sou · GWB395 · 2008-11-03 00:00:00 — beräknas lönen , men även veckolöner förekommer. Av de inhämtade uppgifterna framgår följande: (975 000 personer) (109 000 personer) (225 000 personer) (17 000 personer) Från TCO:s avtalsområde finns uppgifter från Unionen om att av deras cirka en halv miljon medlemmar har löner som är helt eller delvis rörliga. Med rörliga lönedelar avses främst 3TP PT I denna statistik räknas veckoavlönade som timavlönade. Veckoavlönade är dock sådana vars lön normalt sett bör kunna bestämmas enligt sammalöneregeln. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Vanligast är detta i branscher som telemarketing och försäljning. Bland har av medlemmarna i på den privata sektorn rörliga lönedelar av viss betydelse (eller mer av grundlönen). Motsvarande siffra för privatanställda medlemmar i respek- tive Ingenjörer är . Med rörliga lönedelar avses främst provisionslön och bonus. Det kan således konstateras att månadsavlönade dominerar på den privata tjänstemannasidan. Av siffrorna ovan framgår inte hur många som till sin fasta lön har prestationsbaserade tillägg som t.ex. bonus. Arbetsmarknads- parternas uppfattning är att sådana tillägg har ökat . Om dessa tillägg endast utgör en mindre del av den sammantagna lönen för arbetstagaren kan semesterlönen beräknas enligt samma- löneregeln, se vidare kapitel 2.2.2. För att sammalöneregeln ska ge motsvarande ekonomiska förmå- ner till arbetstagarna under semestern som procentregeln och sam- tidigt vara kostnadsneutral i jämförelse med denna, fordras att lagen – i likhet med kollektivavtalen – föreskriver att den aktuella vecko- eller månadslönen förstärks under semestern.TPF4FPT Detta sker genom att lönen räknas upp eller genom ett s.k. semestertillägg. Det ligger i sakens natur att detta får schabloniseras. Att uppnå en exakt likhet mellan reglerna går inte att åstadkomma. Det är ogör- ligt att varje enskild arbetstagare oberoende av löneförhållanden under intjänandeåret och semesteråret får samma semesterlön med tillämpning av sammalöneregeln och procentregeln. Hur mycket lönen ska räknas upp eller hur stort semestertillägget ska bli, är avhängigt ett antal faktorer. En viktig sådan är de framtida årliga löneökningen på arbetsmarknaden i stort. Av förklarliga skäl är det en högst osäker faktor. Det finns ingen etablerad metod för att fastställa framtida löneökningar. Det kan endast göras mer eller mindre välgrundade prognoser. Löneökningarnas storlek är en för- handlingsfråga. Först när löneavtalen på arbetsmarknaden är klara, kan resultatet avläsas i lönestatistiken. 4TP PT En genomgång av varför procentsatsen 12 används i 12-procentsregeln finns i kapitel 1.5. En beskrivning av den skillnad som 12-procentsregeln innebär jämfört med en ordning med löpande lön finns vidare i kap. 4.3.2 under rubriken . Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa När parterna i kollektivavtalen har bestämt semestertilläggets storlek är också det resultatet av en förhandling. I sammanhanget kan nämnas att då semesterlöneavtalet för tjänstemän på privat sektor träffades 1978 bestämdes semestertillägget per semesterdag till av aktuell månadslön. De nominella löneökningarna på hela arbetsmarknaden hade under den närmast föregående tio- årsperioden varierat mellan sex och femton procent. är situa- tionen en annan. Löneökningstakten har växlats ner och lönebildningen har radikalt förändrats. För utred- ningen har det gällt att ha en uppfattning om löneutvecklingen . Detta är egentligen en omöjlig uppgift, men det har ändå varit nödvändigt att komma fram till en siffra som ska ingå i beräkningen av semestertilläggets storlek. För att ha något att hålla sig till har utredningen blickat bakåt och hämtat ledning från den officiella lönestatistiken. För perioden –2007 har den genom- snittliga löneökningen enligt lönestrukturstatistiken varit för arbetsmarknaden i dess helhet.TPF5FPT Såvitt kan bedömas saknas skäl att anta att det skulle ske någon dramatisk förändring av löneökningstakten . I brist på annat har utredningen därför stannat för att låta den ovan nämnda genomsnittssiffran ingå i ekvationen för beräkning av procentsat- sen för semestertillägget. I och med att semestertillägget ska fastställas i lag som ska gälla för hela arbetsmarknaden är det emellertid ofrånkomligt att det sker i form av ett schabloniserat tal. ska sägas att grund- principen är orubbad, nämligen att arbetstagaren under semestern har samma lönestandard som om han eller hon i stället hade arbe- tat. Syftet med semestertillägget är endast att se till att sammalöne- regeln i materiellt avseende motsvarar procentregeln. Vidare bör beaktas hur semestertillägget har bestämts av par- terna på de större avtalsområdena. Som kommer att framgå av det följande avsnittet, 6.3, är semesterlönen för månadsavlönade privat- anställda arbetstagare den löpande lönen samt ett semestertillägg om av den fasta månadslönen per semesterdag. På det kommunala området är motsvarande tillägg . I statens allmänna löne- och förmånsavtal (ALFA) har tilläget bestämts till . () föreskriver att semester- tillägget ska vara . 5TP PT Uppgifter om löneökningen är hämtad ur , Avtalsrörelsen och lönebildningen, s 85. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa För utredningen har det gällt att väga samman olika faktorer när semestertillägget ska fastställas i lag. En sådan faktor är resultatet av en ren matematisk framräkning utifrån ett antagande om att den framtida löneökningstakten i stort kommer att vara densamma som genomsnittet under den närmast föregående tioårsperioden. En annan faktor är vad parterna efter förhandlingar har bestämt semestertillägget till i de dominerande kollektivavtalen på arbets- marknaden. 6.3Närmare om kollektivavtalens reglering Utredningen har gått igenom 17 avtal inom den privata sektorn för att se hur arbetsmarknadens parter har reglerat semesterförmåner. Dessa avtal omfattar de större avtalsområdena och genomgången ger därför en bred överblick över hur semesterregleringen i kollek- tivavtalen ser ut. En redovisning i tabellform följer som bilaga till betänkandet (de kollektivavtal som nämns i texten anges också med ett nummer för att de lättare ska hittas i tabellen). Att kollektivav- talen på den offentliga sektorn lämnats utanför redovisningen hänger samman med att den övervägande majoriteten dessa avtal har reglerat semesterfrågorna på ett från lagen avvikande sätt. De förändringar i semesterlagen som behand- las i detta betänkande kommer att få begränsad betydelse för de system som har etablerats på de statliga och kommunala områdena. Den samstämmiga uppfattningen tycks vara att kollektivavtalens regler om semester är lättare att tillämpa än semesterlagen. Detta har framförts under denna utrednings gång och framfördes redan när semesterkommitté diskuterade förändringar och för- enklingar i semesterlagen. Kollektivavtalen, där varje avtal omfattar en viss mindre eller större bransch, innebär en anpassning av semesterreglerna till de förhållanden som gäller i just den aktuella branschen. Det innebär att kollektivavtalens regler ofta blir enklare att tillämpa jämfört med reglerna i semesterlagen, som måste vara så generella att de kan tillämpas på alla branscher och arbetstagare. Till exempel kan nämnas att kollektivavtal där semesterlön beräknas enligt någon form av sammalöneregel förekommer i branscher där arbetstagare normalt har månadslön, medan semesterlön beräknas enligt en pro- centregel i branscher där det är vanligt med tim- och prestations- lön. På samma sätt innehåller kollektivavtal inom en bransch med Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa omfattande skiftarbete specifika regler om hur semesterlöner ska beräknas och hur semesterledigheten ska läggas ut för sådana arbetstagare. Kollektivavtalen kan på grund av sin branschanpass- ning vara specifika och exakta i detaljer som är viktiga just för den branschen, och tydliga regler om detaljer är sådant som gör att reglerna uppfattas som enklare att hantera. Kollektivavtalen är ofta också mer inriktade på den praktiska tillämpningen än vad en lag brukar vara. Det är t.ex. vanligt att avtalen innehåller formler för hur olika beräkningar ska gå till. Efter en genomgång av kollektivavtalen blir dock den generella slutsatsen att kollektivavtalens semesterregler inte innebär några betydande förenklingar av lagen. En förklaring kan vara att avtalen bygger på semesterlagen, som i sig inte är särskilt lätt tillämpa i vissa avseenden. Kollektivavtalen på arbetsmarknaden har i många fall en likartad lösning på hur semesterförmåner ska beräknas. Detta kommer att framgå av nedanstående genomgång av avtalen. De flesta kollektivavtal på den privata sektorn innebär som lagen att betald semester ska tjänas in innan den kan tas ut. Det får betraktas som en etablerad princip även i avtalssammanhang att semesteråret följer på ett intjänandeår. Ett fåtal kollektivavtal, t.ex. tjänsteföretagen, Medie- och informationsarbetsgivarna ./. HTF, Akademikerförbunden, Tjänstemän (nr 9) eller avtal för , ./. , ingenjö- rer, IT-företag (nr 12), innebär att det är möjligt att avtala om sammanfallande semester- och intjänandeår. Ett av avtalen, kollek- tivavtalet mellan tjänsteföretagen och , , Ledarna, ingenjörer, för kom- munikationsbranschen, (nr 17) innebär också att arbetsgivaren själv kan besluta om semester ska intjänas löpande. Flera avtal ger också möjlighet att förskjuta intjänande- och semesteråret inom vissa gränser. Endast ett av de avtal utredningen granskat på den privata sektorn innebär att semester- och intjänandeåret sammanfaller. Det är för anställda i bank, mellan Bankinstitutens arbetsgivareorganisation och (nr 6). På den offentliga sektorn, staten och kommunerna, tillämpas däremot sammanfallande intjänande- och semesterår. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Alla kollektivavtal innehåller från lagen avvikande regler om hur semesterlönen ska beräknas. Genomgående innebär avtalen att arbetstagaren erhåller något mer ersättning än vad en beräkning av semesterlön enligt lagen leder till. De flesta kollektivavtal föreskri- ver att löpande lön ska utgå under semesterledigheten, dvs. en sammalöneregel, med ett tillägg i form av ett semestertillägg. Det normala är att semestertillägget uppgår till av den fasta månadslönen per semesterdag. På rörliga lönedelar innebär avtalen ofta att av summan av de rörliga lönedelar som utbe- talts under intjänandeåret utgår som semestertillägg per semester- dag. I dessa fall regleras i princip genomgående att tillägget beräk- nat på rörliga lönedelar kompenseras för frånvaro under intjänan- deåret. Ett mindre antal avtal anger att beräkning av semesterlön ska ske på samma sätt som lagen, dvs. i procent av lönen under intjä- nandeåret. Procentsatsen är då ofta något förhöjd. I t.ex. kollektiv- avtalet (nr 2) mellan och för timavlönade är den och i kollektivavtalet (nr 4) mellan Hotell- och restaurangföretagare och Hotell och Restaurang Facket, . Båda avtalen reglerar villkor för anställda med timlön varför det kan vara svårt att tillämpa en ord- ning med löpande lön som semesterlön. Avtalen med procentbe- räkning av semesterlönen innehåller ofta bestämmelser om en lägsta semesterlön per dag som inte får underskridas. 6.3.3Semesterlön för sparade semesterdagar Semesterlagens regler om beräkning av semesterlön för sparade semesterdagar betraktas allmänt som svåra att tillämpa. Kollektiv- avtalen innehåller i stor utsträckning likartade regler för beräkning av semesterlön för sparade dagar. Utgångspunkten är normalt att ersättningen beräknas som vanlig semesterlön. De flesta avtalen föreskriver, liksom lagen, att hänsyn ska tas till ändrad sysselsätt- ningsgrad på det sättet att ersättningen för de sparade semesterda- garna ska motsvara tjänstgöringsgraden under det år dagarna spara- des. Avtalens regler innebär också ofta att semestertillägget för rörliga lönedelar, som normalt beräknas till på summan av de rörliga lönedelarna per intjänandeår, ska beräknas genom att Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa all frånvaro under intjänandeåret (utom semester) ska betraktas som semesterlönegrundande frånvaro. Har en arbetstagare delvis rörlig lön är det därför sannolikt att beräkningen av semesterlön för sparade semesterdagar i den delen inte blir enklare än enligt semesterlagen. Avtalet (nr 5) mellan och och , , har en intressant metod för att beräkna semesterlön för sparade semesterdagar för timavlönade arbetstagare. Regleringen innebär att värdet av de dagar som ska sparas räknas ut i kronor per semesterdag vid intjänandeårets slut. Den totala semesterlönen divideras med antalet betalda semester- dagar som intjänats . De sparade dagarna får således ett värde redan när de sparas. När de sparade dagarna därefter läggs ut erhålls den redan beräknade semesterlönen, men först efter att denna uppräknas med de procenttal som motsvarar den centralt överenskomna avtalsmässiga löneökningen mellan intjänandeåret och uttagsåret. Detta är ett sätt att komma runt de ovanstående beräkningarna, och beräkningsmodellen torde användas i de flesta löneberäkningsprogram. (har i sina mätningar av de admi- nistrativa kostnader som semesterlagen föranleder, antagit att alla arbetsgivare med hjälp av löneprogram beräknar semesterlön för sparade dagar på ett liknande sätt.TPF6FPT) De flesta kollektivavtal innebär inga avvikelser från lagens regler om semesterlönegrundande frånvaro. Avtalen, där semesterlön beräknas enligt en sammalöneregel, innehåller en precisering som innebär att semestertillägget för rörliga lönedelar ska kompenseras vid semesterlönegrundande frånvaro. Till summan av de rörliga lönedelar som utbetalts under intjänandeåret ska för varje semes- terlönegrundande frånvarodag läggas en genomsnittlig dagsinkomst av rörliga lönedelar. På denna beräknas sedan semestertillägg för rörliga lönedelar. Beräkningen av den genomsnittliga dagsinkomsten, den fiktiva lönen som ska beräknas för att kompensera för semesterlöne- grundande frånvaro, är enligt semesterlagen i många fall svår att 6TP PT Se Nuteks rapport 2006:03 Näringslivets administrativa kostnader på arbetslivsområdet, s 123. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Det är därför intressant att se om parterna i avtalen har lyck- ats förenkla denna. I avtalet (nr 9) för tjänstemän mellan Tjänsteföretagen, Medie- och informationsarbetsgivarna och och Akademikerförbunden beräknas den genomsnittliga dagsinkomsten huvudsakligen på samma sätt som enligt lagen. Avtalet innehåller dock en regel som innebär att skift-, jour, bered- skapsersättning och ersättning för förskjuten arbetstid inte ska ingå i beräkningen om sådan ersättning utgått under högst 60 kalender- dagar, vilket innebär en förenkling. Kollektivavtal som omfattar timavlönade arbetstagare innebär ofta att den genomsnittliga dagsinkomsten beräknas i stället för per dag. I Stål och för månadsavlönade (nr 3) tillämpas dock timberäkning även för månadsavlönade. Beräk- ningen går till på så sätt att semesterlöneunderlaget (dvs. lönen under intjänandeåret) ökas för varje semesterlönegrundande från- varotimme, med ett belopp som motsvarar den genomsnittliga inkomsten som utbetalts per arbetad timme under intjänandeåret. Antalet frånvarotimmar per arbetsdag baseras på det genomsnitt- liga antalet arbetstimmar per arbetsdag under intjänandeåret. Ett av kollektivavtalen, mellan Teknikföretagen och (nr 15), har en särreglering som avser lång sjukfrån- varo. I avtalet anges att sjukfrånvaro del av dag är semesterlöne- grundande även efter 180 dagars sjukfrånvaro. Detta gäller även enligt semesterlagen, men framgår inte tydligt av lagen. När arbetstagaren har varit sjukfrånvarande helt eller delvis under två hela intjänandeår innebär avtalet dock att arbetstagaren därefter i fråga om semesterintjänande ska anses vara anställd på deltid. Arbetstidsmåttet ska då fastställas till den tid under vilken arbets- tagaren faktiskt utfört arbete under intjänandeåret. Enligt lagen gäller i samma situation att arbetstagaren vid deltidssjukskrivning även efter frånvaro i två intjänandeår har tjänat in semester av sådan frånvaro per intjänandeår. Tvåårsgränsen löper endast vid hel frånvaro. I övrigt saknas regler som avviker från lagen när det gäller semesterlönegrundande frånvaro. Det finns således inte några bestämmelser i de undersökta kollektivavtalen som i övrigt reglerar frågan hur arbetsgivare hanterar intjänad semester under lång sjuk- skrivningstid, t.ex. om intjänade dagar som inte kunnat tas ut på grund av sjukdom får sparas utöver vad som anges i lagen, eller om semesterlön i så fall utgår i stället för ledighet. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Kollektivavtalen anger vanligtvis att semesterlön ska utbetalas i samband med semestern. I de fall avtalen innebär att semesterlön beräknas enligt en sammalöneregel innehåller avtalen också regler om när semestertillägget ska utbetalas. Normalt utbetalas det gene- rella semestertillägget i samband med semestern, närmast före eller närmast efter semestern, medan semestertillägget avseende rörliga lönedelar betalas vid semesterårets slut eller varje semesterår. En del avtal, t.ex. för tjänstemän inom byggbranschen (nr 1) inne- bär att en arbetstagare som till en väsentlig del har rörlig lön, à conto kan få semestertillägget avseende rörlig lön (uppskattat av arbetsgivaren) i samband med semestern i stället för vid semester- årets slut. De flesta kollektivavtal innehåller regler om beräkning av semester- ersättning, men inte alla. Reglerna innebär genomgående, precis som semesterlönebestämmelserna i avtalen, att arbetstagarna får något bättre förmåner än vad lagen erbjuder. En del avtal reglerar semesterersättning per innestående semesterdag och föreskriver t.ex. att semesterersättning är plus semestertillägg på av månadslönen, samt av de rörliga lönede- larna under intjänandeåret, per outtagen intjänad semesterdag. De avtal som innebär att semesterlön beräknas enligt procentberäk- ningen tillämpar samma beräkningssätt även för semesterersätt- ningen. 6.3.7Regler om ändrad sysselsättningsgrad är vanligt Semesterlagen innehåller inga regler om hur intjänande av semes- terlön påverkas då en arbetstagare ändrar sysselsättningsgrad. Det behövs inte, eftersom semesterlön enligt semesterlagen beräknas på intjänandeårets lön. De avtal där semesterlön beräknas enligt en sammalöneregel innehåller alla föreskrifter som innebär att semes- terlön ska utgå i proportion till den arbetstidsomfattning som arbetstagaren hade under intjänandeåret. En del avtal reglerar vad som händer om en arbetstagare mitt under en månad ändrar syssel- sättningsgrad. I det fallet ska den arbetstidsomfattning gälla som Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa tillämpats under den större delen av månaden eller under flest dagar. 6.3.8Förläggning av semester vid intermittent deltidsarbete Semesterlagen saknar bestämmelser om hur semester ska läggas ut då en arbetstagare arbetar intermittent deltid, på så vis att den del- tidsarbetande är helt ledig och arbetar helt andra dagar. De flesta avtal innebär emellertid att semesterdagarna i dessa fall ska omräknas till nettosemesterdagar enligt följande formel: Antalet semesterdagar som ska läggas ut som annars skulle ha utgjort semesterdagar (nettosemesterdagar) = som ska läggas ut Arbetar en arbetstagare och vill han eller hon ta ut () blir beräkningen: 3 / 5 x 20 = 12. Dessa läggs ut på de som arbetstagaren skulle ha arbetat. räcker således till fyra veckors semester. Flera avtal föreskriver att en arbetstagare som inte tjänat in full semester har rätt att begära att få semester med betalning i för- skott. I de allra flesta fall är en sådan rätt förenad med en rätt för arbetsgivaren att göra avdrag på lönen om det senare visar sig att arbetstagaren fått mer betald semester än han eller hon tjänat in. I kollektivavtal för tjänstemän mellan Tjänsteföretagen, Media- och informationsarbetsgivarna och HTF och Akademiker- förbunden (nr 9) finns en regel som innebär att semesterlön ingår i övertids-, mertids- och restidsersättning. Det innebär en förenkling på det sättet att semesterlöneberäkning då kan ske utan att sådan lön måste beaktas särskilt. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Flera avtal innehåller också regler om att arbetstagare som är anställda än inte har rätt till ledighet men väl semesterersättning. I avtalet för Detaljhandeln (nr 11) anges uttryckligen att semesterersättningen aldrig anses ingå i lönen, vilket enligt semesterlagen kan vara fallet vid mycket korta anställ- ningar. Utredningen har studerat semesterlagen i , och för att se om några av de lösningar som finns där kan användas i . Alla tre länderna har semesterlagar som är betydligt nyare än den svenska. En intressant iakttagelse är att ju nyare lagen är desto fler beräkningssätt finns det för semesterlön. I tillämpas en procentregel. tillämpar löpande lön för månads- och veckoavlönade och en procentregel för övriga. har, bero- ende arbetstidsomfattning och löneform, tre beräkningsmodeller för semesterlön, nämligen löpande lön, genomsnittslöneberäkning och procentregel. I jämförelse med intjänas i lägre grad semesterförmåner under frånvaro på grund av t.ex. sjukdom och föräldraledighet. När det gäller sjukdom är gränsen i och i och därtill begränsad per sjukdom. I svarar en offentlig försäkring för motsvarande kostnader. Betraktat i ett förenklingsperspektiv synes ha det system som kräver minst beräkningar eftersom endast semesterlönen beräknas, antalet semesterdagar är . Därtill betalar en offentlig försäkring semesterlön som intjänas under frånvaro på grund av t.ex. sjukdom. är det land som har de sämsta förmånerna när det gäller semester sett till ersättningens storlek och semesterledighetens längd. En annan detalj som kan nämnas är att både och har regler om att en arbetsgivare på visst sätt ska specificera hur semesterlönen har beräknats. Detta gör att en arbetstagare lättare kan se om rätt semesterlön har utgått under semestern. Detta kan visserligen vara en administrativt betungande uppgift för arbetsgivaren, men innebär en förenkling för den anställde. Allmänna överväganden och bakgrunden till dessa Nedan följer en kort genomgång av de tre ländernas semestersy- stem. Beskrivningen avslutas med en sammanfattning av skillna- derna i tabellform. I beräknas semester enligt semesterlagen (Lov 29. nr 21 om ferie). har liksom ett system med intjänan- deår och efterföljande semesterår. Åren följer kalenderåret. En arbetstagare har rätt . Påbörjas anställ- ningen efter har arbetstagaren rätt . Även lördagen räknas som arbetsdag vilket innebär att motsvarar drygt fyra veckors semester. Någon annan beräkning sker inte av antalet semesterdagar. Om den semesterlön som intjänats inte kompenserar för den inkomstförlust en arbetstagare gör genom att ta semester kan en arbetstagare avstå från att ta ut obetald semesterledighet. I prakti- ken innebär det att en arbetstagare måste räkna ut hur stor semes- terlönen blir för att veta om han eller hon har råd att ta ut alla sina semesterdagar. Systemet är därför kanske inte så enkelt som det kan tyckas vid en första anblick. Arbetstagarens lön under intjänandeåret utgör grunden för beräk- ningen av semesterlönen, § 10 p 1. Även sjuklön och viss annan lön som utbetalts under arbetstagarens frånvaro, t.ex. vid frånvaro för vård av sjukt barn, inräknas i underlaget, § 10 p 4. I beräkningsun- derlaget ingår inte ersättning för direkta kostnader som t.ex. kost, bil, logi etc. Inte heller ingår semesterlön, ersättning som utbetalts oavsett närvaro och värdet av förmåner som inte utgått i form av pengar, § 10. Det sammantagna beräkningsunderlaget för semes- terlönen ska framgå av lönespecifikationerna för intjänandeåret. Detta ger arbetstagaren en möjlighet att bedöma om han eller hon fått rätt semesterlön. Arbetstagarens semesterlön är av beräkningsun- derlaget. Vid en ålder med rätt till extra semester är