongbjälklag ska göras. Detta kan behöva göras i flera skeden för att man ska kunna se uttorkningshastig- heten. Det bör också läggas fast i vilket skede en mätning av den specifika energianvändningen ska göras, eller radonmätning, tät- hetsprovning, ljudmätning osv. Allt detta bör således framgå av kontrollplanen. Den viktigaste uppgiften är mot vad kontrollen eller mät- ningen görs. Om detta är okänt, kan man heller inte bedöma värdet av kontrollen eller mätningen. Trots betydelsen saknas denna upp- gift i dagens kontrollplaner. Det vanligaste är att kon- trollen kan göras mot en ritning. Annars kanske kontrollen kan relateras till en monteringsanvisning från en materialtillverkare, ett allmänt råd från , , någon branschnorm eller något annat. Kan byggherren och dennes medhjälpare inte svara på frågan vad olika kontroller ska relateras till, finns all anledning för att vara försiktig, innan kontrollplanen kan godkännas. Att ange hur kontrollen ska ske är naturligtvis också en viktig uppgift, om man vill uppnå en förtroendeingivande kontroll. En fuktmätning kan göras med många metoder, varav vissa har mindre felmarginaler än andra. En kontroll kan göras visuellt eller med enkla hjälpmedel, medan andra kräver avancerade instrument, t.ex. röntgen av s.k. licenssvetsar. Vissa kontroller måste t.o.m. utföras utifrån standardiserade metoder. Kontrollen resulterar i ett daterat godkännande av den som har utfört kontrollen eller ett påpekande med förslag till åtgärder. Det är en av AA:s viktigaste uppgifter att på plats se till att kontrollerna genomförs på ett korrekt sätt och att resultatet genast skickas över till KA. Enligt gällande rätt krävs, att KA övervakar alla kontroller och besiktningar. Normalt räcker det med att AA som ändå är på plats övervakar detta, medan KA gör en mer stickprovsmässig kontrollinsats. Om KA eller konstaterar att kontrollplanen inte följs, är det ett skäl till att kalla till ett nytt tek- niskt samråd och fatta ett nytt beslut om en reviderad kontrollplan. Detta kan dessutom vara ett skäl till att en ny AA måste utses på arbetsplatsen. Om byggherren vägrar, kan stoppa bygget tills detta är ordnat. ska lämna ett byggstartbesked så snart nämnden kan bedöma att den sökta åtgärden kan antas komma att uppfylla kra- ven i 1.de föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 3 §, 2.3 kap. 4–7, 10 och 12 §§ samt 3.de övriga föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag och lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav m.m. Om inte kan lämna ett byggstartbesked enligt första stycket, ska nämnden, om byggherren begär ett besked, besluta att vägra byggstartbesked. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.7. Paragrafen saknar mot- svarighet i gällande rätt. Byggstartbeskedet är ett formellt klartecken till byggherren att byggprojektet kan påbörjas. Inom ramen för den information som byggherren har lämnat vad gäller kontrollen, kvalitetssäkring och resurser i organisationen har med byggstart- beskedet bedömt att de tekniska samhällskraven kan antas bli uppfyllda i projektet. I 6 § andra stycket har formaliserats det vägrade startbeskedet, som alltså ska beslutas i de fall där gör bedöm- ningen att den sökta åtgärden inte kan uppfylla de i första stycket punkt 1-3 angivna kraven. Om byggherren ändå kräver ett beslut, får det formen av ett vägrat byggstartbesked. Detta kan överklagas av byggherren. Byggstartbeskedet ska innehålla beslut om 1.vilka handlingar som ska lämnas in, 3.om arbetsansvarig behövs, och i så fall vem eller vilka som ska vara arbetsansvariga, 4.om särskilt sakkunnig behövs, och i så fall vem eller vilka som ska vara särskilt sakkunniga, och 5.igångsättning av vissa arbeten, när detta bedöms nödvändigt. får avvakta med ett byggstartbesked, till dess att strandskyddsdispens enligt 7 kap. 16 § har meddelats. Byggstartbeskedet upphör att gälla den dag då bygglovet löper ut. Om byggnadsarbetet då inte är avslutat, ska kalla till ett nytt tekniskt samråd. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.7. Paragrafen saknar mot- svarighet i gällande rätt. De olika punkterna i paragrafen, tar upp det möjliga innehållet i ett byggstartbesked. i likhet med gällande rätt, lämna in de handlingar som krävs för bedömning av kontrollbehovet och för den tillsyn ska utöva. Det handlar inte om detaljerade konstruktions- och installationshandlingar utan om de översiktliga handlingar som behövs vid nämndens bedömningar. Beslut om kontrollplanen ska innehålla de komplette- ringar som anser nödvändiga. Eventuella krav på särskilt sakkunniga är också en del av kontrollplanen. Eftersom byggstarbeskedet kan överklagas av byggherren, kan frågan om kontrollplanens innehåll, precis som , också överklagas av denne. Punkterna 3 och 4. Behovet av arbetsansvariga och eventuella särskilt sakkunniga är en del av byggstartbeskedet som ska behandlas med utgångspunkt från ärendets komplexitet och beho- vet av förstärkta kontroller. I förslaget har den tidigare fristående sakkunnige fått benämningen särskilt sakkunnig. Syftet med änd- ringen av begreppet är att tydliggöra att denne ska ha den särskilda kompetens som behövs vid aktuell kontroll och att den kompeten- sen också ska vara en garanti för neutralitet vid kontrollens genomförande. Enligt 13 kap. 2 § andra stycket punkt 2 får byggstartbeskedet i dessa delar inte överklagas av byggherren. Denna punkt innebär att ges möj- lighet att ge klartecken för igångsättning av vissa arbeten, t.ex. schaktningsarbeten och grundarbeten, innan förutsättningar i övrigt finns för ett byggstartbesked. Den formella möjligheten kan förenkla byggstartprocessen i de fall projekteringsarbetet löper parallellt med delar av utförandet. Ett byggstartbesked får dock inte innehålla villkor som pekar ut eller preciserar en viss teknisk lösning. Genom att lämna bygg- startbeskedet har tagit ställning till att förut- sättningarna finns för att de tekniska kraven kommer att bli upp- fyllda. Om det senare visar sig, att så inte blir fallet, kan nämnden ingripa med stöd av 10 kap. föreslås kunna kalla till ett nytt tekniskt samråd, om bygglovet och byggstartbeskedet löpt ut utan att byggherren visat att byggnadsarbetet är avslutat genom redovisning av verifikationer på utförda kontroller. Enligt samstämmiga upp- gifter från många kommuner innehåller deras arkiv mängder av ärenden, som är äldre än utan att slutbevis begärts genom inlämnande av kontrollintyg. Ett krav på extra tekniskt samråd torde påskynda avsluten av ärendena. När ett byggstartbesked har meddelats, ska byggnadsverket stakas ut och dess höjdläge utmärkas, om det behövs med hänsyn till förhållan- dena på platsen och omständigheterna i övrigt. Utstakningen ska utföras av kommunens mätningskontor eller av en person eller ett företag som har nödvändig kompetens. Om byggna- den eller anläggningen gränsar till en grannes fastighet, ska grannen underrättas om när utstakning ska ske. När ett projekt rör en befintlig byggnad ska kontrollera om byggnaden innehåller ett skyddsrum och om så är fallet ge den myndighet som avses 3 kap. 1 § lagen (2006:545) om skyddsrum tillfälle att yttra sig. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.7. Kravet på utstakning av byggnader överensstämmer med kravet i 6 § gällande rätt. Byggnadsarbetena får inte påbörjas förrän 1.ett byggstartbesked har lämnats enligt 6 §, 2.det finns ett bevis om en sådan byggfelsförsäkring eller ett sådant färdigställandeskydd som avses i lagen (1993:320) om byggfelsförsäk- ring m.m., och 3.alternativa energiförsörjningssystem har redovisats för bygg- nadsnämnden, om en sådan redovisning krävs enligt 23 § lagen (2006:985) om energideklaration av byggnader. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.7. I tre punkter anges vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att byggherren ska få påbörja byggnadsarbetena. Punkterna 2 och 3 motsvarar nuvarande lydelse i 12 § punkterna 1 och 3. För sådana byggnadsåtgärder som kräver bygglov samt för sådana åtgärder som ska följa en rivningsplan ska det finnas en kon- trollansvarig. För skilda delar av ett projekt kan det finnas olika kon- trollansvariga. En av dem ska samordna deras uppgifter. En kontrollansvarig behövs dock inte för tillbyggnader och änd- ringar av en- och tvåbostadshus och för andra mindre åtgärder, om inte beslutar annat. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.10 och 10.5. Paragrafen motsvarar i huvudsak 13 § första stycket gällande rätt. Det nu gällande begreppet kvalitetsansvarig ersätts med kon- Det begreppet ger ett tydligare besked om vad dennes huvuduppgift är i processen. I paragrafen undantas kravet på kontrollansvarig vid tillbyggna- der och ändringar av en- och tvåbostadshus och andra mindre åtgärder, om inte har beslutat annat. Undanta- get förenklar och förbilligar processen i de fall det är uppenbart att samhällskraven ändå bedöms kunna uppnås. Den kontrollansvarige tillhör byggherrens organisation men ska ha en självständig ställning i kontrollarbetet. En kontrollansvarig ska ha den kunskap, erfarenhet och lämplighet som behövs för uppgiften. Kunskapen och erfarenheten ska styrkas ge- nom att den kontrollansvarige är certifierad för uppgiften av ett organ som har ackrediterats för detta ändamål enligt 14 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. En certifiering ska vara tidsbegränsad och avse visst slag av arbete. En kontrollansvarig ska alltid ha en självständig ställning i förhål- lande till dem som utför den aktuella åtgärden. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.10. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 14 §. Den som utses till kontrollansvarig ska vara certifierad av ett ackrediterat organ. Förslaget är en följd av EU:s tjänstedirektiv. Certifieringen skapar förutsättningar för en jämnare kvalitet vad gäller kompetenskraven. Det innebär att de godkännandeprövningar av kvalitetsansvariga som byggnadsnämn- derna gör inte längre kommer i fråga. 1.biträda byggherren med att upprätta ett förslag till kontrollplan, 2.yttra sig över projekteringen, dock inte vid nybyggnad av en- och tvåbostadshus och vid andra mindre åtgärder, om inte byggnads- nämnden beslutar annat, 3.se till att kontrollplanen följs och i övrigt vara byggherren behjälplig i frågor som är av betydelse för kontrollen, 4.närvara vid tekniska samråd, tillsynsbesök på byggarbetsplatsen, entreprenadbesiktningar och i övrigt vid behov på arbetsplatsen, 5.se till att intyg och andra verifikationer som behövs för slut- besked tas fram, 6.dokumentera sina byggplatsbesök och notera iakttagelser som kan vara av värde vid utvärderingen inför slutbeskedet, och 7.se till att en byggfelsförsäkring och ett färdigställandeskydd finns, när detta krävs enligt lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.10. Paragrafen motsvarar i huvudsak nuvarande 13 §. Den kvalitetsansvariges formella ansvar enligt gällande rätt är begränsat i relation till syftet enligt förarbetena till lagen. Enligt förevarande paragraf utökas uppgifterna för den kontrollansvarige. Dennes roll förtydligas och vikten av att KA kommer in i proces- sen på ett tidigt stadium betonas. Kompletteringen av uppgifterna innebär möjligheter och krav på nära samarbete med de arbets- ansvariga och även med andra aktörer i byggprocessen, bl.a. på projekteringssidan. Syftet är att skapa förutsättningar för bättre kvalitet i byggandet. Den kontrollansvariges uppgifter enligt förevarande paragraf kan sammanfattas enligt följande. En viktig uppgift för den kontrollansvarige är att hjälpa den oftast oprofessionelle byggherren att ta fram ett förslag till kontrollplan. Kontrollplanen är ett viktigt instrument för den slut- liga kvaliteten i byggprocessen, och avsikten med lagtexten är att förtydliga behovet av kompetens i det arbetet. Även om den kvali- tetsansvarige ofta hjälper till vid framtagande av förslag till kontrollplan är det inget formellt krav i nuvarande PBL. Den kontrollansvarige bör samråda bl.a. med projektörer och med den arbetsansvarige om de kontrollpunkter som är angelägna i projektet. Den kontrollansvarige ska ta del av projekteringen vid större och i vissa fall även mindre projekt och vid det tekniska sam- rådet yttra sig över projekteringen. Detta innebär att KA behöver sätta sig in i den projektering som är gjord i skedet före det tek- niska samrådet, något som lagstiftaren vid reformen hade tänkt sig men som sällan har blivit verklighet i den praktiska tillämpningen. Kraven i dessa punkter överensstämmer i stort med kraven på den kvalitetsansvarige enligt gällande rätt. I samman- hanget bör noteras att dagens krav på att den kvalitetsansvarige ska vara med på kontrollerna inte finns med i förslaget. Det är ett krav som i praktiken inte går att uppfylla. Den utökade rollen för den kontrollansvarige i förening med införandet av funktionen arbets- ansvarig kompenserar den ändringen. Den kontrollansvarige ska enligt punkt 6 dokumentera sina byggplatsbesök, vilket också torde stärka funktionen och engagemanget. Uteblivna verifikationer i byggprojekt efter lagänd- ringen beror sannolikt på byggherrens utökade ansvar. Byggherren har ofta ingen förståelse för behovet av slutbevis. Det är logiskt att det är den kontrollansvarige som har byggkompeten- sen,som ska se till att erforderliga intyg lämnas in. Se punkterna 3-4. I likhet med den kontrollansvariges ansvar för att intyg tas fram är det mot bakgrunden av dennes insikter om byggregler rimligt att han ska se till att bevis om tecknad byggfelsförsäkring och färdigställandeskydd finns innan arbetet påbörjas i de fall ett sådant intyg behövs. saknas ofta detta intyg vid bygg- samrådet. Då den kontrollansvarige ska vara utsedd vid bygglovs- prövningen kommer det att finnas bättre förutsättningar att nämnda bevis hinner tas fram till det tekniska samrådet. Om finner att den kontrollansvarige har åsidosatt sina skyldigheter enligt 10 b §, ska nämnden informera det organ som har meddelat certifieringen och efter förslag av byggherren besluta om en annan kontrollansvarig. Om en kontrollansvarig har visat sig vara olämplig för uppgiften, får certifieringsorganet dra in certifieringen. En kontrollansvarig som lämnar sitt uppdrag ska meddela detta till Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.10. Innehållet i denna paragraf ersätter i huvudsak 15§ gällande rätt. En nyhet är att den kontrollansvarige ska meddela , om han/hon avsäger sig sitt uppdrag åt byggherren. För sådana åtgärder som kräver bygglov ska det finnas en arbets- ansvarig. Den arbetsansvarige ska ingå i entreprenörens platsorga- nisation. För skilda delar av ett projekt kan det finnas olika arbets- ansvariga. En av dem ska samordna deras uppgifter. En arbetsansvarig behövs dock inte för tillbyggnader och ändringar av en- och tvåbostadshus och för andra mindre åtgärder, om inte beslutar annat. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt 9.5.11. Som framgår av för- fattningskommentaren till 2 a § är den arbetsansvarige en person i utförarens (entreprenörens) organisation. Begreppet är tydligt; även den oinvigde förstår dennes roll i byggprocessen. Som framgår av nämnda kommentarer är det i praktiken ingen ny roll i proces- sen, men innebörden är att den som ansvarar för utförandet ska ha erforderlig kompetens. I likhet med vad som gäller för den kvalitetsansvarige krävs inte någon arbetsansvarig vid tillbyggnader och ändringar av en- och tvåbostadshus och andra mindre åtgärder. kan dock besluta om annat, dvs. införa ett krav på KA och AA även för sådana mindre åtgärder. Kravet på skyddsrumsbesked enligt punkt 2 i gällande rätt har tagits bort. Anledningen är att de bestämmelser om underrättelse- skyldighet vid byggnadsåtgärder som kan kräva byggande av skyddsrum enligt 3 kap. 3 § första stycket lagen (2006:545) om skyddsrum har följts upp av med en föreskrift SRVFS 2006:6 om undantag från denna skyldighet. En arbetsansvarig ska ha den kunskap, erfarenhet och lämplighet som behövs för uppgiften. Kunskapen och erfarenheten ska styrkas genom att den arbetsansvarige är certifierad för uppgiften av ett organ som har ackrediterats för detta ändamål enligt 14 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll.