sou · GWB374 · 2008-07-04 00:00:00 — Ett annat alter- nativ till en kommitté är en beredning nära , som ger starkare profil till informationsinsatserna. En beredning kan till exempel drivas självständigt, och med en övergripande roll som är viktig ur synpunkten att många aktörer ska samordnas. Delegationen förordar att en beredning inom inrättas vars inriktning på arbetet blir att nationellt svara för information och opinionsbildning i syfte att bidra till att minska felaktiga utbetalningar samt även att minska svartarbete och annat vardagligt skattefusk, stimulera insatser i syfte att öka välfärdssystemens legitimitet och förtroendet för myndigheterna. Beredningen ska till vissa delar svara för genomförandet av gemen- samma insatser. Arbetet ska ske i samverkan med berörda myndig- heter, organisationer, kommuner och eventuellt andra aktörer som bedöms ha särskild betydelse för att uppnå syftet. Nationella opinionsbildande insatser är ett viktigt stöd för myndigheters och organisationers arbete för att minska felaktiga utbetalningar och svartarbete. En enskild myndighet kan inte på egen hand genomföra de mest effektiva informationsinsatserna. Vi gör bedömningen att insatser måste ske myndighetsgemensamt och att myndigheterna på ett strategiskt plan ska planera och agera till- sammans för att full effekt ska kunna uppnås. Vi vill här särskilt poängtera de positiva synergierna av ett sam- arbete mellan myndigheter som utbetalar ersättningar. I samman- hanget är även en viktig aktör. Informationsinsatserna ska därför utformas i samverkan. En styrgrupp till beredningen bör bildas med representanter utöver från även från , Arbetsförmedlingen, Centrala studiestöds- nämnden, , kommuner och landsting, Arbetslöshetskassornas samorganisation och . Föl- jande myndigheter ska även erbjudas att ingå i styrgruppen: Brotts- förebyggande rådet, , , , , , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, samt länsstyrelserna. Även ett rådgivande organ med parlamentarisk sammansättning knuten till beredningen bör övervägas. Det är av vikt att målgrupperna involveras och ges möjlighet att påverka utformningen av såväl myndigheters som beredningens riktade informationsinsatser. En särskild referensgrupp med repre- sentanter för ungdomar och förmånstagare bör knytas till bered- ningen. En översyn av muntlig och skriftlig information till sökande bör ske i syfte att minska oavsiktliga fel. Översynen ansvarar myndig- heter, arbetslöshetskassor och kommuner för, men den bör ske i samverkan och samordnat. Inom ramen för beredningen tillsätts en arbetsgrupp för utbyte av idéer om hur information till sökande kan förbättras liksom hur förtroendet för myndigheter kan öka samt samordning av information. Större informationsinsatser ska utvärderas och redovisas i samband med att verksamheten redovisas till regeringen. Att med kommunikationsinsatser påverka attityder och öka kunskapen är möjligt, men tar tid. För att en insats ska få avsedd effekt behöver aktiviteterna pågå , precis på samma sätt som kontrollinsatser och andra åtgärder. I annat fall uppnås ingen varaktig effekt. Beredningen föreslås tillsättas och avslutas . En utvärdering ska ske om ett behov av beredningen kvarstår även efter denna tidsperiod. Beredningen inom ansvarar för samordning av nationella och gemensamma informationsinsatser. Ett projekt- namn används som avsändare. Myndigheterna står som avsänd- are och ansvarar för enskilda insatser. En vikig fråga att lösa ut är vem som ska stå som avsändare för informationsinsatserna. Delegationen föreslår att ett projektnamn (jämför de tidigare informationskampanjerna Håll rent, Flicka m.fl.) ska fungera som avsändare vid de tillfällen informa- tionsinsatserna är gemensamma och på en nationell nivå. Det ska dock framgå att de myndigheter som ingår i beredningens styr- grupp står bakom insatserna. Myndigheterna ansvarar i sin tur och står som avsändare för enskilda insatser inom myndighetens ansvarsområde som ryms inom ramen för informationsaktivitet- erna för att minska felaktiga utbetalningar och svartarbete, men får bistånd av beredningen. Informationsinsatserna ska testas och utvärderas av en referens- grupp. En balans ska finnas mellan insatser för att minska avsiktliga och oavsiktliga fel. Bidragsbrott och skattebrott kan i olika situationer upplevas som kontroversiellt och har en politisk laddning. Ökade kontroller kan upplevas som integritetskränkande, tidsödande och förhindra en snabb utbetalning. Välfärdssystemen är, vilket framgår av namnet, ett skyddsnät som finns till för tillfällen då vi hamnar i situationer då vi behöver ekonomisk stöd, som till exempel sjukdom och arbetslöshet. Många som får ersättning från välfärdssystemen befinner sig därför i en utsatt situation. Informationen bör avvägas på så sätt att denna grupp inte upplever att deras utsatthet blir större. Det ska klart framstå att syftet är att minska felen för att ersättningarna ska gå till rätt person vid rätt tillfälle. Varje större informationsaktivitet bör inför lanseringen därför testas och utvärderas av en referensgrupp som består av allmänhet, förmånstagare eller ungdomar. Hälften av samtliga fel, uppskattat till 10 miljarder, begås av misstag såväl av myndighet och förmånstagare. Att myndigheter begår misstag rubbar förtroendet för myndigheten. Om förtroen- det är lågt minskar viljan att göra rätt och det finns en betydande risk att informationsinsatser för att förmånstagare ska göra rätt får motsatt effekt. Det är därför viktigt att myndigheterna och organi- sationerna parallellt med övriga aktiviteter även arbetar för att minska de egna felen och misstagen. Av stor vikt är också att myn- digheterna och organisationerna underlättar för förmånstagarna att göra rätt så att misstagen från den sökandes sida minskar. Det måste finnas en balans i hur man kommunicerar åtgärder mot såväl avsiktliga som oavsiktliga fel. Kommunikationsinsatserna beräknas omfatta 20–för att få avsedd effekt. Att genomföra informationsinsatser som riktar sig till en bred mål- grupp är kostsamt. Som tidigare nämnts måste insatser för att ha avsedd effekt ske . Om det dessutom är av vikt att nå minoriteter som har speciella behov av information, ökar kostnaderna. Motsvarande informationsinsatser som genomförts på uppdrag av regeringen (, , m.fl.) samt ungdomsprojekt har haft en budget kring 20–. Kostnaden av före- slagna informationsinsatser beräknas till att uppgå kring samma summa. Detta är ändå en begränsad summa som kräver en priorite- ring av målgrupper för att nå de ambitiösa kommunikationsmål som satts upp. Beredningen inom föreslås förfoga över medlen och i samråd med berörda myndigheter fördela dessa på insatser för att minska såväl avsiktliga som oavsiktliga fel. Delegationen mot felaktiga utbetalningar tillsattes 2005 och har av regeringen i uppdrag att minska felaktiga utbetalningar från väl- färdssystemen. Totalt 16 myndigheter och organisationer arbetar gemensamt inom delegationen för att minska felaktiga utbetal- ningar. Delegationen lämnar sitt betänkande . Delegationens uppdrag är bland annat att samverka mellan myndigheter, beskriva omfattning och orsaker, föreslå förändringar av regler, ta tillvara nationella och internationella erfarenheter, samordna eventuella gemensamma informationsinsatser för opinionsbildning mot oegentligheter inom välfärdssystemen. Delegationen arbetsområde är felaktiga utbetalningar. Det betyder att området innefattar avsiktliga och oavsiktliga fel av såväl sökan- den som personal vid myndigheter och organisationer. avsiktliga fel av den som söker bidrag, dvs. fel som begås med- vetet för att få mer ersättning än vad man har rätt till, oavsiktliga fel av den som söker bidrag, dvs. glömska, missför- stånd, att man inte förstått reglerna oavsiktliga fel av myndigheten, dvs. fel som beror på stress, tids- brist, missförstånd, skrivfel, räknefel eller slarv. betalades ut från välfärdssystemen i totalt 56 olika bidrag och ersättningar. Det motsvarade av BNP. Till välfärdssystemen räknas bidrag, lån och ersättningar som kommer den enskilde till godo. Välfärdssystemen kan något förenklat delas in i fem huvudgrupper: Socialförsäkringen med som ansvarig, arbetsmarknad med Arbetsförmedlingen (tidigare AMS och länsarbetsnämnderna) och arbetslöshetskassor som ansvariga, ekonomiskt bistånd, inklusive introduktionsersättning till flyk- tingar, med kommuner som ansvariga, studiestöd med CSN som ansvarig, övrigt (, m.fl.). Vad kostar felen? Det finns få enhetliga mätmetoder som gör det möjligt att mäta hur stor omfattningen av felaktiga utbetalningar från välfärds- systemen är. Det saknas även jämförbara kontinuerliga undersök- ningar som gör det möjligt att följa utvecklingen av felaktiga ut- betalningar . De undersökningar som genomförts har huvudsakligen gjorts av enskilda myndigheter i enstaka system, och där man beräknat felen utifrån vad som hittas vid kontroller. Där- utöver kan man utgå från att det finns ett mörkertal som inte redo- visats. Några undersökningar har haft ett bredare fokus. genomförde dåvarande en undersökning av brott mot välfärdssystemet. Riksrevisions- verket bedömde då att det totala beloppet av felaktiga utbetalningar av bidrag och ersättningar på grund av fusk, överutnyttjande och brister i systemet uppgick till 5–7 miljarder i dåvarande penning- värde. tog 2007 på regeringens uppdrag fram en rapport om felaktiga utbetalningar och brott mot socialförsäk- ringen.4 redovisade där den omfattning som kan bedömas med stöd av kontroller av ett antal slumpmässigt utvalda utbetalningar. Kontrollerna av de slumpmässigt utvalda utbetal- ningarna visar på felaktiga utbetalningar som sammanlagt kan upp- skattas ligga inom intervallet 1,2–3,. Delegationen mot felaktiga utbetalningar gjorde den mest heltäckande bedömningen av omfattningen av felaktiga ut- betalningar inom välfärdssystemen.5 Delegationen har djupstuderat 16 välfärdssystem och översiktligt studerat ytterligare 30. Totalt gör delegationen bedömningen att de felaktiga utbetalningarna från dessa system uppgår till , vilket skulle innebära att betalas ut på felaktiga 3Fusk - systembrister och fusk i välfärdssystemen, RRV 1005:32, . 4Felaktiga utbetalningar och brott mot socialförsäkringen – omfattning, risker och information, dnr 40113-2007, . 5Vad kostar felen? Omfattningen av felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen. rapport 6, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. Av de 20 miljarderna beror 10 miljarder på att den som söker bidrag avsiktligt gör fel och 6 miljarder på att den sökande gör fel på grund av misstag eller slarv. Övriga fel beror bland annat på tidsbrist eller dåliga rutiner hos myndigheterna. Relaterat till de totala utbetalningarna från välfärdssystemen, inklu- sive ålderspensionssystemet, skulle det innebära att av utbetalningarna från välfärdssystemen är felaktiga. National Audit Office i , som har motsvarande uppgifter som svenska , gjorde 2006 en studie avse- ende felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen i några jämför- bara länder (, , , och ). Studien kom fram till att i genomsnitt 2–av ut- betalningarna från välfärdssystemen i dessa länder är felaktiga. Därmed skulle även befinna sig i detta intervall. Varför blir det fel? Delegationen har även kartlagt orsakerna till felaktiga utbetal- ningar.6 Det finns ett stort antal orsaker som leder till felaktiga ut- betalningar. Många av dessa är gemensamma för flera välfärds- system. Ett stort antal orsaker beror på felaktiga underlag från den sökande och brister i handläggningen och kontrollen. Felen åter- finns främst inom kriterierna inkomst och förmögenhet, boende och förmåga. Inkomst och förmögenhet. För många system är korrekta upp- gifter om inkomst och förmögenhet en förutsättning för att rätt ersättning ska betalas ut. är det svårt att kontrollera om den sökande uppgett eller intygat rätt inkomst och förmögenhet eller har inkomster från arbete eller bidrag utomlands. Den sökande kan ha extrainkomster genom svartarbete. Bosättningsförhållanden har stor betydelse för många välfärdssystem. Det förekommer att den sökande uppger en adress där man är folkbokförd men inte är bosatt på, att felaktigt uppge sig själv som sambo eller ensamboende (skenseparation) medan den sökande i verkligheten är det omvända. Alternativt att ersätt- ningstagaren är bosatt eller arbetar utomlands utan att anmäla detta. 6 Varför blir det fel? Orsakerna till felaktiga utbetalningar från trygghetssystemen, rapport 5, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. En persons förmåga, och då främst arbetsförmåga, kan bedömas olika beroende på vilket välfärdssystem som är aktuellt och därmed vilken instans som gör bedömningen. Vem fuskar och varför? För att få ökad kunskap om avsiktliga fel och hur människor tän- ker, känner och agerar kring bidragsbrott har delegationen genom- fört såväl kvalitativa som kvantitativa undersökningar riktade till allmänheten. Undersökningarna har kompletterats med resultat från andra undersökningar genomförda av myndigheter, undersök- ningsföretag och forskningsorgan.7 Resultatet av undersökningarna visar att svenska folket är kraftfullt emot bidragsbrott. tycker inte att det är rätt att begå avsiktliga fel. Speciellt allvarligt ser man på kombina- tionsfusk, till exempel att arbeta svart som man har sjukersättning. tror man att bidragsbrott är omfattande och att alla andra gör det. Tre av fyra tror att bidragsbrott är mycket eller ganska omfattande. Detta är en bild man delar med handläggare som arbetar vid myndigheter, arbetslöshetskassor och kommuner. Även om nästan alla fördömer bidragsbrott, finns det tendenser till att man säger en sak och gör en annan. Många rör sig i en grå- zon och tänjer på reglerna för välfärdssystemen. Till exempel tycker en tredjedel av medborgarna att det inte är allvarligt att ta ut en extra sjukdag fastän man inte är sjuk. Tre av tio skulle också behålla bidrag som de visste var felaktiga. I regel ser man inte sitt eget överutnyttjande som något brottsligt utan använder bortför- klaringar för att rationalisera sitt beteende. Man ser på välfärds- systemen som en bank där man gör insättningar och uttag till sig själv. De kvantitativa undersökningarna riktade till allmänheten och handläggare har även genomförts i , , och (delvis). En jämförelse med de nordiska länderna visar att acceptansen för bidragsbrott i är förhållandevis stor.8 Så många som var fjärde person har en hög acceptans för bidragsbrott. De som accepterar bidragsbrott är en mycket sammansatt kategori 7Vem fuskar och varför? Om attityder till bidragsfusk i . rapport 7, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. 8Hur tryggar vi trygghetssystemen i ?, rapport 8, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. människor och finns i alla led, vare sig man erhåller bidrag eller inte. De tre främsta orsakerna till att man begår bidragsbrott som allmänheten upplever är att politiker och makthavare fuskar, att moralen är dålig och att upptäcktsrisken är låg. Det finns ett stort stöd för flera olika åtgärder för att begränsa bidragsbrott, främst ökad information om hur välfärden påverkas av bidragsbrott, men även för förenklingar och kontroll. Hur tryggar vi trygghetssystemen? I ett par rapporter som delegationen har tagit fram om kontroller av välfärdssystemen och orsakerna till felaktiga utbetalningar, har oavsiktliga fel som uppstår när ersättningar betalas ut identifierats.9 Enligt rapporterna kan en rad av dessa oavsiktliga fel minskas med hjälp av informationsinsatser. Följande informationsinsatser föreslås: Ansökan utformas så att det är lätt att fylla i rätt uppgifter, den sökande ska vid ansökningstillfället ha tillgång till en enkel beskrivning av aktuella regler, av ansökan ska tydligt framgå vilka underlag som ska ingå i an- sökan, informationen som lämnas vid ansökan ska preciseras vilka änd- rade förhållanden den sökande är skyldig att anmäla till myndig- heten, information ska också ges om att felaktiga utbetalda belopp återkrävs samt information ska lämnas om bidragsbrottslagen. Ett bättre handläggarstöd och utbildning skulle dessutom minska oavsiktliga fel som beror på att handläggaren lämnar felaktig eller otydlig information. Delegationen har i tidigare rapporter föreslagit att informations- insatser bör sättas in för att bidra till att minska felaktiga utbetal- 9 Hur tryggar vi trygghetssystemen? Delegationen mot felaktiga utbetalningar., rapport 9, Varför blir det fel? Delegationen mot felaktiga utbetalningar, rapport 6 Flera myndigheter har i sina remissvaren betonat betydelsen av informationsinsatser för att påverka attityder till bidragsbrott, men även i form av service och information till de sökande. De som ställer sig positiva till informationsinsatser som minskar avsiktliga fel (till exempel för att förändra attityder och öka kun- skapen om bidragsbrott och dess effekter) är bland annat , , Kommuner och Landsting (SKL) och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). Även , , tillstyrker förslaget, men menar att kostnaderna behöver beaktas. menar att det finns risk för att åtgärder som kan- ske är effektivare än kontroll nedprioriteras i arbetet att beivra fel och missbruk. Det kan till exempel handla om olika typer av infor- mationsinsatser. , samt Kommuner och Landsting påpekar att en stor andel oavsiktliga fel skulle minska genom bättre information till allmänheten. Enligt Brottsförebyggande rådets (Brå) bedömning är det effek- tivt att arbeta med att underlätta för människor att göra rätt genom service och information samt att genom kontroll öka risken för upptäckt. Att tala om fusk, bidragsbrott och felaktiga utbetalningar har blivit aktuellt först . får i uppdrag att undersöka förekomsten av fel, fusk och överutnytt- janden inom de statliga välfärdssystemen.10 Undersökningen kriti- serades hårt, inte minst för att den uppfattades som politiskt in- korrekt. förändrades delvis klimatet och diskussionen kring fusk med ersättningar tog fart. En brytpunkt kom 2002 när , dåvarande partiledare för kraterna, i menade att välfärdssystemen överutnyttjas. granskar , ett samhälls- program i SVT, bidragsbrott i ett antal program.11 Anledningen är allt fler klagomål på och att handläggarna blivit 10Fusk – systembrister och fusk i välfärdssystemen, RRV 1005:32. mycket hårdare i sin bedömning – som uppgifter om att missbruk och bidragsbrott ökar. Regeringen lägger i vårpropositionen fram ett åtgärds- paket för att bekämpa fusk i skatte- och förmånssystem och att öka produktiviteten i den offentliga sektorn.12 Regeringen inrättar bland annat Delegationen mot felaktiga utbetalningar. Bidragsbrott fortsätter att vara omdebatterat. Fokus i medierna är till en början på fel som begås av myndigheterna och enskilda personer som inte får det utbetalningar de har rätt till, eller på annat sätt drabbas av myndigheternas ärendehantering. förflyttas fokus för att mer rapporterna kring de åtgär- der som regeringen sätter in för bekämpa bidragsbrott. tillträder de fyra allianspartierna regeringsposten. Regeringen väljer i budgetspropositionen att fortsätta arbetet som syftar till att minimera felaktiga utbetalningar som en följd av överutnyttjande och bidragsbrott. Regeringen drabbas vid tillsättningen av flera avhopp av ministrar som vid en granskning bland annat använt sig av svart arbetskraft och inte betalat tevelicens. I medierna tar diskussionen om skattefusk, skattebrott och moral fart, och detta sätts i relation till bidragsbrott.14 I delegationens attitydundersökning framgår att allmänheten upplever att de främst orsakerna till att en enskild begår bidragsbrott är att makthavare och politiker fuskar och att moralen är dålig.15 Regeringen genomför kort därefter vissa förändringar av väl- färdssystemen och sänkningar av ersättningsnivåer i arbetslöshets-, samt sjuk- och aktivitetsersättningen. Dessa sänkningar kopplas även dessa samman med arbetet för att minska felaktiga utbetal- ningar. Vissa röster i media menar att jakten på bidragsfuskare används för att försämra välfärdssystemen. arbetar med att beräkna skattefelets storlek och tar fram en rapport som beskriver skattefelets fördel- ning mellan olika områden och olika grupper av skattebetalare.16 uppskattar att skattefelet omfattar cirka 133 miljarder 12Vårpropositionen , prop. 2004/05:100. 13Vem fuskar och varför?, rapport 6, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. 14Läs till exempel , Ett helt nytt samhällskontrakt , Fusk är skatt på andra , Genom sig själv känner man andra , Fusket skadar hela välfärden , Tjäna miljarder på att kasta ut fuskande ministrar Privata affärer . 15Vem fuskar och varför?, Rapport 6, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. 16Skattefelskarta för , Rapport 2008:1. En därefter presenterar delegationen en uppskatt- ning av omfattningen av felaktiga utbetalningar från välfärds- systemen. De felaktiga utbetalningarna beräknas uppgå till , varav hälften består av avsiktliga fel. De två beloppen – 133 miljarder kontra 20 miljarder – sätts samman i sam- hällsdebatten och proportionerna mellan åtgärderna mot bidrags- brott i jämförelse med skattebrott kritiseras. Bidragsbrott kontra skattebrott blir en klassfråga. Varför jagas sjuka och arbetslösa medan rika skattebrottslingar går fria? I media tar man under vårvintern 2008 upp att Åklagarmyndig- heten har fått in en stor andel anmälningar av huvudsakligen tillfäl- lig föräldrapenning som inte leder till någon åtgärd. kritiseras delegationens beräkningar av omfattningen av felaktiga utbetalningar. Några remissinstanser kritiserar huvudsakligen metoden som använts för att komma fram till uppskattningarna. Kritiken ökar i samband med att Försäk- ringskassan på uppdrag av regeringen lägger fram en bedömning av omfattningen av felen inom socialförsäkringen. bedömer att mellan 1,2–3,6 miljarder betalas ut felaktigt från socialförsäkringssystemen. I media förstärks debatten att åtgärd- erna bygger på felaktiga grunder och används som ett instrument för regeringen att försämra välfärdssystemen och därmed förut- sättningarna för sjuka, arbetslösa och handikappade. Konklusionen är att debatten kring välfärdssystemen och fel- aktiga utbetalningar är något som engagerar men även oroar. Av ett flertal undersökningar framgår att en majoritet av allmänheten i är positivt inställd till välfärdssystemen, även om man har skilda åsikter om hur omfattande välfärdssystemen ska vara och nivån på ersättningsnivåerna.17 En balansgång är viktig att finna hur man kommunicerar kring felaktiga utbetalningar, att insatserna är riktade mot dem som begår brott men även för att göra det enklare för den som vill göra rätt, samt inte pekar ut förmånstagare som brottslingar. 17 Se bland annat Vem fuskar och varför, rapport 6, Delegationen mot felaktiga utbetalningar. Internationella och nationella exempel på informationsinsatser I har () arbetat med informationsinsatser för att bekämpa bidragsbrott. Man har genomfört informationskampanjer i två omgångar. Den första kampanjomgången 2001–2004 var inriktad på att sända budskapet att bidragsbrott inte är acceptabelt och riktade sig primärt mot den som begår bidragsbrott och sekundärt till allmänheten. I den andra informationskampanjen 2006–2008 har fokus ändrats till att inrikta sig på dem som begår fel utan att vara medveten om det och de som befinner sig på gränsen till att begå brott. Kampanjbudgeten ligger på . Målgruppen innefattar 1,7 miljoner personer. Kampanjerna pågår i intervall om 2–. Tre utvärderingar görs . Kampanjerna har varit mycket framgångsrika. Fairplay är namnet på den danska regeringens insatser mot svart- arbete och bidragsbedrägeri som startade . Parallellt med ökade kontrollinsatser och lagändringar använder man sig av informationskampanjer för att påverka inställningen till svartarbete och bidragsbrott. Budskapet är att det är illojalt mot andra med- borgare att inte betala skatt eller att överutnyttja systemen.