sou · GVB352 · 2008-01-01 00:00:00 — Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. Betänkande av Utredningen om beslutanderätten vid gemensam vårdnad SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag bl.a. att analysera vilka nackdelar som kan uppkomma för ett barn vid gemensam vårdnad när vårdnadshavarna inte kan komma överens i frågor som rör barnet samt, med utgångspunkt i analysen, lämna förslag som syftar till att bättre tillgodose barnets intressen och underlätta ett gemensamt vårdnadsansvar. utsåg dåvarande chefen för , statsrådet , hovrättslagmannen till särskild utredare. Kansliråden och förord- nades som sakkunniga fr.o.m. . Fr.o.m. nämnda tidpunkt förordnades , specialsakkunnig i rätts- frågor, som expert. Kammarrättsassessorn förord- nades som sakkunnig fr.o.m. . Hovrättsassessorn Per har varit sekreterare i utredningen. Utredningen har antagit namnet Utredningen om beslutande- rätten vid gemensam vårdnad (Ju 2006:07). Härmed överlämnar utredningen betänkandet Beslutanderätt vid gemensam vårdnad m.m. (SOU 2007:52). Utredningens uppdrag är härmed slutfört. Förslag till lag om ändring i ........................... Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) ................................................................................ Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) ................................................................................ Beslut om barnets personliga angelägenheter ........................ Internationella konventioner m.m. ......................................... Europarådsrekommendationen om föräldraansvar..... Beslutanderätten vid gemensam vårdnad ...................... Beslutanderätten inom vissa områden..................................... Umgänge med förälder, m.m........................................ Fritid och resor ............................................................. Möjligheten att flytta med barnet ................................ Utfärdande av pass........................................................ Hälso- och sjukvård ...................................................... 4.42002 års vårdnadskommittés behandling av frågor om 4.4.1 Kommitténs uppgifter .................................................. 4.4.2 Kommitténs ställningstaganden – de ursprungliga 4.4.3 Kommitténs ställningstaganden – tilläggs- 4.5Regeringens proposition 2005/06:99 4.6 Inledande överväganden........................................................... Vårdnadshavarnas inbördes ställning bör regleras ...... En svensk modell – utredningens förslag ............................. 4.7.2 På vilka områden skall en vårdnadshavare kunna ges självständig beslutanderätt? 4.7.3 Särskilt om barnets bosättning .................................. 4.7.4 Tolkningen av domstolens förordnande ................... 4.7.5 Behovet avgör om vårdnadshavaren skall ges 4.7.6 Relationen till frågor om vårdnad.............................. beslutsfattandet bör inte införas................................ 4.7.8 Synpunkter på behovet av registrering och dokumentation av en vårdnadshavares rätt att ensam fatta vissa beslut .............................................. förutsättningar att tala med barn ......... Om möjligheter att tala med barn ............... 5.3Vissa möjligheter att samtala med barnet utan 5.5Särskilt om socialnämndens möjligheter att tala med barnet vid vårdnadsutredningar m.m.................................... 5.6.1 möjligheter till samtal bör 5.6.2 får avgöra om samtalet skall 5.6.3 När kan socialnämnden tala med barnet oberoende av vårdnadshavarens samtycke? 5.6.4 Hur skall samtalet komma till stånd?........................ 5.6.5 Samtalets genomförande ............................................ 5.6.6 Bör en stödperson förordnas för barnet i anslutning till samtalet?.............................................. 5.6.7 Möjligheter att tala med barnet i andra 5.6.8 Om vårdnadsutredningar m.m. som beslutas av Upplysningar om barnet ............................................ Om handlingssekretess och tystnadsplikt ............................ 6.3.2 Rätten att förfoga över sekretess ............................... Hälso- och sjukvård samt socialtjänst................................... 6.4.1 Sekretessen inom hälso- och sjukvården ................... Känsliga uppgifter om enskildas hälsa och sexualliv ............ Sekretess inom utbildningsväsendet ..................................... 6.7Generellt sekretesskydd för adressuppgifter m.m. vid initiativ rörande informationsrätten....................... Sammanfattning av övriga nordiska länders Överväganden – rätten till direkt information ..................... 6.10.1 Inledande överväganden ............................................. 6.10.2 Direkt information för förälder som inte är vårdnadshavare – möjligheter och svårigheter .......... 6.10.3 Rätt till direkt information från myndigheterna efter domstolsprövning?............................................. 6.10.4 Rätt till direkt information om barnet – Ett enhetligt skaderekvisit i sekretesslagen? En utökad upplysningsskyldighet för vårdnadshavaren ...... Kontaktperson vid umgänge ...................................... Kontaktperson vid umgänge ................................................. ansvar för att kontaktperson utses............ 7.4Socialnämndens handläggning efter domstols begäran Närmare om kontaktpersonen.............................................. 7.7Undersökningar om insatsen kontaktperson i 7.8.1 Lagregler om tidsbegränsat umgängesstöd ............... 7.8.2 skall överväga behovet av 7.8.3 skall vara skyldig att utse 7.8.4 Om domstolens kontakter med socialnämnden....... 7.8.5 Socialnämndernas hantering av frågor om 7.8.6 Övriga frågor............................................................... Konsekvenser av utredningens förslag ........................ Förslaget till lag om ändring i ...................... 9.2Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) .............................................................................. 9.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) .............................................................................. Beslutanderätten vid gemensam vårdnad Föräldrar med gemensam vårdnad om ett barn skall normalt fatta gemensamma beslut i frågor som rör vårdnaden. Undantag gäller för situationer då någon av vårdnadshavarna är förhindrad att utöva vårdnadsansvaret. Det krävs inte heller att båda vårdnadshavarna deltar i vardagliga avgöranden som gäller omsorgen om barnet, t.ex. om mat, kläder och sovtider. En av vårdnadshavarna kan alltså motsätta sig att beslut fattas eller att åtgärder vidtas, även angelägna sådana. I många länder finns regler om hur man skall komma till rätta med situationer då vård- nadshavarna inte kan komma överens. Även enligt svensk rätt kan man få till stånd en lösning i vissa frågor som berör barnets person- liga angelägenheter, nämligen när det gäller barnets boende och barnets rätt till umgänge med den förälder som barnet inte bor till- sammans med. I andra viktiga frågor kan det enda sättet att nå en lösning vara att en av föräldrarna ges ensam vårdnad. Denna för- älder kan då ensam fatta beslut i barnets personliga angelägenheter. Jag har haft i uppgift att analysera vilka nackdelar som i praktiken kan uppkomma för ett barn vid gemensam vårdnad när vårdnads- havarna inte kan enas i frågor som rör barnet samt, med utgångs- punkt i analysen, lämna förslag som syftar till att bättre tillgodose barnets intressen och underlätta ett gemensamt vårdnadsansvar. Min slutsats är att kravet på enighet mellan vårdnadshavarna ibland kan leda till betydande problem. Detta har bl.a. visat sig i situationer då vårdnadshavarna är oeniga om barnets behov av psykiatrisk vård eller var barnet skall gå i förskola eller skola. En annan fråga som i praktiken är svårlöst är var barnet skall bo. En upplösning av den gemensamma vårdnaden måste betraktas som en mycket ingripande åtgärd som kan förändra barnets relation och tillgång till den andra föräldern. inne- bär en sådan lösning normalt sett att föräldrarnas samarbetsrelation en gång för alla bryts. Detta kan ge upphov till fler konflikter och processer kring barnet. Jag anser att det finns behov av att reglera vårdnadshavarnas in- bördes ställning så att de stora skillnaderna i ansvar och rättigheter mellan ensam och gemensam vårdnad minskar. En sådan reglering har förutsättningar att dämpa konflikterna kring barnet. Jag före- slår därför att en av vårdnadshavarna, närmast i undantagsfall, skall kunna ges rätt att ensam bestämma i vissa personliga angelägen- heter – m.a.o. en självständig beslutanderätt. En positiv konsekvens av mitt förslag är att den förälder som inte givits den självständiga beslutanderätten ändå kvarstår som vårdnadshavare. Som vårdnadshavare skall han eller hon fortfarande ha möjlighet att delta i beslutsfattandet, dvs. även i sådana frågor som omfattas av den andra vårdnadshavarens särskilda besluts- kompetens. Detta kan bli aktuellt när den förälder som ensam får bestämma i en viss fråga av någon anledning vill att båda för- äldrarna ställer sig bakom ett visst beslut som de kan enas om. Den vårdnadshavare som inte har givits självständig beslutanderätt skall också – liksom tidigare – kunna fatta vissa egna beslut (bl.a. inom ramen för den dagliga omsorgen om barnet), ha rätt till insyn i material som rör barnet samt ha rätt till information m.m. när båda vårdnadshavarna enligt särskild föreskrift förutsätts vara engagerade i barnets angelägenheter. Möjligheten till beslut om självständig beslutanderätt bör be- gränsas till vissa ämnesområden. Principen om det gemensamma beslutsfattandet bör nämligen inte urholkas alltför mycket. Det är mest angeläget att öppna upp för en självständig beslutanderätt för någon av vårdnadshavarna i frågor som gäller barnets tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård, barnets tillgång till insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förskoleverksamhet för barnet samt barnets skolgång och skolbarnsomsorg. Föräldrarna bör också kunna träffa avtal om vem av dem som ensam skall kunna bestämma i sådana angelägenheter. Frågor om beslutande- rätten skall i domstolen behandlas som vårdnadsfrågor. Jag föreslår också att det för framtiden förtydligas att den för- älder som barnet enligt ett domstolsavgörande eller avtal skall bo tillsammans med också har rätt att bestämma var i han eller hon skall bo tillsammans med barnet. förutsättningar att tala med barn möjligheter att utan vårdnadshavarens samtycke tala med ett barn i olika utredningar är starkt begränsade. Om barnet inte deltar i utredningen, får socialnämnderna ibland inte ett tillräckligt underlag för att kunna avgöra om eller hur nämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd. Jag har haft i uppgift att överväga behovet av en reglering när det gäller förutsättningarna för att tala med ett barn utan vårdnadshavarens samtycke. Min bedömning är att socialnämnderna behöver bättre möjlig- heter att få till stånd samtal med barn i utredningar, främst i s.k. barnavårdsutredningar, i de fall då barnet bör höras. Jag anser att vårdnadshavaren inte bör få bestämma över frågan om företrädare för nämnden skall få tala med barnet. I socialtjänstlagen skall därför anges att samtal med barnet får genomföras utan vårdnadshavarens samtycke. Denna rätt bör gälla samtliga utredningar som rör barn. Även den som utses av socialnämnd eller något annat organ att verkställa en utredning enligt 6 kap. 19 § om vård- nad, boende eller umgänge skall ha rätt att samtala med barnet på motsvarande villkor. Vårdnadshavarens samtycke till samtalet skall alltså inte ens be- höva efterfrågas, men nämnden bör sträva efter dennes medverkan. Samtalet skall få äga rum utan att vårdnadshavaren är närvarande. Det bör inte införas några möjligheter att överklaga en sådan plan- erad utredningsåtgärd. En förälder som inte är vårdnadshavare saknar i allmänhet möjlig- het att få information om barnet direkt från t.ex. förskoleverk- samhet, skola, hälso- och sjukvård samt socialtjänst. Enligt direk- tiven skall jag överväga om en förälder som inte är vårdnadshavare i större utsträckning än bör ges möjlighet att få information om barnet direkt från berörda myndigheter och enskilda organ. En sådan ordning finns i exempelvis . Jag anser att en förälder som inte är vårdnadshavare som utgångs- punkt har ett reellt och berättigat intresse att få information om sitt barn. konstaterar jag att regelverket för informations- lämnande till en sådan förälder är ofullständigt. Sekretesslagstift- ningen verkar avskära en sådan förälder från tillgång till uppgifter på ett sätt som i vissa fall kan ifrågasättas mot bakgrund av att för- äldern genom föräldrarollen står barnet nära. är det uppenbart att alla föräldrar utan del i vårdnaden inte skulle kunna ges en oinskränkt rätt att ta del av uppgifter om barnet. Behovet av regler för att undvika missbruk gör sig starkt gällande men ger till resultat att den praktiska hanter- ingen av ett regelverk kan bli svårbemästrad. Ett sätt att komma till rätta med en del av problemen vore att låta domstol avgöra om föräldern för framtiden skall ha rätt till information om barnet från tredje man. Detta skulle emellertid kunna leda till en orimlig belast- ning på domstolarna och undanröjer inte heller helt risken för missbruk av de lämnade upplysningarna. Inte heller anser jag att det är gångbart att låta ett enhetligt skaderekvisit gälla för föräldrar som vill ha tillgång till uppgifter ur allmänna handlingar eller som vill ta del av allmänna handlingar. Jag avstår därför från att lämna ett sådant förslag som direktiven öppnar upp för. En förälder utan vårdnadsansvar som barnet skall umgås med kan göra anspråk på upplysningar om barnet som kan främja umgänget (se 6 kap. 15 § fjärde stycket ). I de fallen är det vårdnadshavaren som har en skyldighet att informera den andra föräldern. Vårdnadshavaren är den person som får anses ha bäst möjlig- heter att avgöra om upplysningar om barnet kan lämnas till den andra föräldern utan risk för missbruk. Jag anser att det – som ett alternativ till den lösning som diskuteras i direktiven – finns anled- ning att låta domstol besluta att en vårdnadshavare skall lämna vissa preciserade upplysningar till en förälder som inte är vårdnadshavare, t.ex. om barnets hälso- och sjukdomstillstånd, skolgång, kamrat- krets och fritidssysselsättningar. En sådan fråga berör vårdnaden, eftersom den kan leda fram till att vårdnadshavarens skyldigheter preciseras och i viss mån utvidgas. Ett beslut skall kunna bli aktuellt oavsett om det förekommer något umgänge mellan barnet och föräldern eller inte. Föräldrarna skall även kunna träffa avtal om vårdnadshavarens upplysnings- skyldighet. Liksom när det gäller andra frågor om vårdnaden skall barnets bästa vara avgörande för om vårdnadshavaren bör ges en upplys- ningsskyldighet gentemot barnets andra förälder. I mitt uppdrag har också ingått att ta ställning till om det behövs en uttrycklig lagreglering om medverkan av en s.k. kontaktperson vid umgänge mellan ett barn och en förälder, i syfte att säkerställa att barnet får det stöd han eller hon kan behöva vid umgänget. Vidare har jag haft i uppgift att överväga bl.a. om socialnämnden – till skillnad från – bör vara skyldig att utse en kontaktperson när domstolen har beslutat om detta. Jag har – liksom vårdnadskommitté (se SOU 2005:43) – valt att använda beteckningen umgängesstöd för kontaktpersoner som utses av socialnämnd i mål om umgänge. En utgångspunkt för mina överväganden har varit att barnets – inte föräldrarnas – behov av stöd skall stå i centrum när dom- stolen fattar beslut om ett sådant villkor för umgänge. En annan utgångspunkt har varit att umgängesstöd måste reserveras för umgängessituationer i vilka det inom en överskådlig framtid kan bli aktuellt att låta förälder och barn umgås utan sådana villkor. Villkor om umgänge med umgängesstöd måste därför enligt min uppfatt- ning tidsbegränsas. Detta betyder att förutsättningarna för att dom- stol skall kunna besluta om ett sådant villkor stramas upp och blir aktuellt i färre fall än . Jag föreslår också att socialnämnderna ges skyldighet att över- väga om umgängesstöd fortfarande behövs. Nämndens uppföljning skall alltså göras villkoret om umgänge med umgänges- stöd löper. Om ett umgängesstöd inte längre behövs eller om umgängesvillkoret av något annat skäl bör upphöra att gälla, t.ex. för att barnet tar skada av umgänget, bör nämnden verka för att föräldrarna träffar ett avtal eller väcker talan i umgängesfrågan. bör också kunna utnyttja sin egen rätt att väcka talan om umgänget. Jag gör bedömningen att de lämnade förslagen kommer att inne- bära ett minskat tryck på socialnämnderna när det gäller att utse personer som skall närvara vid umgänget. Mot den nu angivna bak- grunden finner jag att socialnämnderna skall vara skyldiga att utse umgängesstöd i de situationer då domstol har ansett att umgänget skall förenas med villkor om närvaro av en sådan person vid umgänget. En förutsättning för att domstol skall kunna fatta beslut om umgänge med umgängesstöd skall dock vara att domstolen först samrått med socialnämnden. beslut att utse viss person som umgängesstöd blir av närmast verkställande karaktär i förhållande till vad dom- stolen tidigare beslutat om. beslut skall därför inte få överklagas. Nämnden bör dock vara lyhörd för vårdnadshavarnas och i förekommande fall barnets önskemål om vem som bör utses. Jag anser att frågor om umgängesstödets uppgifter, utform- ningen av hans eller hennes uppdrag och uppdragets avslutande inte bör bli föremål för lagstiftning. lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om föräldrabalkenTPF1FPT dels att 6 kap. 14 a, 17 och 19 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas tre nya paragrafer, 6 kap. 13 a, 13 b och 15 c §§, av följande lydelse. Om barnet står under vård- nad av båda föräldrarna, får rätten ge en av dem rätt att, ut- över vad som följer av 13 § andra stycket, ensam bestämma om 1.barnets tillgång till hälso- och sjukvård samt tandvård, 2.barnets tillgång till insatser enligt socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade, och 3.förskoleverksamhet för barnet samt barnets skolgång och skol- barnsomsorg. Frågor enligt första stycket 1TP PT Balken omtryckt 1995:974. prövas på talan av båda för- äldrarna eller en av dem. Föräldrarna får avtala om frågor enligt första stycket. Avtalet skall gälla, om det är skriftligt och socialnämnden godkänner det. Rätten kan på talan av en för- älder som inte är vårdnadshavare besluta att vårdnadshavaren skall till den förälder som inte är vård- nadshavare utöver vad som fram- går av 15 § fjärde stycket. skall gälla, om det är skriftligt och socialnämnden godkänner det. 14 a §TPF FPT Står barnet under vårdnad av Står barnet under vårdnad av båda föräldrarna, får rätten på båda föräldrarna, får rätten på talan av en av dem eller båda be- talan av en av dem eller båda be- sluta vem av föräldrarna barnet sluta vem av föräldrarna barnet skall bo tillsammans med. skall bo tillsammans med. får i stället besluta att barnet skall bo växelvis hos båda sina för- äldrar. Föräldrarna får avtala om barnets boende. Avtalet skall gälla, om det är skriftligt och socialnämnden godkänner det. Om barnet enligt första eller andra stycket skall bo tillsam- mans med en av föräldrarna, får den föräldern ensam bestämma var i han eller hon skall bo tillsammans med barnet. 2TP PT Senaste lydelse 2006:458. I samband med att rätten be- slutar om umgänge mellan ett barn och en förälder som barnet inte bor tillsammans med, får rätten, om barnet har behov av det, efter samråd med social- nämnden besluta att det vid um- gänget skall medverka en person som utses av socialnämnden (umgängesstöd)U .U Villkoret om umgängesstöd skall vara tids- begränsat. beslut att utse viss person till umgängesstöd får inte överklagas. skall efter domstolens beslut enligt första stycket regelbundet överväga om umgängesstöd fortfarande behövs. Frågor om vårdnad, boende eller umgänge tas upp av rätten i den ort där barnet har sitt hemvist. Sådana frågor kan tas upp även i samband med äktenskapsmål. Om det inte finns någon behörig domstol, tas frågorna upp av . Frågor om vårdnad som avses i 4, 5, 7–8 a och 10 §§ samt avses i 4, 5, 7–8 a och 10 §§, 10 b § andra stycket samt frågor 10 b § andra stycket samt 13 a om boende och umgänge hand- och b §§ samt frågor om boende läggs i den ordning som är före- och umgänge handläggs i den skriven för tvistemål. ordning som är föreskriven för fördelning av resekostnader en- ligt 15 b § skall anses som en del av frågan om umgänge. skall anses som en del av frågan net under vårdnad av båda för- äldrarna eller en av dem och är vårdnad av båda föräldrarna eller föräldrarna överens i saken, får en av dem och är föräldrarna de väcka talan genom gemensam 3TP PT Senaste lydelse 2005:430. talan genom gemensam ansökan. Övriga frågor om vårdnad handläggs i den ordning som gäller I mål om vårdnad och boende kan underhållsbidrag för barnet yrkas utan stämning. Rätten skall se till att frågor om vårdnad, boende och umgänge blir tillbörligt utredda. Innan rätten avgör ett mål eller ärende om vårdnad, boende eller umgänge skall socialnämnden ges tillfälle att lämna upplysningar. tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden skyldig att lämna rätten sådana upplysningar. Om det behövs utredning utöver vad som sägs i andra stycket, får rätten uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att utse någon att verkställa den. Rätten får fastställa riktlinjer för utred- ningen och bestämma inom vilken utredningen skall vara slutförd. Om det behövs, får rätten förlänga . Rätten skall se till att utredningen bedrivs skyndsamt. Om det inte är olämpligt, Om det inte är olämpligt, skall den som verkställer utred- skall den som verkställer utred- ningen försöka klarlägga barnets ningen försöka klarlägga barnets inställning och redovisa den för inställning och redovisa den för rätten samt lämna förslag till rätten samt lämna förslag till Den som verkställer ut- redningen får samtala med barnet och utan att vårdnadshavaren är Utan hinder av sekretess enligt 7 kap. 4 § första stycket sekretess- lagen (1980:100) är en socialnämnd som har tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för utredningen skyldig att lämna sådana upplysningar på begäran av den socialnämnd som avses i tredje stycket. Detsamma gäller när uppgifterna begärs av den som social- nämnden utsett att verkställa utredningen. Barnet får höras inför rätten, om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. 4TP PT Senaste lydelse 2006:458. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 6 kap. 15 c § tredje stycket avseende social- nämndens överväganden om behovet av umgängesstöd gäller inte be- träffande villkor för umgänget som ställts upp före ikraftträdandet. lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) Härigenom föreskrivs i fråga om folkbokföringslagen (1991:481) att 30 § skall ha följande lydelse. För barn skall anmälan enligt 25, 26 eller 27 § göras av barnets vårdnadshavare. Barn som har fyllt har dock rätt att själv göra sådan anmälan.