sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — Frivilliga flygkåren (FFK) ingick i ett pilotprojekt i för radiologisk indikering med flygplan. Bakom projektet stod i och dåvarande . Vid försöken användes en som utrustades med bärbara indikeringsinstrument och en dator med GPS-sändare. Försöken visade sig vara framgångsrika. Det finns nu planer på att SSM ska upprätta ett avtal med FFK. FFK ska då ses som ett komplement till övriga indikeringsresurser. I första hand är det tänkt att FFK ska kunna användas i kärn- kraftslänen. SSM överväger om man framöver ska teckna avtal med ytterliggare helikopteroperatörer för att säkerställa indikeringsförmåga vid t.ex. terroristattacker. 10.3Framtida behov och förutsättningar bedömer att obemannade flygande system (, UAS) kan utgöra en intressant resurs för indikering av strålkällor. vid utsläpp av radioaktiva ämnen, m.m. Enligt () finns det en relativt god förmåga att med flyg indikera radioaktivitet. Dock konstaterar man att det vid en kris kan uppstå ett behov av att kunna prioritera flygande resurser. behandlar frågan om att kunna prioritera resurser under kapitel 7. Luftfartsstyrelsen, 2006, Samordnat helikopterstöd vid insatser under svåra påfrestningar. 11Den offentliga användningen av helikoptertjänster a)Regeringen ska uppdra åt att svara för upprättandet av ett statligt ramavtal för helikopter- tjänster. 11.1Den offentliga sektorns användning av civila helikoptertjänster Den offentliga sektorns användning av civila helikoptertjänster uppgår enligt undersökningar till en total kostnad som ligger någonstans i intervallet 518–. Uppgifterna är mycket ungefärliga eftersom det är svårt att få fram exakta siffror då myn- digheter, landsting och helikopteroperatörer redovisar uppgifter olika. Tabell 11.1 visar den offentliga sektorns sammanlagda civila användning av helikoptertjänster. Tabellerna 11.2 11.8 visar sek- de olika offentliga aktörernas användning av helikopter- tjänster. En noggrannare redovisning av kommuners, länsstyrelsers samt övriga statliga myndigheters helikopteranvändning finns i bilagor- na 6 8. Eftersom en del kostnadsuppgifter inte har varit tillgängliga har vid vissa kostnadsberäkningar använt scha- blonbelopp, med kostnadsintervallet 5 000–per flyg- timme vid användning av kommersiella helikopteroperatörerTPF1FPT. 1TP PT Beräkningarna för kommunernas, länsstyrelsernas och vissa övriga myndigheters kost- nader. Den offentliga användningen av helikoptertjänster Intervallet motsvarar kostnaden för de kommersiella helikopter- operatörernas vanligaste helikoptermodeller. Tabell 11.1 Den offentliga sektorns användning av civila helikoptertjänster, 2007 Total kostnad (tkr) 518 019 – 553 419 Källa: , 2008 a d. 11.2.1Försvarsmaktens användning av helikoptrar Försvarsmaktens helikopterflottilj använder huvudsakligen sina helikoptrar för: flygräddning för militära behov (FRÄD) Tabell 11.2 Försvarsmaktens användning av helikoptrar, 2007 (BO 105) (AS 332 ) (AW 109) Källa: Försvarsmakten. kan inte redovisa en kostnad för Heli- kopterflottiljens verksamhet som är jämförbar med andra myndig- heters kostnader. Helikopterflottiljen hade en budget 2TP PT kostnad har reducerats med de belopp som landstingen i och betalar till för ambulansuppdrag. Den offentliga användningen av helikoptertjänster I det beloppet ingick bl.a. löner, flygkostnader och värnpliktsutbildning. Däremot ingick t.ex. inte kostnader för anskaffning och underhåll av helikoptrarna. Försvarsmakten använder en kommersiell helikopteroperatör för ytövervakning vid avlysning av skjutfält som hör till (P4). Helikopter används även för bekämpning av skogsbränder som uppstår i samband med skjutningar. Kost- naderna för denna verksamhet redovisas under övriga myndigheters användning av helikoptertjänster. 11.2.2Kommunernas användning av kommersiella helikoptertjänster För att få en överblick av kommunernas användning av kom- mersiella helikoptertjänster skickade ut en enkät till samtliga 26 helikopterföretag i . Företagen upp- manades i enkäten att uppge hur många timmar de flög åt kommunala uppdragsgivare. Eventuella kalkningsuppdrag är exklu- derade då dessa finansieras av (se tabell 11.8, samt bilaga 6). Kommunerna använder i huvudsak helikoptertjänster för: Kommunerna använder till viss del helikopterresurser för: Den offentliga användningen av helikoptertjänster SOU 2008:129 användning av kommersiella helikoptertjänster, Total kostnad (tkr) 6 000 – 24 000TPF FPT Källa: , 2008a. 11.2.3Landstingens användning av helikoptertjänster Landstingen använder helikoptertjänster för: har använt bruttokostnaderna från de sju landsting som har ambulanshelikopter. Genom att använda brutto- kostnaderna får man även med kostnaderna för de landsting som inte har ambulanshelikopter, men som köper tjänster av andra landsting. Vidare redovisas de kostnader som landstingen i och hade för användningen av SAR- helikoptrarna för ambulansuppdrag. Tabell 11.4 Landstingens användning av helikoptertjänster, 2007 Total kostnad (tkr) Källa: , 2008d. 3TP PT Uppskattad kostnad enligt schablonkostnaden 5 000–beroen- de på helikoptermodell. Den offentliga användningen av helikoptertjänster 11.2.4Sjöfartsverkets användning av helikoptertjänster används i huvudsak för: Tabell 11.5 användning av helikoptertjänster, 2007 Total kostnad (tkr) Källa: , 2008. 11.2.5Rikspolisstyrelsens användning av helikoptrar Polisflyget använder i huvudsak sina helikoptrar för: efterforskning av försvunna personer brottsspaning vid grov kriminalitet dokumentation genom film och foto natur- jakt- och fiskekontroll Tabell 11.6 Polisens användning av helikoptrar, 2007 Antal timmar (cirka) Total kostnad (tkr): Källa: Polisflyget, 2008. 4TP PT Den del av kostnaden som betalas av landstingen är avdragen. Däremot ingår även kost- nader som t.ex. Luftfartsstyrelsen och Försvarsmakten betalar för flygräddningsberedskap. Vidare saknas kostnader för insatser med helikoptrarna, som rör sig om ett par . 5TP PT Inklusive Polisflygets flygskola. 6TP PT Polisflygets totala budget . Den offentliga användningen av helikoptertjänster Utöver Polisflyget använder sig polisen i viss utsträckning av kommersiella helikopteroperatörer. Användningen av kommersiella operatörer för fjällräddning redovisas under övriga myndigheters användning av helikoptertjänster. 11.2.6Länsstyrelsernas användning av helikoptertjänster För att få en överblick av länsstyrelsernas användning av heli- kopterresurser skickade ut en enkät till samtliga länsstyrelser. Länsstyrelserna uppmanades i enkäten ange för vilka uppgifter man använder sig av helikoptertjänster samt hur många flygtimmar man brukade . Eventuella kalkningsupp- drag är exkluderade då dessa finansieras av (se tabell 11.8, samt bilaga 7). 12 länsstyrelser har meddelat att de använder helikoptertjänster. Länsstyrelserna använder i huvudsak helikoptertjänster för: tillsyn av statlig egendom SOU 2008:129 Den offentliga användningen av helikoptertjänster Tabell 11.7 Länsstyrelsernas användning av helikoptrar, 2007 Antal timmar (cirka) Total kostnad (tkr)TPF FPT 2 500 – 10 000 350 – 1 400 650 – 2 600 4 200 – 16 800 Källa: , 2008b. 11.2.7Övriga myndigheters användning av helikoptertjänster För att få en överblick av övriga statliga myndigheters användning av civila helikoptertjänster skickade ut en enkät till ett urval av statliga myndigheter (se bilaga 8). Urvalet gjordes utifrån uppgifter från helikopteroperatörer om vilka myn- digheter som brukar använda sig av helikoptertjänster. De statliga myndigheterna uppmanades i enkäten ange för vilka uppgifter man använder sig av helikoptertjänster samt hur många flygtimmar man brukade . 20 statliga myndigheter har meddelat att de använder helikoptertjänster. De statliga myndigheterna använder helikoptertjänster för: inventering av statlig egendom 7TP PT Uppskattad kostnad enligt schablonkostnaden 5 000 – be- roende på helikoptermodell och operatör. Den offentliga användningen av helikoptertjänster fältstudier i provrutor på land (SLU/N.riksmuseet) geologisk markrekognoscering (SGU) kartläggning av strålning () inspektion av kraftledningar () inventering av hotade arter (, Nordiska riks- museet) inventering av sälbeståndet (SLU/) inventering av barkborreangrepp () miljöprover (SLU) mätningar (SGU) NILS-programmet (SLU) provtagningar (, SGU) rekognoscering av de geodetiska näten () skogsbrandsbekämpning (FMV, Försvarsmakten) sök efter strålkällor () vattenbombning av saltindränkta isolatorer () vattenprovtagning i sjöar (SLU/) viltforskning (SLU) brandsläckning (FOI) SOU 2008:129 Den offentliga användningen av helikoptertjänster Tabell 11.8 Övriga myndigheters användning av helikoptrar, 2007 Antal timmar (cirka) Total kostnad (Tkr) 500 2 000** 25 100** 1 000 4 000** 50 200** 42 000*** 25 100** 56 119 60 919 Källa: , 2008c. *Enligt myndigheternas egna uppgifter. **Uppskattad kostnad enligt schablonkostnaden 5 000–beroende på helikoptermodell. ***Enligt undersökningar. 11.2.8Kalkning av sjöar och vattendrag anslag för att minska försurningen uppgår till . används till kalkning av sjöar och vattendrag. fördelar medlen för kalkning till länsstyrelser och kommuner, som i sin tur upphandlar kalkningstjänsten. Kalkningsbehovet ser väldigt olika ut i olika delar av landet. Områden där det kalkas mycket är i , på , i södra , samt i delar av , , , och . I , , och kalkas det knappast alls. (, 2002) 8TP PT Inkluderar flygtimmar för kalkning av sjöar och vattendrag som finansieras av Natur- vårdsverket. 9TP PT Polismyndigheter med ansvar för fjällräddning. Den offentliga användningen av helikoptertjänster I har kommunerna bildat ett kalkningsförbund som upphandlar kalkningen. Länsstyrelserna i , och samordnar upphandlingen av kalkning i sina län. I andra delar av landet sköter kommunerna huvudsakligen sin upphandling själva. Marknaden för kalkning domineras av företagen , som vardera har en marknadsandel på . En stor del av kalkningen utförs med helikoptrar. Kalkning av våtmarker och utströmningsområden sker uteslutande med helikopter. Kalkning av sjöar sker antingen med båt eller helikopter, beroende på möjligheterna att sjösätta båtar, samt vilken kalkvolym det handlar om. För mindre kalkvolymer är det mer kostnadseffektivt att använda helikopter. SMA och Movab upphandlade sammantaget helikoptertjänster för cirka 42 miljoner (SMA 25 och Movab ). Helikoptertjänsterna tillhandahålls av de två helikopterföretagen . De båda före- tagen utför kalkning med helikopter om cirka 2 500–3 000 flyg- timmar . 11.3.1Statlig samordning av upphandlingen av helikoptertjänster enkätundersökning visar att mer än 30 statliga myndigheter anlitar kommersiella helikopteroperatörer. Det förekommer dock inte någon statlig upphandlingssamordning på området. Ett illustrativt exempel är att Försvarsmakten och För- svarets materielverk båda var för sig upphandlar väldigt likartade helikoptertjänster för sina respektive skjutfält. Det krävs särskild fackkunskap för att upphandla helikopter- tjänster, i synnerhet om man vill uppnå hög flygsäkerhet vid t.ex. persontransporter. bedömer att huvuddelen av de statliga upphandlingarna av helikoptertjänster skulle kunna göras med högre kvalitet och till lägre kostnad om de samordnades nationellt. Ett undantag är dock upphandlingar som ställer krav på särskild kompetens. upphandling av SAR-heli- koptertjänster bör därför även fortsättningsvis ske i regi. Den offentliga användningen av helikoptertjänster Inom den statliga inköpssamordningen fungerar det så att en myndighet kan göra en upphandling av ramavtal som sedan får nyttjas av alla andra statliga myndigheter. Upphandlingen kan delas in i flera anbudsområden och delområden, såsom person- transporter, lyftarbeten och skogsbrandbekämpning. Upphand- lingen kan även delas upp i olika geografiska delområden. Med utgångspunkt i användarnas behov och med hänsyn tagen till mark- nadens utseende och förutsättningar, konstrueras upphandlingen så att en sund konkurrens och marknad skapas eller behålls. () är en myndighet som har upp- handlingar som kärnverksamhet. Vidare finns flygkompetens inom myndigheten. FMV upphandlar regelbundet helikoptertjänster för sina egna behov. föreslår att regeringen ska uppdra åt FMV att svara för upprättandet av ett statligt ramavtal för heli- koptertjänster. föreslår under kapitel 7 att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska ges i uppdrag att teckna ett nationellt ramavtal skogsbrandsbekämpning med helikopter. Upp- handlingen av detta ramavtal bör skötas av FMV, inom ramen för ett övergripande statligt ramavtal för helikoptertjänster. föreslår under kapitel 9 att Rikspolis- styrelsen ska låta upphandla ett ramavtal med flygföretag som kan användas för i första hand fjällräddningsuppdrag, men även för efterforskning av försvunna personer i andra fall. Upphandlingen bör skötas av FMV, inom ramen för ett övergripande statligt ramavtal för helikoptertjänster Försvarsmakten, 2008, Årsredovisning 2007. , 2008 (a), Enkätundersökning helikopter- , 2008 (b), Enkätundersökning länsstyrelserna. , 2008 (c), Enkätundersökning vissa myndig- heter. , 2008, (d), Enkätundersökning landsting. , 2002, Kalkning av sjöar och vattendrag. /Documents/publikationer/620-0115-9.pdf 12Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap a)Regeringen ska uppdra åt länsstyrelserna att verka för att de regionala behoven av flygande resurser för samhällsskydd och beredskap tillgodoses genom samverkan med t.ex. SAR- helikoptrar, polishelikoptrar och ambulanshelikoptrar. b)MSB återkommande ska göra en bedömning av samhällets samlade behov av flygande resurser för samhällsskydd och beredskap. c)MSB inom ramen för sitt ordinarie uppdrag ska ta ett övergripande ansvar för att samordna åtgärder för att stärka den samlade förmågan hos de offentliga flygande resurserna. d)Regeringen ska uppdra åt MSB att leda ett nationellt flygråd, som ska syssla med strategisk samordning inom områden som berör de offentliga flygande resurserna. Exempel på sådana områden är utbildning, infrastruktur och övnings- verksamhet. e)Regeringen ska överväga hur arbetet med den strategiska inriktningen av den samlade räddningstjänsten ska bedrivas. f)De myndigheter som har ett ansvar för statlig räddnings- tjänst i sina program för räddningstjänst ska ange vilka grundläggande säkerhetsnivåer som krävs avseende tillgång till flygande resurser, samt hur myndigheterna säkerställer att man har tillgång till resurserna. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap Det här kapitlet behandlar övergripande frågor kring samordning och krisberedskap, när det gäller flygande resurser. Frågor som rör rent operativ koordinering av flygande resurser behandlas under kapitel 13. 12.1Nuvarande samordningsuppdrag om offentliga flygande resurser har enligt förordningen (1988:762) med instruk- tion för , 3 §, 4, i uppdrag att samordna: de statliga myndigheternas medverkan i ambulans- och räddningsflyg- tjänsten samt fjällräddningstjänsten. kan konstatera att något sådant sam- ordningsarbete inte bedrivs av när det gäller ambulanshelikopterverksamhet. Vad som avses med rädd- ningsflygtjänst är oklart. Luftfartsstyrelsen har inom ramen för samverkansområdet Skydd, undsättning och vård bedrivit ett visst arbete med att öka den operativa koordineringen av de offentliga flygande resurserna. Luftfartsstyrelsen har bland annat föreslagit att en särskild utbild- ning av polisinsatschefer, brandbefäl och sjukvårdsledare i hur man samverkar med flygande enheter. Myndigheten har även gjort utredningen helikopterstöd vid insatser under svåra påfrestningar, i vilken man föreslår inrättandet av en nationell råd- givningsfunktion för flygande resurser. Luftfartsstyrelsen leder tillsammans med den informella gruppen Gemensamt forum flyg- och sjöräddningstjänst som sysslar med att ta fram rutiner för samverkan mellan olika flygande räddningsenheter i samband med flyg- och sjöräddnings- insatser. Gruppen består av representanter från Luftfartsstyrelsen, , Läkare i luftburen ambulanssjukvård (LLAS), samt flygcheferna hos Kustbevakningsflyget, Polisflyget, Försvars- maktens helikopterflottilj, Scandinavian MediCopter och Norrlands- flyg. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap fick 1992 regeringens uppdrag verka för samordning av olika myndigheters behov i samband med att började upphandlade helikoptertjänster för sjöräddning. Sjöfarts- verkets samordningsarbete har främst gällt merutnyttjandet av de egna . har upprättat samverkans- avtal med Försvarsmakten, Luftfartsstyrelsen, samt flera landsting om merutnyttjande av . kom den gemensamma rapporten kriminalpolisen/RPS – . I rapporten identifieras en rad samverkansområden mellan myndigheternas helikopterresurser, bl.a. avseende räddningstjänst, transportlogistik och marin verk- samhet. leder tillsammans med Luftfartsstyrelsen Gemen- samt forum flyg- och sjöräddningstjänst. ska enligt sin instruktion: verka för att organisation, ledning och ledningsmetoder samt materiel utvecklas så att samhällets räddningstjänstorgan arbetar och samverkar effektivt. För att uppnå detta leder bland annat Dele- gationen för räddningstjänst. Delegationen sammanträder normalt . Bl.a. diskuteras gränsdragningsfrågor mellan olika typer av räddningstjänst. Representanter från följande myndigheter och organisationer deltar i delegationen: , , Sjöfarts- verket, Luftfartsstyrelsen, Länsstyrelserna, Kommuner och Landsting, Försvarsmakten, , SOS Alarm, Socialstyrel- sen, och . bedriver inget särskilt arbete för att sam- ordna offentliga flygande resurser. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap () ska samordna arbetet med att utveckla krisberedskapen i det svenska samhället. KBM har inom ramen för samverkansområdet Skydd, undsätt- ning och vård stöttat Luftfartsstyrelsens arbete med att samordna samhällets helikopterberedskap inför extraordinära händelser. KBM har även stöttat Luftfartsstyrelsen med medel för att genomföra ACO-utbildningen. I KBM:s bedömning av samhällets krisberedskapsförmåga är Svenska nationella ambulansflyget (SNAM) den enda offentliga flygande resursen som omnämns. Många utredningar har genomförts som syftat till att merutnyttja militära helikoptrar för civila ändamål. En av de mer innovativa utredningarna på området är Förutsättningar för polisen att mer- utnyttja Försvarsmaktens helikoptrar . Rapporten är en redovisning av ett regeringsuppdrag till Försvarsmakten och Riks- polisstyrelsen. Vid den aktuella tiden hade både Polisflyget och marinen ett behov av att anskaffa nya lätta tvåmotoriga helikoptrar. Utredningen föreslog att Försvarsmakten skulle köpa in 17 stycken militärt registrerade helikoptrar (10 för marinens behov och 7 för polisens behov). Polisflyget skulle flygregelmässigt organiseras som en egen flottiljorganisation under Försvarsmakten. Utredningens förslag förverkligades inte. Ett skäl kan ha varit de stora förändringar som 1998 genomfördes inom Försvars- maktens helikopterverksamhet. Polisen gick vidare och anskaffade på egen hand 7 lätta tvåmotoriga helikoptrar av modell EC 135 som slutlevererades . Försvarsmaktens upphandlingsprocess drog ut . Till slut anskaffades 20 stycken lätta tvåmotoriga helikoptrar av modell AW 109. Efter förseningar i produktionen slutlevererades helikopt- rarna . Man kan i efterhand konstatera att de båda myndigheterna valde helikoptermodeller med relativt likartade prestanda. Båda modeller- na förekommer i såväl polisiär som militär verksamhetTPF1FPT. 1TP PT EC 135 heter i militär version EC 635. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap presenterade sin rapport för av försvarsbeslut. I rapporten redogör en rad myndigheter för sitt helikopterbehov. De ger också sin syn på möjligheten att bilda en nationell resursorganisation för heli- koptrar. Många myndigheter ser fördelar med en sådan gemensam resursorganisation, däribland , , , Luftfartsstyrelsen, samt länsstyrelserna i län och . föreslår dock inte att en sådan nationell resursorganisation inrättas. Däremot skriver att man avser att samverka med olika intres- senter inför etablerandet av nya civila . Vidare anför man att samarbetat mellan de resurshållande organisationerna bör förbättras, så att tillgängliga resurser skulle kunna användas för fler uppgifter än . anger att man är beredda att verka för att en ökad central samordning åstadkoms. 12.3Samordning av helikopterverksamheter i andra länder I finns följande offentliga resursorganisationer för heli- koptrar: ett samlat system för ambulanshelikoptrar som är samordnat med övrig luftburen ambulanssjukvård Luftforsvaret, som även opererar Det råder en hög grad av samordning mellan de olika offentliga helikopterverksamheterna i . Samordningen sker i stor utsträckning på initiativ från regeringen. Vidare finns det genom Hovedredningssentralen en central instans som vid behov kan koordinera resurserna operativt. Den nationella användningen av ambulanshelikoptrar och ambulansflygplan samordnas av bolaget , som ägs av de fyra statliga hälsoregionerna. ska utöver ambulansuppdragen även kunna utföra vissa typer av räddningstjänst. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap , som opereras av det norska försvaret används för alla typer av räddningstjänst, bortsett från skogs- brandsbekämpning. Helikoptrarna utgör vidare en integrerad del av luftambulansetjensten. Alla har samma utrustning som ambulanshelikoptrarna, och den medicinska personalen har samma utbildningskrav. har bara en polishelikopter, som både används för polisiär verksamhet och räddningstjänstuppdrag. Verksamheten inrättades 2003 mot den sittande regeringens vilja, efter ett initiativ från . För verksamheter som skogsbrandsbekämpning, lotsflygning och persontransporter av t.ex. statsministern används kommersiella helikopteroperatörer. För SAR- och ambulansuppdrag på finns särskilda upphandlade helikopterresurser, vilket är en följd av de internationella avtal som gäller för området. I finns följande offentliga resursorganisationer för heli- koptrar: Helikopteranvändningen samordnas centralt av regeringen. Inrikes- ministeriet och Social- och hälsovårdsministeriet har t.ex. gemen- samt utrett inrättandet av ett nationellt ambulanshelikoptersystem. Gränsbevakningsväsendet används för flyg- och sjöräddning, efterforskning av försvunna personer, skogsbrandsbekämpning, polisiära uppgifter, kustbevakningsuppgifter, vissa ambulansupp- drag m.m. I organisationen finns både flygplan och helikoptrar. Genom att koncentrera många uppgifter till en organisation får man en kostnadseffektiv verksamhet. är inte nationellt sam- ordnad, utan bedrivs av fyra olika frivilligorganisationer. Inrikt- ningen är dock att verksamheten framöver ska samlas i en nationell organisation med statlig finansiering. Försvarsmakten har begränsade resurser, men används vid behov för stöd till samhället. Försvarsmaktens helikoptrar kan t.ex. användas för att transportera polisens insatsenheter. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap I finns följande offentliga resursorganisationer för helikoptrar: cirka 18 olika ambulanshelikopterorganisationer cirka 30 olika polishelikopterorganisationer 3 militära helikopterorganisationer, varav 2 också opererar SAR- helikoptrar I råder stor splittring inom ambulans- och polis- helikopterverksamheterna. finansieras huvud- sakligen av frivilligorganisationer som är svagt samordnade. Staten har ett mycket litet inflytande över verksamheten. När det gäller polishelikoptrarna bestämmer varje lokal polis- myndighet över sin helikopterverksamhet, och den centrala samordningen är svag. Flyg- och sker på uppdrag av and () och utförs av Royal Navy, och en upphandlad civil operatör. ska all flyg- och sjöräddning, för såväl civila som militära behov, skötas av en civil operatör. Det finns inget system för att sköta den operativa koordineringen av olika helikopterresurser. Grundläggande säkerhetsnivåer (GSN) är ett koncept som bland annat () anser bör utvecklas.