sou · GVB360d10 · 2008-01-01 00:00:00 — Lägst värde är Gns, och sedan i tur och ordning uppåt: Nn, Ss och Gss Förändringarna i avrinningen påverkas av förändringarna i nettoinflöde vid markytan och kan antas minska om nettoinflödet minskar och vice versa. Följaktligen minskar avrinningen för alla -40 -30 -20 -10 0 10 Apr Nov Dec 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn -120 -80 -40 0 Ja Fe Se Ok No De 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn SOU 2007:60 Bilaga B 24 127 månader , med ett undantag för april i södra slättbygder som uppvisar en svag ökning (Fig. 2.6a). Ackumulerat över hela perioden minskar avrinningen med , minst i Södra slättbygder och mest i mellanbygder och nedre (Fig. 2.6b). Markvatten Figur 2.7 Förändring ~2085 - ~1975 av förändring i mängden markvatten (ΔS = skillnaden mellan förändringarna i nettoinflödet av vatten vid markytan (Δ(P-E)) och avrinningen (ΔA)). (mm/månad). Lägst värde är Gss, och sedan i tur och ordning uppåt: Nn, Ss och Gns Skillnaden mellan nettoinflödet vid markytan och avrinningen visar hur markvattenförrådet ändrats. Förändringen i denna skillnad från ~1975 till ~2085 kan tolkas på två alternativa sätt. Antigen antar vi att beräkningarna är korrekta, då tyder det på att markvattenförrådet fylls på jämfört med ~1975, och mest i nedre . , torkar marken upp jämfört med ~1975 och sker en större påfyllnad än ~1975. Detta innebär inte att marken behöver vara våtare i t.ex. augusti september ~2085 jämfört med ~1975, utan troligare är att påfyllnaden efter en större upptorkning är större (Fig. 2.7). över hela ser det ut som att det inte blir så stora förändringar i markvattenförrådet (ackumulering av ΔS; data visas ej). Det blir störst upptorkning (alternativt minst -20 -10 0 10 20 30 Apr Nov Dec 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn Bilaga B 24 SOU 2007:60 128 uppblötning) i och minst i nedre . får överlägset största uppblötningen av markprofilen. Det andra alternativet att tolka de beräknade förändringarna i markvattenbalansen är att vi antar att det inte ska vara några förändringar t.ex. , för att marken är mättad , och kan inte blir mer mättad. Den beräknade ökningen i markvattenhalt är då ett mått på felet i avläsningen av kartorna, som då skulle kunna uppgå /månad. Kanske ligger sanningen någonstans mitt emellan dessa båda alternativ. Avdunstning Figur 2.8a Förändring av avdunstningen ~2085 – ~1975 (ΔE=ΔP-Δ(P-E); mm/månad). Torraste delen av respektive regionen (ej Ss) Figur 2.8b Ackumulering av Δ(E) (mm). Lägsta värde är Nö, och sedan i tur och ordning uppåt: Ss, Gss, Gmb, Gns och Nn -20 -10 0 10 20 30 Apr Nov Dec 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn 0 20 40 60 80 Apr Nov Dec 1: Gss 3: Gns 4: Ss 7: Nn Och Gmb Och Nö SOU 2007:60 Bilaga B 24 129 Slutligen kan vi utifrån skillnaden mellan förändringarna i nederbörd respektive nettoinflödet vid markytan beräkna avdunstningen. Avdunstningen ökar och även lite . är avdunstningen i stort sett oförändrad jämfört med ~1975 och minskar den (Fig. 2.8a). Ackumulerat fram t o m juni är det frågan om en ökning med för och för mellanbygder. För hela är det bara som inte får någon ökning i avdunstning medan får ökningar . faller inte in i det allmänna mönstret och nedre får en kraftig ökning av avdunstningen och sammanlagt för hela perioden blir det . får en ökning av avdunstningen med men därefter inga förändringar jämfört med ~1975 (Fig. 2.8b). Avdunstningen ökar främst i början av säsongen vilket antyder att produktionsökningarna blir högre i grödor som tillväxer tidigt på säsongen och i 1:a skörd. Höstsådda grödor torde gynnas framför vårsådda grödor och speciellt de som skördas sent, t.ex. vårvete, eller de som är vattenstresskänsliga t.ex. havre. Klimatscenariernas simuleringar av avdunstningen representerar förändringar i avdunstning från stora områden där jordbruksarealen bara är en del. har en större vattenhållande förmåga än mark i allmänhet, och därför kanske beräkningarna underskattar avdunstningen från jordbruksmarken vid vattenstress, speciellt i områdena med stor andel skogsmark, såsom mellanbygder och nedre , samt kanske speciellt vars har hög lerhalt och vattenhållande förmåga. 2.5 tillväxt samt vatten- och kvävebehov Bedömningen av hur vattentillgången kan komma att ändras i ett förändrat klimat inbegriper ett antal tolkningsproblem. Det första är, som redan sagts, i vilken utsträckning simuleringarna av avdunstning i klimatscenarierna (Fig. 2.8) representerar förändringar i avdunstning från som har en större vattenhållande förmåga än mark i allmänhet och andra växter. Det andra problemet är i vilken utsträckning förändringarna i avdunstning motsvarar förändringar i transpiration, och det tredje problemet är hur tillväxtförändringar är kopplade till transpirationsförändringar. Bilaga B 24 SOU 2007:60 130 Den senare faktorn brukar kallas vattenutnyttjandeeffektiviteten och har i experiment visat sig såväl kunna öka som minska vid en ökad vattenstress. För att försöka bedöma effekten på tillväxten av förändrade klimatförhållanden har vi använt en tillväxtmodell för gräsvall som testats på fältexperiment i och (Eckersten m fl., 2004, in press; Torssell m fl., 2007). Modellen simulerar vädrets effekter på processer för tillväxt, biomassans allokering och bladytans utveckling, återväxt, förnafall, transpiration, markytavdunstning, interceptionsavdunstning, infiltration och perkolation, kappilär uppstigning, avrinning, samt kol-kvävedynamiken i marken och växtens upptag av kväve. Modellen är byggd på samma principer som SOIL-SOILN modellerna (och 1979, m.fl. 1987, Eckersten och 1991) och Coup modellen (och , 2001) och är utvecklad som en förenklad version av dessa modeller. Fem lokaler med odling av gräsvall för vilka modellen testats har studerats: (Tönnersa, moig sand), (Klevarp, sandig mo), (Lanna, mellanlera), (Karlslund, mellanlera) samt (, styv lera). Effekter av de föreslagna klimatförändringarna (definierade som skillnader i simulerat klimat ~2085 och ~1975) har utvärderats genom simuleringar för några specifika år . Till de observerade dagliga väderförhållandena under dessa år, vilka är indata till tillväxtmodellen, har vi adderat de absoluta förändringarna i temperatur och multiplicerat de relativa förändringarna i nederbörd från klimatförändringsscenarierna (Tabell A2.7a och b, Tabell A2.8a och b). Vi har utvärderat vad effekterna av de föreslagna klimatförändringarna kan bli på vallproduktionen. Vi har testat effekterna av dels förändrad lufttemperatur och nederbörd, dels samma förändringar men också effekter av ökad CO2-halt (dvs. vi har ökat klyvöppningsmotståndet och ökat strålningsutnyttjandeeffektiviteten ). Simuleringarna med förändrat klimat kan betraktas som en extrapolering av tillväxten hos dessa observerade fältexperiment in i ett förändrat klimat om vi utgår från rådande teorier om hur klimatet påverkar tillväxten. Det måste dock påpekas att simuleringsresultaten måste tolkas med stor försiktighet. Först och främst har inte modellen testats för klimatförändringssituationer, och för betydande torkstress. Dessutom gäller simuleringarna för specifika lokaler, med specifika markegenskaper och väderför SOU 2007:60 Bilaga B 24 131 hållanden. Även om markegenskaperna i någon mening är karaktäristiska för regionen så är extrapoleringen till medelförhållanden för hela regionen och över tiden mycket osäker. Simuleringarna måste därför ses som ett enstaka urval i den stora datamängd som ska karaktärisera medelvallen. Modellen simulerar inte effekten av växtens kvävehalt på tillväxten. Vi har därför antagit att växten har samma kvävekoncentrationsnivåer som (198588). Utvärderingarna inbegriper ibland både 1:a och 2:a årsvall, även om vi försökt fokusera på 1:a året för att minska inverkan av otestade simuleringar av övervintringsförhållanden i ett förändrat klimat. I stora drag orsakade den rena klimatförändringen en mycket högre tillväxt under första tillväxtperioden, främst orsakat av en tidigareläggning av tillväxtstarten med (Fig. 2.9; i praktisk växtodling orsakar detta en tidigareläggning av första skörden, se vidare nedan). t o m augusti (2:a skörd i 1985-års system) orsakade klimateffekten en minskning av produktionen av biomassa. Introduktion av CO2effekten var lika betydelsefull som klimateffekten i 1:a skörden medna den i 2:a skörden kompenserade för den av vattenstress orsakade minskning i biomassan. Tillväxten påverkades positivt av både klimat och CO2-effekten, ungefär som tillväxten under 1:a-skörden (Fig. 2.9). Figur 2.9 Simulerad ovanjordisk biomassa hos en gödslad gräsvall på lerig jord i (ton torrvikt/ha), dels 1985, dels ~2085 med och utan koldioxideffekt. Punkter är observerade värden J F MA MJJASOND 0 2 4 6 8 10 1985 Klimat 2085 Klimat + CO2 2085 J F MA MJJASOND 0 2 4 6 8 10 1985 Klimat 2085 Klimat + CO2 2085 1985 Klimat 2085 Klimat + CO2 2085 Bilaga B 24 SOU 2007:60 132 Allmänt blev det en stor tillväxtökning i samtliga fall, undantaget det ogödslade beståndet i som uppvisade en stor minskning i andra skörden (Tabell 2.6a och b). Den relativa skördeökningen var i medeltal dubbelt så stor för de ogödslade bestånden (; i 1:a skörden och i 2:a skörden) som för de gödslade bestånden (; i 1:a skörden och i 2:a skörden). Detta orsakades främst av en högre ökning i 2:a skörden för de ogödslade bestånden vilket kan bero på att dessa pga lägre tillväxtnivåer också hade lägre transpiration och utsattes för en lägre grad av vattenstress. Men vi måste komma ihåg att detta resultat förutsatte att kvävekoncentrationen i växten kunde hållas på samma nivå som 1985 (eller mer korrekt uttryckt, att kvävekoncentrationens effekt på tillväxten förblir oförändrad). För de ogödslade bestånden är det inte troligt att en ökad mineralisering kan komma att förse växten med den extra mängd kväve som skulle behövas för att upprätthålla kvävekoncentrationen vid dagens nivåer. Detta skulle i så fall leda till att simuleringen i Tabell 2.6b överskattar biomassan för ett ogödslat bestånd ~2085 (se vidare avsnittet Kvävebehov, nedan). De relativa skördeökningarna varierade kraftigt mellan olika platser och var överlag störst i , och minst för , och speciellt mycket varierade de ogödslade bestånden. I verkar andra skörden ha varit utsatt för en stark vattenstress, som t o m orsakat en skördeminskning för den ogödslade (Tabell 2.6b). Den stora variationen i skördeförändringar för dessa mycket begränsade antal simuleringar antyder ett behov av ett mycket stort antal simuleringar för att erhålla pålitliga medelvärden liksom karaktäristiska extrema förhållanden. Tabell 2.6a Simulerad skörd (ton torrsubstans per hektar) för gödslad gräsvall för fem lokaler i och relativa förändringen i skörd till ~2085 inbegripet koldioxideffekter 1:a skörd 2:a skörd Totalt 198588 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) 1985-88 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) 198588 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) (moig sand) 4.7 +65 4.6 +20 9.3 +42 (sandig mo) 5.0 +75 9.2 +0 14.2 +27 (mellanlera) 4.4 +70 6.3 +15 10.7 +36 (mellanlera 6.0 +105 7.3 +35 13.3 +66 (styv lera) 4.0 +90 6.4 +15 10.4 +42 SOU 2007:60 Bilaga B 24 133 Tabell 2.6b Simulerad skörd för ogödslad gräsvall för fem lokaler i och relativa förändringen i skörd till ~2085 inbegripet koldioxideffekter 1:a skörd 2:a skörd Totalt 198588 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) 198588 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) 198588 (ton ts/ha) Δ~2085 (%) 2.0 +105 0.3 +97 2.3 +105 4.4 +20 8.8 -20 13.2 -5 2.8 +80 1.5 +10 4.3 +56 2.0 +170 1.2 +135 3.2 +158 2.1 +155 2.3 +55 4.4 +103 Vattenbehov Tillväxten påverkar vattenförhållandena. Modellen simulerade kompletta vattenbalanser på dygnsbasis. På årsbasis var bilden den att allmänt orsakade klimatförändringarna en ökning av nederbörden . Detta stimulerade avrinningen som ökade för alla platser () utom för (-) vars nederbörd ökade minst. Avdunstningen stimulerades av ökad temperatur och tillväxt, en ökning som dock hämmades av det ökade vattenutnyttjande effektiviteten vid förhöjd CO2-halt. Avdunstningen ökade för alla platser (/år; ) och mest för . Det var alltså en stor skillnad mellan platser vad avser hur den ökade nederbörden allokerades mellan avdunstning och avrinning på årsbasis. Allmänt ökade dock förlusttermerna i vattenbalansen ~2085 förhållandevis mer än nederbörden och markens relativa vatteninnehåll blev i de flesta fall lägre ~2085 än 1985, dvs. marken blev genomgående torrare (Fig. 2.10). Stora delar av perioden var hela markprofilen i praktiken mättad. Ett ökat nederbördsöverskott kan inte göra marken nämnvärt mer vatteninnehållanden, utan nederbörden orsakar i praktiken ökad avrinning. För torrperioder kan dock marken tillfälligt torka upp mer ~2085 än 1985 pga ett varmare klimat (Fig. 2.10). Effekten av ökad CO2-halt på markens vatteninnehåll studerades separat och var mycket liten, vilket tyder på att stimuleringen av avdunstningen pga ökad tillväxt neutraliserades av att växten utnyttjade vattnet effektivare vid ökad CO2-halt i atmosfären p.g.a. ökat klyvöppningsmotstånd. Bilaga B 24 SOU 2007:60 134 Figur 2.10 Simulerad markvattenhalt (-) och ~2085 för en gödslad gräsvall på lerig jord i (till vänster) och en ogödslad gräsvall på sandig mo i (till höger) Vallsimuleringarna beräknade den potentiella transpirationen, definierad som transpirationen från om markvattentillgången vore optimal för växtens vattenbehov. Också den faktiska transpirationen, som begränsas av låg marktemperatur och låg markvattenpotential, beräknades. Vi har definierat förändringen i vattenstress som förändringen i skillnaden mellan den potentiella och faktiska transpirationen. För det gödslade beståndet i (styv lera) ökade vattenstressen ~2085 med /år. Ökningen var störst () och avtog (, och ). För att ge ett exempel på betydelsen av vädervariationer mellan år gjordes samma beräkning . Vattenstressen ~2085 ökade då med jämfört med och fördelade sig mest på maj () men sedan varierade vattenstressökningen över sommaren (juni -5, juli +10 och augusti +10 mm/månad). Också plats spelade roll. För (sandig mo och 1986 som basår) ökade vattenstressen med fördelat på maj -, juni -10, juli +10 och augusti +20 mm/månad. i hade ett liknande mönster som 1985. Noteras bör dock att årsnederbörden var något över normalt dessa år (nederbörden i och 1986 var /år mot normalt /år (196594; Per , pers. komm.). Sammantaget tyder simuleringarna på att för dessa få fältexperiment kan avdunstning och avrinning komma att öka mer än nederbörden vid en klimatförändring, vilket leder till att markvattenhalterna sjunker. Hur nederbördsökningen kommer att J F M A M J J A S O N D 0.35 0.4 0.45 0.5 J F M A M J J A S O N D 0.35 0.4 0.45 0.5 1985 ~2085 ~2085 1985 SOU 2007:60 Bilaga B 24 135 fördela sig mellan avdunstning och avrinning verkar vara mycket olika från fall till fall och det kräver en djupare analys för att förstå orsaken till detta. Simuleringarna tyder också på att det kan uppstå en ökad vattenstress ~2085 som är något större än avdunstningsökningen. Hur vattenstressen kommer att fördela sig inom året verkar kunna skilja mycket mellan år. En eventuell bevattning av grödan för att kompensera för grödans vattenstress skulle öka tillväxten ännu mer än vad som redan blev fallet utan bevattning (Tabell 2.6a). Variation Dessa få simuleringar kan ses som en extrapolering av ett mycket fåtal fältexperiment och kan inte ge en bild av en allmän nivå på förändringar av avdunstningen, och det går inte heller att uttala sig om hur representativa dessa värden är . För detta behövs en mycket mer omfattande analys. Gräsvallssimuleringarna utvärderar effekter av förändring av nederbörden för områden. Allmänt bedöms nederbörden minska i och . Effekten av detta skulle alltså kunna vara ett ökat bevattningsbehov med (för några enstaka fall). Om vi dessutom betänker att denna mindre mängd nederbörd faller i form av intensivare nederbörd och därmed under en kortare tidsrymd borde vattenstressen snarare förstärkas än försvagas jämfört med de simulerade värdena, även om marken har en betydande buffrande effekt. Denna intensivare nederbörd kan också indikera en ökad andel nederbörd i form av skurar, vilket skulle kunna tyda på en ökad skillnad i nederbörd mellan enskilda lokaler jämfört med , vilket skulle innebära att vissa lokaler skulle kunna få betydligt större vattenstress, och andra lokaler betydligt mindre vattenstress, än de simulerade värdena. Detta torde leda till att problemen med minskande vattentillgång blir större lokalt än regionalt. För att kvantifiera denna effekt behövs dock att ovan gjorda simuleringar görs för många, många fler platser, år och grödor och att något mått på variabilitet mellan enskilda lokaler beaktas. Bilaga B 24 SOU 2007:60 136 Kvävebehov En effekt av klimatförändringarna är att vattenhalten i marken sjunker och om den sjunker under en viss nivå påverkas den mikrobiella aktiviteten negativt, medan ökad temperatur alltid påverkar den positivt. Modellberäkningarna har visat att den positiva effekten av ökad temperatur och mängd färskt dött organiskt material är väsentligt större än den negativa torkeffekten, räknat på årsbasis och att den årliga kvävemineraliseringen ökar markant. Modellen medger ingen fullständig kvävesimulering (även att kvävebalansen är sluten), eftersom tillväxten inte är dynamiskt kopplad till kvävetillgången. I en korrekt simulering skulle en eventuell brist på kväve hämma tillväxten och växtens storlek och därmed minska kvävebehovet. Om kvävebehovet då blir lägre än tillgången på kväve skulle detta påverka kväveupptaget. I denna studies simuleringar har kvävebehovet dock förblivit stort. De simulerade ökade skördarna för ~2085 förutsätter alltså att växtens näringsbehov tillgodoses lika bra som 1985. I verkligheten är det inte säkert att så blir fallet. Den ökade tillväxten vid en klimatförändring skapar ett ökat kvävebehov, och en beräkning av differensen mellan ökningen i växtens kvävebehov och ökningen i kvävemineraliseringen är ett sätt att kvantifiera ökningen i kvävebrist. Vi har gjort denna analys för det gödslade beståndet (tillförd kväve var N ha-1 år-1). Vi har skattat växtens behov som den mängd kväve som behövs för att ge skörden en kvävekoncentration av N per g torrsubstans (råprotein), vilket motsvara de koncentrationer som uppmättes (Tabell 2.7). SOU 2007:60 Bilaga B 24 137 Tabell 2.7 Förändrat kvävebehov för en gödslad gräsvall vid ett förändrat klimat framtill ~2085 jämfört med , om vi antar att Nkoncentrationen i växten ska förbli på 1985-års nivå. (1 årig vall) Ökat ovanjordiskt N behov (kg N/ha/år) Δ ~2085 Ökad mineralisering (kg N/ha/år) Δ ~2085 Underskott (kg N/ha/år)* Δ ~2085 105 15 90 90 95 -5 145 25 120 115 15 100 115 50 65 * Notera att ev. underskott för rotsystemet inte ingår. Kvävebehovet var i medeltal fem gånger större i första än i andra skörd och totalt för året ökade behovet med N ha-1 år-1. Mineraliseringen ökade med i genomsnitt N ha-1 år-1 (variationen mellan platser var N ha-1 år-1; Tabell 4), vilket alltså ej täckte det ökade behovet, utan ett underskott uppstod på i medeltal N ha-1 år-1. Underskottet varierade mellan olika platser från N ha-1 år-1, Tabell 2.7, och mellan enskilda år från överskott på 40 till underskott på N ha-1 år-1, data visas ej). Ökningen av mineraliseringen trots den torrare jorden förklaras av ökad temperatur och större mängd nedbrytbart material. En närmare analys av tydde på att ökningen i mineraliseringen till ~2085 något lite översteg ökningen i växtens kvävebehov, medan mönstret blev det motsatta och ökningen av kvävebehov kraftigt översteg ökningen i mineraliseringen, och likaså. Därefter var mönstret olika för och . I översteg ökningen av växtens kvävebehov ökningen av mineraliseringen , utom . I ökade behovet och mineraliseringen mer lika och dessutom var behovet mindre än mineraliseringen , vilket förstärktes för ~2085. (Fig. 2.1112). Sammanfattningsvis vill vi dock påminna om att beräkningarna är osäkra därför att det saknas kalibreringsdata för dessa förhållanden och för att tidsanpassningen mellan mineralisering, växtupptag och utlakning är känslig för hur växtdynamiken simuleras och hur markprofilen är representerad. En bra analys av detta kräver ett noggrant modelleringsarbete vilket inbegriper jämfö Bilaga B 24 SOU 2007:60 138 relser med observerade data. Dock tydde vår grova analys på att kvävemineraliseringen ökar, men inte i samma omfattning som den ovanjordiska tillväxtens ökning skulle behöva kväve för att nå dagens proteinhalter. Underskottet varierade från i stort sett noll till N ha-1 år-1 för den ovanjordiska biomassan i ett bestånd som gödslats med N ha-1 år-1. Eventuell ökad gödselmängd skulle dessutom behöva täcka rotbiomassans ökade behov och eventuell ökning av kväveförluster. och framåt ökade växtens kvävebehov mer än mineraliseringen, vilket indikerar ett ökat behov av gödselkväve, alternativt en minskad risk för utlakning. visade exemplen att ökningen av kvävebehovet kan både vida överstiga och vara mindre än ökningen i mineraliseringen, vilket antyder att tidpunkt för skörd kan ha ett inflytande på kväveutlakningen . Figur 2.11 Växtens kvävebehov (övre linjerna mitt ) och kvävemineraliseringen i . Heldragen linje = 1985, Streckad linje = ~2085. Enheter för x-axeln är månad och för y-axeln (g N m-2 mån-1) 0 5 10 15 1 2 3 4 5 6 7 8 9 101112 Klevarp 1 SOU 2007:60 Bilaga B 24 139 Figur 2.12 Kvävebehov: Skillnaden mellan växtens kvävebehov och mineralisering (g N m-2 mån-1) . Till vänster och till höger . Heldragen linje = 1985, Streckad linje = ~2085. Enheter för x-axeln är dagnummer och för y-axeln (g N m-2 mån-1) Klövervallar och blandvallar (klöver och gräs) skiljer sig från rena gräsvallar i det att de kan försörja sitt kvävebehov genom fixering av atmosfäriskt kväve. Rent spekulativt skulle en klövervalls biomassaproduktion och vattenbalans principiellt kunna reagera på en klimatförändring på ett liknande sätt som vår gödslade gräsvall när vattensituationen är relativt god. Det varmare klimatet och ökade tillväxten skulle gynna kvävefixeringen och kvävekoncentrationen i växten skulle kunna vara fortsatt hög, precis som vi antog för gräsvallen i simuleringarna. Men vid ökad torkstress skulle inte bara tillväxten hämmas för klövervallen utan också kvävefixeringen. Det är oklart hur detta skulle kunna förstärka begränsningen i tillväxten jämfört med bara vattenstressens direkta effekt på tillväxten. Alternativa skördeintervall Det ovan beskrivna 2-skördesystemet (1:a skörd 12:e juni och andra skörd 15:e september) är olämpligt med hänsyn till foderkvalitet och ekonomi. Första skörden har i allmänhet tidigarelagts för att betydelsen av högt energiinnehåll har ökat i jämförelse med betydelsen av hög biomassa. Skördetillfället bestäms av en optimering mellan högt energiinnehåll vid tidig skörd och en hög biomassa vid sen skörd. Eftersom energiinnehållet per kg i princip minskar med ökad biomassa innebär den ökade tillväxten för ~2085 att skördetillfällena tidigareläggs för att få motsvarande kvalitet som . För att få en uppfattning om hur mycket tidigare det kan bli frågan om ser vi i Fig. 2.9 att biomassa-5 0 5 10 15 20 0 100 200 300 -10 400 -5 0 5 10 0 100 200 300 400 Bilaga B 24 SOU 2007:60 140 tillväxten ligger före ~2085 jämfört med . Vi simulerade också ett 3-skördesystem för med tre ungefär lika stora skördar. Vattenbalanstermerna förblev i stort sätt oförändrade jämfört med 2-skördesystemet. 2.6 Sammanfattande diskussion Vårgröda: Vegetationsperioden ~2085 bedöms starta vid ganska lika tidpunkt i och , dvs. i första halvan , en månad senare i nedre och ytterliggare en månad senare i övre , dvs. Sista vårfrosten sammanfaller ungefär med vegetationsperiodens start i och övre , medan den kommer en månad in i vegetationsperioden i och en halvmånad i nedre . I ett mycket fåtal simuleringar antyddes upptorkning av marken södra slättbygder, i mellanbygderna medan i norra och kan detta ske strax efter mitten av mars. Start av vårbruk bedöms i södra och i mellanbygder, och i norra och , i andra halvan av april i övre . Skörden bedöms ske i andra halvan av juli i söder, i och ytterliggare i norr, dvs.