sou · GVB360d2 · 2008-01-01 00:00:00 — Svenska vattenverk är konstruerade för att klara smittämnen i form av bakterier. I ytvattenverk är kemisk fällning och filtrering som avskiljningsbarriär samt klor som desinfektion vanligast. I grundvattenverk används ofta klor (ibland UV-ljus) som desin- fektion eller som desinfektion i beredskap. har den mikrobiologiska hotbilden börjat förändras både genom ökande kunskaper och faktiska förändringar. En annan del av dagens hotbild är risken för att kemiska föroreningar av olika slag kan hamna i en vattentäkt. Vid exem- pelvis extrem nederbörd, skyfall eller översvämningar finns stor risk att föroreningar på olika sätt mobiliseras och sprids. VA-ledningsnät räcker , motsvarande cirka 4 varv runt jorden och cirka hälften av detta är för distribution av dricksvatten. I samband med skyfall som orsakar ras och skred kan delar av distributionsnätet skadas. T.ex. försvann i ett samhälle utanför av en dricksvattenledning i samband med höga flöden . Enskild (privat) vattenförsörjning fungerar på ett liknande sätt, men med ett mindre ledningsnät, ofta utan vattenbehandling och vanligtvis med en trycktank/hydrofor som reservoar/tryckutjäm- nare. Den vanligaste formen av enskild vattenförsörjning är bergborrade brunnar. Kontrollen av vattenkvaliteten i enskilda brunnar är betydligt sämre än för dricksvatten från större anlägg- ningar. De flesta tar ett vattenprov när brunnen anläggs och där- efter tas ofta inga nya prover för att följa upp vattenkvaliteten och dess variationer. Brunnens omgivning är avgörande för hur den klarar av extremväder och ett förändrat klimat utan att sina eller förorenas. Enskilda grundvattentäkter kan ofta ha en avsiktlig eller oavsiktlig avloppsinfiltration i närområdet, vilket innebär en förhöjd risk för mikrobiologisk förorening speciellt i samband med väder som skapar höga grundvattennivåer. Enskild vattenförsörj- ning i samband med jordbruk och boskapsskötsel kan också förorenas från gödselhantering. I samband med de senaste årens översvämningar har flera svenska vattentäkter förorenats, bland annat mikrobiologiskt. Det har inneburit att på många ställen har konsumenter tvingats att koka vattnet. Den längsta kokningsperioden, som varade , orsakades av översvämningar i . I södra och även Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser orsakade höga flöden och intensiva regn förutom kokningspåbud i flera vattentäkter också ras och skred på vattenledningsnäten. I Bergen i inträffade ett vattenburet sjukdoms- utbrott orsakad av en klortålig parasit (Giardia). I händelsekedjan som lede fram till sjukdomsutbrottet ingår häftiga regn. Trots att utbrottet var begränsat till en mindre del av vattenförsörjningen uppstod samhällskostnader för och än har inte alla skadeståndsanspråk processats färdigt. Även under de kraftiga regnen i för- orenades vattentäkter. I samband med stormen blev flera mindre vattentäkter strömlösa och reservkraft krävdes för distribu- tion av dricksvatten. Se även bilaga B 13. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Klimatscenarierna pekar på en ökad nederbörd och avrinning i hela landet, utom i södra delarna av landet . De sydöstra delarna kan t.o.m. få en minskad årsavrinning. Särskilt stor blir ökningen . Risken för stora översvämningar ökar markant i de västra delarna av och , liksom i delar av . Intensiteten i kraftiga regnskurar har ökat enligt statistik och kommer att fortsätta öka enligt scenarierna. När klimatet förändras, ändras förutsättningarna för vatten- försörjning. kommer även fortsättningsvis att vara gynnat från vattenförsörjningssynpunkt. Vattentillgångarna kommer att öka på många håll, förutom i de sydöstra delarna av landet där tillgångarna minskar med viss risk för vattenbrist. För att kunna tillgodogöra oss den fördel ett modernt samhälle har av en fungerande vattenförsörjning, med hög kvalitet på dricksvattnet, måste vi dock hantera några hotbilder. Det gäller såväl dagens hotbilder, som kan förstärkas i ett förändrat klimat, som nya hotbilder eller nya förutsättningar. Riskerna för vattenburen smitta genom encelliga parasiter (t.ex. amöbor) och virus kommer sannolikt att öka ännu mer på grund av successiva klimatförändringar med temperaturökningar och ökad risk för kraftig nederbörd. De klordoser som tillämpas i är i stort sett verkningslösa på parasiter och har måttlig effekt på virus. Avskiljningen via kemisk fällning/filtrering är då den enda Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser barriären i många ytvattenverk och den är inte fullständig. För grundvatten är avskiljningen av virus i marken starkt beroende av olika klimat- och grundvattenförhållanden, som snabbt kan förändras vid extremväder. Det finns skäl att tro att risken för att kemiska föroreningar hamnar i vattentäkterna ökar på grund av klimatförändringar. I en enkät till svenska kommuner bedömer ansvariga för vatten- försörjning att risken för en allvarlig förorening i samband med översvämningar och/eller skyfall ökar för av vatten- täkterna, se bilaga B 13. Skydd av vattentäkter/dricksvattenföre- komster blir således ännu viktigare i samband med klimatföränd- ringar. Dagens relativt enkla beredning av råvatten, yt- eller grund- vatten, till dricksvatten räcker i många fall sannolikt inte till i ett förändrat klimat. Förutom de mikrobiologiska riskerna kommer många svenska vatten successivt att få en ändrad kemi/biologi, till exempel ökar humushalter och algblomningar i många vattentäkter. Med högre temperaturer och med isfria sjöar och vattendrag samt ökad avrinning på många håll kommer såväl övergödning som humushalter att öka, se avsnittet om sötvattenmiljön, 4.5.2. Även distributionen av dricksvatten i ledningsnät kan på olika sätt få ökade påkänningar i ett klimat med större variationer, bl.a. genom en ökad risk för ras, skred och översvämningar. En höjning av havsnivån ökar risken för saltvatteninträngning för vattentäkter som ligger nära kusten. Enskilda brunnar är ofta mer utsatta än gemensamma vatten- täkter för klimatförändringar. Skadekostnader för vattenförsörjningen och samhället i övrigt uppgår sannolikt till mångmiljardbelopp om åtgärder inte vidtas eller om de görs . Den arbetsgrupp inom utredningen som tagit fram underlag om dricksvattenförsörjning har pekat ut ett antal åtgärder som väsent- liga för att trygga försörjningen av vatten med god kvalitet, se bilaga B 13. Följande åtgärder rekommenderas. Sårbarheter i de lokala förhållandena bör analyseras för varje vattenförsörjningssystem. Detta bör göras av kommunerna med Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser stöd av livsmedelsverket och länsstyrelserna som en fortsättning och permanentning av så kallade Starthjälp till kommunerna. Vattentäkter bör skyddas mot ökande risker för både kemiska och mikrobiologiska föroreningar. Det bör noggrannare utredas om kraven att inrätta bra vattenskyddsområden för viktiga kommunala vattentäkter bör skärpas. I de nationella miljömålen är ett delmål att alla vattentäkter som försörjer mer än 50 per- soner eller producerar mer än ska ha vatten- skyddsområde, men det finns inget absolut krav. En hänsynsfull fysisk planering i tillrinningsområden för vattentäkter är också en mycket viktig och grundläggande faktor för dricksvattnets säkerhet. Bland annat bör man ta hänsyn till utvecklingen inom jord- och skogsbruk, liksom jord- och skogsbruket bör ta hänsyn till dricksvattentäkter. Det finns skäl att förtydliga detta och även att ge möjlighet att klassa viktiga vattenförekomster som riksintressen. Där behov finns, bör den mikrobiologiska säkerheten vid beredning av dricksvatten i vattenverken ökas. En översyn av föreskrifter som behandlar mikrobiologiska krav i dricksvatten behövs, det gäller exempelvis mikrobiologiska barriärer i grund- vatten och i vattenverk samt provtagnings- och övervaknings- rutiner. Åtgärder bör vidtas för att klara de förändringar som uppstår i råvattnets kemiska/biologiska kvalitet och temperatur. Det finns ett stort behov av att förtydliga vad dagens regelverk innebär och formulera en vägledning för kontroll av råvatten- kvaliteten i svenska vattentäkter. Viktigt är också att denna vägledning tydligt omfattar den mikrobiologiska råvatten- kvaliteten. Åtgärder bör vidtas för att hantera en minskad vattentillgång i främst sydöstra . Vattenbesparande åtgärder kan bestå av att byta de delar av ledningsnät, ledningar, ventiler, m.m., som läcker. Tillfälligt kan också restriktioner för vattenanvändning meddelas, exempelvis bevattningsförbud. Sannolikt kommer dock detta inte att räcka. Att anlägga nya vattentäkter är ett alternativ liksom att bygga överföringsledningar från en annan vattentäkt. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Distributionssystem som kan utsättas för större påfrestningar bör säkras. Exempel på åtgärder är dubblering av ledningar. Inom vissa områden ökar till exempel ras- och skredrisker med konsekvenser för vattenledningsnätet. Dubbla matningar ska ej lokaliseras i närheten av varandra. Beredskapen bör öka för att hantera störningar på grund av extremväder eller andra effekter av klimatförändringar som kan påverka vattentäkter, vattenverk och distributionsanläggningar. Beredskapsfrågor hanteras i samverkan mellan myndigheter inom ramen för krishanteringssystemets sam- verkansområden. är den myndighet som håller samman verksamheten. ingår cirka 30 centrala myndigheter i samarbetet, där också regional och lokal nivå är representerade. Det är viktigt att denna samverkan fördjupas på dricksvattenområdet på grund av de ökande risker som finns i samband med klimatförändringar. Det krävs utbildnings- och informationsinsatser om klimatför- ändringarnas betydelse för vattenförsörjningen. För vattenförsörjning finns ett informations- och utbildningsbehov för att kunna hantera möjliga och troliga förändringar/effekter av ett förändrat klimat. Det finns likaså ett stort utbildnings- och informationsbehov för ägare av privata/enskilda vatten- täkter. Ansvariga myndigheter, branschorganisationer (framför- allt Svenskt Vatten), med flera bör bidra med utbildning, informationsmaterial och rådgivning för att både öka medveten- heten och kunskaperna om pågående klimatförändring och behovet av anpassning. Den samlade kostnaden för att successivt anpassa svensk vattenförsörjning till ökande risker och till nya förutsättningar på grund av klimatförändringar – 2100 uppgår i mycket grova drag till för vattenförsörjning, sannolikt mer. En stor del av dessa kostnader, , bedöms dessutom uppstå 2100. För enskild vattenförsörjning bedöms anpassningskostnaderna uppgå till . Se tabell 4.13. I bilaga B 13, beskrivs närmare hur dessa kostnader har tagits fram. De åtgärder som nämns kommer att kräva forsknings-, utrednings- och utvecklingsinsatser för att säkerställa ett bra resultat. Därtill kommer ökande driftskostnader och kostnader för Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser att vidta lokala åtgärder för att minska föroreningsrisker i skyddsområden för vattentäkter/vattenförekomster. har internationellt sett låga kostnader för dricks- vattenförsörjning. Även om kostsamma åtgärder kan kräva en märkbar ökning av vattenavgifterna för vattenförsörj- ning, kommer den reella kostnaden per brukare (en ökning med någon/några kronor per m3) ändå att vara låg i ett internationellt perspektiv. Som exempel kan nämnas att kostnaden var per m3 i storstäderna i medan kostnaden i och var per m3, i och i per m3 och i per m3. En rimlig bedömning är att kostnader i på grund av klimatförändringarna ökar med per m3. Detta ger en ökad årskostnad på . Tabell 4.13 Sammanställning av uppskattade storleksordningar av kostnader för ökat investeringsbehov. Till dessa kostnader kommer ökande driftkostnader för exempelvis olika behandlingsutrustning i vattenverk. Åtgärder för vattenbrist vid vattentäkter (minskad Ökat behov av avskiljning i vattenverk av naturligt förekommande ämnen från grundvatten Ökat behov av avskiljning i vattenverk av humusämnen från ytvatten. Ökat behov av avskiljning i vattenverk av alger från Ökat behov av avskiljning/inaktivering av mikroorganismer i vattenverk. de ökande riskerna för vattenburna sjukdoms-utbrott. Ytterligare förändringar av de mikrobiologiska riskerna längre fram är svåra att bedöma, men sannolikt ger Behov av kylning av vatten i vattenverk (beror delvis av konsumenters acceptans av varmare dricksvatten och anpassning av riktlinjer). Kostnader för framtagande av skyddsområden för Kostnader för åtgärder som minskar de ökande föroreningsriskerna inom skyddsområden för vattentäkter (lokala förhållanden måste studeras). SOU 2007:60 Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Ökat behov av avskiljning av kemiska föroreningar i vattenverk (kostnaden är beroende av ämne och halt, vid inträffad förorening). Ökat behov av redundans vid distribution av vatten samt andra förebyggande åtgärder och krisberedskap. Konsekvenser av stigande havsnivå ( Kostnader för åtgärder inom enskild vattenförsörjning Summa investeringskostnader i miljarder kr (i Samhällskostnaden för ett mikrobiellt vattenburet sjukdomsutbrott är från några miljoner till flera 100-tals miljoner kr per tillfälle, beroende av utbrottets omfattning och Kostnader för att ersätta en Kostnaderna för att ersätta mindre vattentäkter är från några vattentäkt som förorenats så till mer än en miljard för större allvarligt att det inte går att sanera Kostnader vid ras och skred på En samhällskostnad på 10 – 50 miljoner per tillfälle (om reserv-ledningar saknas). Dessutom finns en ökad risk för utebliven vattenleverans i flera inläckage av förorenat och smittat vatten i ett trycklöst Källa: Bilaga B 13. Vi bedömer att klimatförändringar och extrema väderhändelser kommer att ge problem för den framtida vattenförsörjningen. Riskerna för smittspridning och förorening av dricksvattentäkter är stora och åtgärder måste vidtas. Den ökade koncentrationen av humus i vattnet innebär också problem då temperatur och avrin- ning ökar. Vi anser att de åtgärder som rekommenderas ovan är väsentliga för att en god vattenförsörjning ska kunna upprätthållas . Ansvaret för vattenförsörjning är delat mellan olika nationella, regionala och lokala myndigheter. Huvudansvaret för genomförandet av de rekommenderade åtgärderna ovan ligger på kommuner och/eller den entreprenör som fått i uppdrag att sköta dricksvattenförsörjningen. Branschorganisationer framför allt Svenskt Vatten har en viktig roll att spela i den omställning av dricksvattenförsörjningen som kommer att krävas framöver. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser viktigt att Svenskt Vatten kan ta ett stort ansvar för information och utbildning av medlemmarna. Mot bakgrund av de förändringar i dricksvattenkvalitén som klimatförändringar kan innebära bör kontrollen förstärkas. Vi anser att bör se över kontrollen av dricksvattenkvalitén längs hela framställningskedjan. De enskilda brunnarna har inte samma reningsteknik och kontroll som den kommunala vattenreningen. Det är därför viktigt att informera om risker och skyddsåtgärder. har bl.a. gett ut en informationsbroschyr tillsammans med SGU. Livs- medelsverket bör få i uppdrag att tillsammans med andra ansvariga myndigheter sprida information om enskilda brunnar. Länsstyrelserna bör i linje med utredningens övergripande förslag ha ett samordnings- och drivansvar för att en klimat- anpassning genomförs för att trygga en försörjning av dricksvatten av god kvalitet. I denna uppgift bör också ingå att i samverkan med andra aktörer initiera en strategisk vattenplanering. Det centrala myndighetsansvaret är delat. ansvarar för frågor om skydd av vattentäkter. SGU har ansvar för grundvatten som naturresurs och är miljömålsansvarig myndighet för grundvatten. har ansvar för enskild vatten- försörjning. Vattenmyndigheterna ansvarar för att ta fram för- valtningsplaner och åtgärdsprogram för svenska vatten. Livs- medelsverket ställer krav på vattenkvalitet från vattenverket och hos konsument. hanterar också säkerhets- och beredskapsfrågor för vattenförsörjning. har rekommen- dationer om tryck på vatten i kranen hos konsument och vid behov krav på återströmningsskydd för att förhindra att förorenat vatten kan tränga baklänges in på vattenledningsnätet från en fastighet. ansvarar också för den övergripande miljömålsfrågan om fysisk planering och hushållning med mark och vatten. Det splitt- rade ansvaret är inte ändamålsenligt mot bakgrund av de komman- de riskerna och de åtgärder som bör vidtas. Vi anser att ansvaret bör samlas och att samordningen förbättras. Vi föreslår att får ett huvudansvar för dricksvattenfrågorna på nationell nivå. I detta ingår att samverka med övriga myndigheter och att följa upp de åtgärder som rekommenderas ovan. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Uppföljande studier och forskning om klimatförändringarnas påverkan på svensk vattenförsörjning bör genomföras. Det finns ett behov av att komplettera kunskaper om vattenförsörjning på det lokala planet hos kommuner och behov av forskning på det nationella planet. Till exempel går det inte att importera reningsteknik rakt av från varmare länder i eller i världen i våra internationellt sett humusrika och även med ett varmare klimat relativt kalla vatten. Branschorgansiationerna, särskilt Svenskt Vatten, bör bidra till att få till stånd forskning och utveckling kring de strategiska frågorna för anpassningen av VA-verksamheten till klimatföränd- ringarna. bör få samordningsansvaret för dricksvatten- frågorna på nationell nivå. Detta inkluderar informations- insatser, identifiering av forsknings- och utvecklingsbehov, behov av kontroll av råvatten m.m. bör få i uppdrag att: följa upp hur anpassningen av dricksvattensystemet genom- förs, tillsammans med berörda myndigheter se över skydd och kontrollrutiner längs hela kedjan för framställning av dricks- vatten, från skydd av råvattentäkter till rening och distri- bution, tillsammans med berörda myndigheter informera om risker och skyddsåtgärder för enskilda brunnar. Länsstyrelserna får enligt vårt förslag ett utökat ansvar för klimatanpassningen inom länet. Detta innefattar en strategisk planering av vattenresurserna i länet och samverkan med kom- muner, vattenmyndigheterna och andra intressenter, se 5.10.2. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser 4.3.1Översvämning av strandnära bebyggelse Landets västra och sydvästra delar väntas få översvämningar längs vattendrag oftare eller mycket oftare i ett förändrat klimat. De ökade 100-årsflödena i fjälltrakterna kan också fortplanta sig längs vatten- dragen med översvämningar som följd, men här finns en osäkerhet då vattendragen är reglerade. I andra områden minskar risken för över- svämningar eller kvarstår på dagens nivå. En höjd havsnivå ställer ökade krav på åtgärder och planering vid nybebyggelse framförallt längs landets södra kuster, men även längs de mellersta. Hur definieras översvämning? Översvämning definieras som att vatten täcker ytor av land utöver den normala gränsen för sjö, vattendrag eller hav (Räddnings- verket, 2000). Översvämning längs vattendrag och sjöar innebär att mer vatten tillförs vattendragen än de kan leda bort. De överström- made markområdena kan inte ta upp eller dränera bort vattnet om de redan är vattenmättade. Översvämning kan även drabba hård- gjorda bebyggda områden beroende på kraftig nederbörd, vilket behandlas närmare i avsnitt 4.3.4. har i uppdrag att arbeta för ett säkrare samhälle från vardagens olyckor till katastrofer och krig. Myndigheten ska skapa förutsättningar för olika aktörer att samverka och vidta förebyggande åtgärder mot naturolyckor. Översiktliga översväm- ningskartor framställs för riskområden utmed vattendrag som stöd för räddningstjänstens planering och kommuners översiktliga fysiska planering. följer också utvecklingen av höga flöden och rapporterar löpande till Försvarsdepartementet, bistår vid större olyckor som översvämningar med förstärknings- resurser samt för bildandet av älvgrupper. förvaltar och utvecklar information om väder, vatten och klimat för samhällsfunktioner, näringsliv och allmänhet. har en prognosavdelning med ständig beredskap att utfärda varningar som ska hindra och begränsa skador på människor, egendom och Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser miljö, bl.a. avseende höga vattenflöden, rikliga regnmängder och höga havsvattenstånd. Vid svåra flödessituationer kan även personal från stationeras på berörd plats som stöd för räddningstjänst och länsstyrelse. Bebyggelsens storlek och geografiska läge Totalt finns 3,1 miljoner fastigheter i (2005), varav en tredjedel finns i de tre storstadsregionerna. Den större andelen av fastigheterna utgörs av småhus och fritidshus. Kustzonen, definierad som alla öar samt fastlandet in från strandlinjen inklusive kusten på , utgör av landets areal. I den zonen finns av landets totala antal fastigheter och den befolkas av cirka 3,5 miljoner invånare. Den södra delen av kusten är bebyggd i något större omfattning än den norra. av den svenska kusten är bebyggd inom . Närmare 120 000 byggnader finns inom från strandlinjen. (, 2006) Byggandet har varit betydligt lägre än . I kustzonen har dock den procentuella andelen av byggandet ökat och då framförallt i . Mellan 2000 uppgick den till närmare hälften. Andelen hus som byggts inom från stranden har mer än fördubblats, från till i slutet på 1990- talet. Det råder ett särskilt stort bebyggelsetryck längs , utmed den skånska kusten och södra kustområde samt längs hela kust- och skärgårdsområdet i . En trend är även att attraktiva hamnområden bebyggs. Det finns också en tendens att fritidshus nära större orter i kustområdena övergår till permanentbebyggelse. Närheten till vatten, och kanske framförallt till hav, med bl.a. stora naturvärden, gör kustlandskapet attraktivt för både boende, turism och olika näringar. Enligt SCB:s prognos för befolknings- utvecklingen 2050 förväntas en befolkningsökning med 1,4 miljoner invånare . Fortsätter trenden enligt ovan kommer större delen av dessa att vara bosatta i kustzonen. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Klimatfaktorer som påverkar översvämning längs vattendrag och hav Nederbörd och temperatur kommer enligt klimatscenarierna att öka i hela landet förutom nederbörden i där det blir torrare . Antalet dagar med extrem neder- börd väntas också öka i stort sett över hela landet. Sådan nederbörd ger lokala extrema flöden. Medelavrinningen lokalt, räknat på cirka 1 000 avrinningsområden à , ökar i , västra och i stora delar av . Ser man till förändringarna i de mer extrema flödena med 100-års återkomsttid är det främst och västra som utmärker sig, men även delar av fjällen och nordöstra . Andra delar av landet väntas få oförändrade eller minskade 100-års flöden, vilket fram- förallt beror på en utjämnad snösmältningssäsong med mindre vårflod, men även på ökad avdunstning, se figur 4.24. Ett 100-års- flöde innebär att sannolikheten är 1 på 100 för varje enskilt år att flödet uppnår samt risk för att det inträffar . Figur 4.24 Procentuell förändring i lokala 100-årsflöden, 2071 2100 relativt 1961 1990. Resultatet visas för 4 olika klimatscenarier (från vänster RCAO-EA2, RCAO-EB2, RCAO-HA2, RCAO-HB2) Källa: et al, 2006. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser En höjd havsnivå väntas längs stora delar av kusten på grund av världshavens höjning. Detta medför konsekvenser för bl.a. bebyg- gelsen. Vi har utgått från klimatscenarier med havsnivå- höjningar , och , vilka grundar sig på IPCC:s scenarier från den tredje utvärderingsrapporten. I scenarierna har hänsyn tagits till landhöjning, vilken varierar mellan minus i sydligaste till plus vid . Längst i norr kompenseras alltså havsnivåhöjningen i stort av landhöjningen även i fallet med stor havsnivåhöjning.