sou · GWB340 · 2008-04-22 00:00:00 — En generell uppfattning på marknaden är att för en grupp abonnenter är det ett komplement t.ex. för att kunna vara tillgänglig i arbetet eller för att arbeta hemma. Men att många också väljer mobilt bredband istället för en trådbunden anslutning då det är enkelt att installera och då prissättningen är attraktiv. Utveckling av bredbandsinfrastruktur till och med I detta avsnitt redogörs för de bedömningar som utredningen gör vad gäller marknadens framtida investeringsvilja i olika infra- strukturer. Dessutom görs en beskrivning av olika tekniker och deras framtida utveckling. Investeringar i trådbunden infrastruktur Vad gäller framtida uppgraderingar och investeringar i xDSL är det i första hand TeliaSonera, som ägare till de fasta telenätet, som fattar dessa beslut. Detta förmodas ske i samråd med de operatörer som har tillträde till TeliaSoneras nät via LLUB. De alternativ som diskuteras är mer avancerade former av ADSL eller VDSL. Som tidigare nämnts kräver VDSL att det finns tillgång till fiber närmare slutanvändaren och denna teknik kombineras därför ofta med anläggning av fiber till kopplingsskåpet (FTTC). Om en inve- stering i VDSL ska göras får denna ställas mot alternativet att göra en investering i fiber-LAN, både fiber till hemmet (FTTH) samt fiber till källaren (FTTB) och därefter i fastigheten. Generellt kan sägas att en investering i VDSL förväntas ha en kortare livs- längd då den kontinuerligt ökade efterfrågan på högre överförings- hastigheter kommer att ställa krav på ytterligare uppgraderingar och nya investeringar i xDSL teknik, vilka är förhållandevis kost- sam. En investering i fiber-LAN har å andra sidan en högre initial investeringskostnad men den förväntade livslängden är längre då fibernätet och den teknik som används förväntas kunna uppgraderas i det oändliga och till en förhållandevis lägre kostnad. Vilket investeringsbeslut som TeliaSonera kommer att fatta i varje enskilt fall är bl.a. beroende på marknadssituationen, konkurren- ternas agerande, om investeringen avser flerfamiljshus eller villa- områden och den förväntade avkastningen på investeringen. Även om andra operatörer har möjlighet att via LLUB investera i VDSL i kopplingsskåpet är det inte troligt att detta kommer att ske före TeliaSoneras egna investeringsplaner är kända. Förutom investeringar i xDSL pågår också investeringar i fiber- av både TeliaSonera, de lokala stadsnäten och andra aktörer på marknaden, något som förväntas fortsätta och öka de kom- mande åren. Det är ofta fastighetsägare, bostadsrättsföreningar eller samfällighetsföreningar som driver på denna utveckling då de vill kunna erbjuda boende och företag tillgång till en mer framtids- säker infrastruktur. De sluter avtal med en infrastruktur ägare och/eller operatör om att bygga ett nytt fastighetsnät som sedan kopplas samman med operatörens access- och transportnät. Ägan- det av fastighetsnätet tillfaller vanligtvis fastighetsägaren och beroende på avtalsvillkoren kan nätet vara antingen öppet eller slutet för andra alternativa operatörer och tjänsteleverantörer. Ett exempel på denna trend är de allmännyttiga bostadsföretagen i som investerar i FTTH till samtliga lägenheter, cirka 100 000 lägenheter ska byggas ut fram till och med i sam- arbete med . Näten ska drivas av en kommunikations- operatör och vara öppna för olika tjänsteleverantörer som i konkurrens med varandra ger hyresgästerna friheten att själva välja tjänster och leverantörer. Parallellt gör kabel-tv operatörerna investeringar i sina nät där dessa uppgraderas med fiber närmare slutanvändarna, vanligtvis FTTB (fiber till fastigheten) som fastighetsnäten byggs om för att klara av högre överföringshastigheter och flera tjänster. Investeringar i trådlös infrastruktur Det pågår en utveckling av nya versioner av 3G-teknikerna som kommer att medge högre överförings- hastighet och bättre nyttjande av frekvensutrymmet i de trådlösa näten. Ett parallellt spår är utvecklingen av nästa generations (3G+) mobiltekniker som förväntas lanseras omkring . Dessutom finns annan trådlös accessteknik som Wimax tillgänglig vilket kan användas i vissa frekvensband. Nuvarande täckning av 3G-tekniken HSPA är förhållandevis god och erbjuds av de fyra mobiloperatörerna TeliaSonera, Tele2, och Tre. Beroende på hur efterfrågan av trådlösa bred- bandstjänster utvecklas kommer näten att uppgraderas till att klara av både högre överföringshastigheter och ökade trafikvolymer. Vad gäller eventuella förtätningar av och basstationer kommer detta att göras utifrån affärsmässiga beslut och där en sådan investering beräknas vara lönsam. Det frekvensband som HSPA finns etablerat i innebär att en basstation har en relativt kort räckvidd vilket ställer krav på ett stort antal och bas- stationer för att nå en hög täckning. Detta gör att HSPA främst är ett alternativ för tätare bebyggda områden. 3G-tekniken CDMA2000 har en god täckning enligt PTS kart- läggning och är i princip tillgängligt i samtliga delar av landet. Detta beror på att det frekvensband (450 MHz-bandet) som används ger en bra geografisk täckning med ett mindre antal basstationer då varje basstation har en lång räckvidd. Detta gör CDMA2000 till ett bra alternativ för områden med glesare bebyggelse. Om en cell som täcks av en basstation blir överbelastad finns möjligheten att avlasta den större cellen genom att bygga en ny basstation och en mindre cell som servar ett visst område med många användare. En begränsande faktor är att frekvensutrymmet som är tillgängligt i 450 MHz-bandet är begränsat, vilket kan få betydelse för utvecklingsmöjligheterna av nätet. Det är Nordisk Mobiltelefon som äger och driver detta trådlösa nät som ende operatör. Investeringar i tekniska uppgraderingar för att klara av högre överföringshastigheter och för att göra eventuella förtätningar av basstationer för att kunna hantera en ökad tillströmning av använ- dare kommer att göras på kommersiella grunder. Utöver de trådlösa nät som finns etablerade kommer alternativa trådlösa nät att byggas ut fram till och med i och med att nya frekvenser kommer att frigöras. Det mest intressanta är det frigjorda frekvensutrymmet i UHF-bandet (790–) tillföljd av nedstängningen av det analoga tv-nätet. Tilldelningen av frekvenser bör kunna göras /2010 men utrymmet kommer inte att vara fullt användbart beroende på samordningen med övriga . Dessa frekvenser är särskilt intressanta då de ligger i låga frekvensband vilket ger möjlighet till god geografisk täckning med ett färre antal och bas- stationer. Utgångspunkten för utbyggnaden av dessa nya trådlösa nät kommer att vara kommersiella villkor vilket gör att investeringen kommer att sättas i relation till antalet potentiella kunder. I detta avsnitt redogörs för utredningens bedömningar vad gäller marknadens framtida investeringsvilja för olika infrastrukturer att sättas i relation till olika typer av geografiska områden.31 Dessa bedömningar har gjorts baserade på tillgängliga rapporter och annat relevant material samt på intervjuer med olika aktörer på mark- naden. Stor och liten tätort De större tätorterna har enligt PTS kartläggning goda förut- sättningar för tillgång till olika accesstekniker som xDSL (99 pro- cent), kabel-tv (), fiber-LAN () och 3G-tek- niken HSPA (). Även de mindre tätorterna har goda förutsättningar för tillgång till bredband men har ett större beroende av xDSL som accessteknik. av privatpersoner och arbetsställen har förutsättningar för tillgång till bredband via xDSL, till kabel-tv, till fiber-LAN och till HSPA. 3G-tekniken CDMA2000 uppges ha närmare 100 procents täckning i tätorter. Kartläggningen visar dessutom att av de personer och arbetsställen som saknar förutsättningar för bredband återfinns i större tätorter och i mindre tätorter. I många områden finns en hög grad av infrastrukturkonkurrens där aktörer som TeliaSonera, Com Hem, lokala stadsnät och fastighetsägare ger privatpersoner och företag tillgång till tråd- bundet bredband med hög överföringshastighet i parallella infra- strukturer. Dessutom finns alternativa operatörer etablerade, oftast via LLUB i kopparaccessnätet som erbjuder slutanvändaren ett urval av bredbandstjänster. Till detta kan adderas tillgång till tråd- lösa alternativ via 3G-teknikerna . Utredningen bedömer att marknaden har säkerställt tillgången till IT-infrastruktur med hög överföringshastighet i större och mindre tätorter då endast ett fåtal personer och arbetsställen helt saknar förutsättningar för tillgång till bredband . Utred- ningen bedömer dessutom att fram till och med kommer dessa områden att vidareutvecklas och uppgraderas av marknadens 31 Definitioner: större tätort: tätort med fler än 3 000 invånare, mindre tätort: tätort med mellan 200 och 2 999 invånare, småort: ort med mellan 50 och 199 invånare. aktörer med infrastruktur som klarar av kraven på ökade över- föringshastigheter. Småorter har enligt PTS kartläggning förhållandevis goda förut- sättningar för tillgång till bredband men den dominerande access- tekniken är xDSL som ger av befolkningen och arbets- ställena tillgång till bredband. Andra trådbundna accesstekniker som kabel-tv och fiber-LAN ger respektive av befolkningen förutsättningar till bredband medan 3G-tekniker som HSPA täcker och CDMA2000 . Kartläggningen visar att cirka sjuttio småorter saknar tillgång till infrastruktur via trådbundna lösningar, HSPA eller annat trådlöst alternativ (exklusive CDMA2000). Kartläggningen visar dessutom att av de privatpersoner och arbetsställen som saknar grund- läggande förutsättningar för bredband återfinns i små- orter. I småorter är tillgången till parallella trådbundna infrastrukturer begränsad och beroendet av xDSL högt, vilket kartläggningen också visar. Dessa småorter har tillgång till xDSL med en överföringshastighet på Mbit/s nedströms och i många fall även till högre överföringshastigheter. Om samtliga småorter ska få tillgång till infrastruktur som symmetriskt ger /s i båda riktningarna kommer ytterligare investeringar att vara nöd- vändiga. Framtida investeringar såsom fiber närmare användaren och uppgraderingar av xDSL-tekniken kommer enligt tidigare resonemang att ske i första hand i flerfamiljshus. Men risken finns att incitamenten för sådana investeringar är låga då graden av infra- strukturkonkurrens är begränsad både vad gäller parallella infra- strukturer och samlokaliserade operatörer via LLUB. Vad gäller framtida investeringar i fiber närmare slutanvändaren kommer incitamenten för en sådan utbyggnad att vara förhållande- vis låga såvida inte kommunen, företag, boende eller någon före- ning (t.ex. byalag) går samman och tillsammans med en operatör skapar ett intressant affärsscenario.32 32 Här avses att invånare, företag och offentlig förvaltning samarbetar om att få bredband till orten genom att utgöra en kritisk massa av potentiella kunder samt själva delta i själva byggandet av fibernätet och stå för delar av finansieringen. Ett framtida alternativ i småorter kan vara trådlösa access- tekniker som kan ge ytterligare förutsättningar för tillgång till bredband med högre överföringshastighet. Med utgångspunkt i tidigare resonemang kan investeringar vad gäller uppgraderingar och utbyggnad av och basstationer vara kommersiellt lön- samma i vissa småorter som t.ex. ligger i kommersiellt intressanta områden. Utredningen bedömer att tillgången till IT-infrastruktur med hög överföringshastighet i småorter inte är tillgodosedd då ett antal personer och arbetsställen fortfarande saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Vad gäller framtida investeringar och upp- graderingar av befintlig infrastruktur i småorter för att tillgodose behovet av en högre överföringshastighet bedömer utredningen att detta inte kommer att göras av marknaden fullt ut. Det finns där- med en risk att antalet eftersatta områden i små orter kommer att öka till och med beroende på hur marknaden agerar. Områden utanför tätorter och småorter Enligt PTS kartläggning är det områden utanför tätorter och små- orter som har de sämsta förutsättningarna för tillgång till bredband. Den dominerande trådbundna accesstekniken är xDSL som ger av befolkningen och arbetsställena tillgång till bredband. Andra trådbundna infrastrukturer som kabel-tv och fiber-LAN har mycket låga andelar medan 3G-tekniker som HSPA täcker 39 pro- cent och CDMA2000 av boende och verk- samma i dessa områden. Det är i dessa områden som den största andelen personer och arbetsställen som saknar förutsättningar för tillgång till bredband finns. I likhet med andra områden kommer den befintliga infrastruk- turen att behöva uppgraderas för att tillgodose behovet av en ökad överföringshastighet. Incitamenten för att göra dessa investeringar på kommersiella villkor är beroende av antalet potentiella kunder i området i förhållande till investeringens storlek. Möjligen kommer TeliaSonera, som är den dominerande aktören i dessa områden vad gäller trådbunden infrastruktur, göra vissa investeringar men risken är stor att dessa områden halkar efter i bredbandsutvecklingen. Det finns dessutom indikationer på att TeliaSonera kommer att lägga ned delar av kopparaccessnätet i mer glesbefolkade områden på grund av höga driftskostnaderna, något som gör att möjligheten till Detta gör att de digitala klyftor som är geogra- fiskt betingade kan komma att öka. Det vill säga boende och verk- samma i landsbygd och glesbygd kommer inte att ha tillgång till motsvarande infrastruktur som de i tätorter och småorter vilket gör att de kommer att få svårt att ta del av framtidens mer kapacitets- krävande tjänster. I områden utanför tätorter och småorter är trådlösa access- tekniker ett alternativ då investeringskostnaden är lägre jämfört med trådbundna alternativ. Detta kan ge ytterligare förutsättningar för tillgång till bredband med högre överföringshastighet i vissa områden på kommersiell basis, inte minst då det frigjorda frekvensutrymmet i UHF-bandet tas i fullt bruk efter nedstäng- ningen av det analoga tv-nätet. Men i likhet med tidigare resone- mang kommer investeringar vad gäller uppgraderingar och utbygg- nad av och basstationer endast att göras om detta ger möj- lighet till en rimlig avkastning på investeringen. Ett exempel som kan illustrera detta är Nordisk Mobiltelefons samarbete med Region där en utbyggnad gjorts av trådlöst bredband. Samarbetet har resulterat i att Nordisk Mobiltelefoni har byggt ut 38 i länet vilket kan jämföras med den ursprungliga planen på 12 . Den tillkommande utbyggnaden av har finan- sierats av Region . Trots detta finns det problem med täckningen i vissa områden på grund av geografiska förhållanden och användarnas avstånd från masten.33 Utredningen bedömer att tillgången till IT-infrastruktur med hög överföringshastighet i områden utanför tätorter och småorter inte är tillgodosedd då ett stort antal personer och arbetsställen fortfarande saknar förutsättningar för tillgång till bredband. Utredningen bedömer att dessa eftersatta områden i mycket liten utsträckning kommer att byggas ut av marknaden på egen hand. Vad gäller framtida investeringar och uppgraderingar av infra- strukturen i dessa områden för att tillgodose behovet av en högre överföringshastighet bedömer utredningen att detta kan ske i viss utsträckning på kommersiella villkor och av marknadens aktörer. Utredningen bedömer dock att risken är mycket stor att antalet eftersatta områden i områden utanför tätort och småort kommer att öka i omfattning fram till och med . 33 NWT , samt möte med Nordisk Mobiltelefon Beskrivning av några olika tekniker och deras möjligheter I detta avsnitt görs en beskrivning av olika tekniker och deras utvecklingsmöjligheter fram till och med . ADSL (ADSL/ADSL2/ADSL2plus) är den vanligaste DSL tekniken vilken ger /s i nedströms hastighet och i bästa fall en uppströms hastighet på mellan 1 och /s. Tekniken är lämplig för IP-tv tjänster, IP-baserad telefoni samt Internetsurfning med hög hastighet. Räckvidden från en anslut- ningspunkt till användaren är för att nå en högre överföringshastighet men en lägre överföringskapacitet på /s kan fås vid längre avstånd än med så kallad SHDSL teknik. Se figur nedan. Figur 19 Dataöverföringshastighet nedströms för olika xDSL tekniker Källa: , Broadband Access for all 2007 För att möta efterfrågan på en högre överföringshastighet kan en uppgradering göras till VDSL. Med denna teknik kan en överfö- ringshastighet på /s i båda riktningarna erbjudas vilket möjliggör flera samtidiga HD-tv kanaler, IP-baserad telefoni och hög överföringshastighet till Internet. För att uppnå en överfö- ringshastighet på mer än /s krävs dock att avståndet från anslutningspunkten till användaren är kortare än . Detta gör att VDSL-anslutningen måste flyttas närmare användaren med hjälp av en FTTC utbyggnad. En ännu högre överföringshastighet kan uppnås om VDSL kombineras med FTTB, dvs. fiber ända till fastigheten och därefter användes befintlig koppartråd. VDSL2 standarden blev godkänd men det pågår projekt som försö- ker utveckla tekniken ytterligare (VDSL3) för att nå överförings- hastigheter upp emot /s. VDSL3 gör det möjligt att minska problemet med s.k. överhöring34, vilket har identifierats vid användande av VDSL2. Vidare kan höga hastigheter uppnås vid längre avstånd mellan bredbandsutrustning och slutkund jämfört med VDSL2, vilket kan öka tillgängligheten för kapacitetskrävande tjänster. Fram till nu har uppströmshastigheterna i kabel-tv näten varit begränsade bland annat på grund av att kunderna delar på en begränsad kapacitet. DOCSIS-standarden som används för bred- bandsöverföring i kabel-tv-nät finns i ett antal versioner. Det pågår nu prov med DOCSIS 3.0 som enligt standarden medger både upp- och nedströmshastigheter på över /s. Ethernet är en vida etablerad teknik för bredbandsnätverk med hög överföringshastighet. Fördelarna med Ethernet är att den har hög interoperabilitet med andra nät, tekniska plattformar etc. genom väldefinierade standards samt att investeringskostnaden är förhållandevis låg på grund av dess stora spridning och produk- 34 Överhöring uppstår när koppartrådarna ligger tätt och stör varandras signal Utvecklingen av tekniken har gått från Fast Ethernet (1995), vidare till Gigabit Ethernet (1998) och till senaste versionen Ethernet (2003). startades ett nytt projekt med syfte att utveckla ett Ethernet. Projektet, som går under namnet 100GET, är ett treårigt samarbete mellan , och . Ett 30-tal intressenter deltar, bland annat företagen , och . GPON () är en teknik som använder fiberns förmåga att leverera mycket hög överförings- hastighet. Vad som gör denna teknik så attraktiv är att den använder passiva komponenter i nätet som kan anslutas utan till- gång till ström. systemet gör det möjligt för flera operatörer att dela en enda fiber access i ett område med flera byggnader genom att använda passiva splitters (fördelare) som distribuerar trafiken till individuella hushåll. Detta gör att GPON klarar av att leverera både kabel-tv med flera hundra kanaler och bredband med /s via en enda fiber till användaren. Med nästa generation, , blir det möjligt att uppgradera näten till flera Gigabit och att minska antalet anslutningspunkter i nätet vilket ger en lägre kostnad för operatörerna. Våglängd är en teknik som kan användas för att öka nyttjande- graden av fiberinfrastrukturen mellan anslutningspunkterna. Det optiska ljuset delas in i våglängder och varje våglängd fungerar som en egen kanal, vilket innebär att en fiber kan nyttjas för flera olika tillämpningar och av flera operatörer parallellt. EDGE är en uppgradering av den befintliga GSM-tekniken för att kunna hantera högre dataöverföringshastigheter. medger EDGE en överföringshastighet på mellan 120 och 160 kbit/s men då GSM-näten ligger i ett lägre frekvensband är den geografiska Med EDGE Evolution kan överföringshastigheten ökas till ca /s nedströms och leverantörerna ser denna version som ett komplement till 3G-nät med HSPA teknik för att uppnå bättre geografisk täckning för användaren. 3G-tekniken HSPA gör det möjligt att uppgradera så att en högre överföringshastighet kan erbjudas. är det möjligt att uppgradera till en överföringshastighet på eller /s nedströms och en överföringshastighet på /s upp- ströms. Nästa steg i utvecklingen är HSPA+ som kommer att medföra ett flertal förbättringar bl.a. vad gäller operatörens installationstid, dataöverföringshastighet, spektrumeffektivitet och strömförsörjning. HSPA+ kommer att medge en överförings- hastighet på /s nedströms med en ytterligare möjlighet till uppgradering till /s och en uppströms hastighet på /s. LTE är ett renodlat datanät och benämns 3,9G. Datahastigheterna i LTE-nät är betydligt högre än i nät uppgraderade med bästa möj- liga HSPA. och anger att LTE har möjlig- het att leverera hastigheter på mellan 100–/s nedströms, men att det redan finns planer på en utveckling av LTE på 1Gbit/s. 3G-tekniken CDMA2000 kan uppgraderas till högre överförings- hastigheter med EV-DO vilket ger en teoretisk hastighet på /s nedströms och /s uppströms. Nästa version av EV-DO, vilken beräknas vara färdig för implementering /2010 kommer att ge ytterligare förbättringar och teoretiska hastigheter på /s nedströms och /s uppströms. Därefter är bedömningen att CDMA2000 kommer att ersätta av nästa generations teknik. Wimax/d är den fasta trådlösa versionen av Wimax. Här finns kommersiella produkter tillgängliga och Wimax/d ses som ett alternativ till en trådbunden access där det inte är kommer- siellt lönsamt att leverera en sådan. Marknaden för Wimax förvän- tas utvecklas från fast Wimax till mobilt. De båda standarderna är inte kompatibla med varandra utan är två parallella tekniklösningar. Wimax/e är den mobila trådlösa versionen av Wimax men kan användas även för fast trådlös access. Den är utvecklad för att kunna användas i frekvensbanden 2,3, 2,6 och 3,5 GHz och för- väntas kunna ge överföringshastigheter på mellan 40 och /s nedströms beroende på tillgänglig bandbredd. Analys av 3G-teknikerna /HSPA beslutade PTS att efter ett auktionsförfarande tilldela tillståndet i 450 MHz-bandet till Nordisk Mobiltelefon i (Nordisk Mobiltelefon) som kom med det högsta budet. Syftet med tilldelningen av frekvensen och utbyggnaden av Nordisk Mobiltelefons nät var att ersätta TeliaSoneras analoga NMT-nät som landsbygdstelefoninät då det släcktes ner . Nordisk Mobiltelefon angav i sin ansökan att bolaget avsåg att bygga ett nät baserat på CDMA2000-standarden, vilket är en eta- blerad 3G-teknik inom IMT-2000 familjen (2000). De tjänster som kan erbjudas via CDMA2000 är jämförbara med dagens UMTS-system, dvs. det finns stöd för både tal- och datakommunikation med full mobilitet. PTS beslutade att tilldela (senare , nu ), Tele2, () och (Hi3G) till- stånd att tillhandahålla nätkapacitet för mobila teletjänster enligt UMTS-standard i 2 GHz bandet. Tillståndet som gavs till Tele2 innehas av (), som kon- trolleras av Tele2 och TeliaSonera genom dessa företags gemen- samma bolag (). tillstånd återkallades på bolagets begäran . frekvensutrymmet delades ut till de befintliga tillståndshavarna i samband med att PTS beslutade om nya tillståndsvillkor . UMTS-tillståndshavarna har likalydande villkor för tillstånd att använda radiosändare för UMTS/3G-verksamhet. Minst 8 860 000 personer i skall enligt villkoren ha UMTS- täckning och av befolkningstäckningen ska ske med respektive tillståndshavares egna radioinfrastruktur. UMTS-näten medger tjänster såsom videosamtal, videostreaming och snabbare Internetaccess (mobilt bredband) utöver tjänster som tal, text och olika innehållstjänster. HSPA är en uppgradering av UMTS-näten för att ge högre överföringshastigheter för bredband. Då nätet med 3G-tekniken CDMA2000 har byggts i bandet ger detta en möjlighet att nå en bra geografisk täckning med ett färre antal och basstation jämfört med trådlösa nät i högre frekvensband.