sou · GVB355 · 2008-01-01 00:00:00 — I förordningen anges även hur höga de totala ersättningskraven får vara vid egen indrivning under överinseende av advokat. Slutligen anges de maximala inkassoavgifterna när indrivningen överlåtits till ett inkassobolag. Om de faktiska kostnaderna är större än de som anges i förordningen kan borgenären under vissa förutsättningar kräva ersättning som överstiger maximibeloppet. Som grund för beräkningen av indrivningskostnaderna används i förordningen en grundtaxa – inkassosats – som justeras . Från ingången av 2007 är inkassosatsen . För en skriftlig påminnelse och en sådan inkassovarning som avses i inkassolagen får man debitera högst en tiondel av inkasso- satsen – dvs. För ett betalningskrav som 17TP PT LOV nr 26: Lov om inkassovirksomhet og annen inndriving av forfalte pengekrav samt FOR nr 562: til inkassoloven m.m. uppfyller kraven i inkassolagen får man debitera högst tre tiondelar av inkassosatsen – dvs. Först när det gått från det att gäldenären tillställdes en påminnelse, en varning eller ett krav får kostnader uppbäras för nya påminnelser, varningar eller krav. För egna indrivningsåtgärder som sker under överinseende av advokat finns i förordningen tabeller med ersättningsbelopp som graderats efter fordrans storlek (se tabell 3.3). Avgifterna gäller gäldenärens totalkostnadsansvar vid indrivning av en viss fordran i ett förfarande utanför domstol. Ersättning kan endast krävas om gäldenären har överskridit en betalningsfrist på minst som fastställts i en betalningspåminnelse. Avgiften varierar mellan för en skuld som understiger och för en skuld som överstiger . De fastställda ersättningsnivåerna vid egeninkasso kan krävas in oberoende av de faktiska kostnaderna. Tabell 3.3 Ersättning för inkassokostnader i , norska kronor Avgift (exkl. moms) 0–1 250 1 251–2 500 2 501–5 000 5001–10 000 10 001–25 000 25 001–50 000 50 001–100 000 100 001–250 000 250 001–500 000 Källa: FOR nr 562: til inkassoloven m.m. I förordningen fastställs även gäldenärens maximala ersättnings- plikt för utomrättsliga indrivningsåtgärder som överlämnats till inkassobolag. Om ett betalningskrav har skickats och betalningen är mer än 14 men är avgifterna desamma som vid egeninkasso, dvs. enligt tabell 3.3. Om betalningen är dubblas beloppen i tabell 3.3. I måste en borgenär i kontraktet ange ersättningen för de indrivningskostnader som kommer att utkrävas vid sen betalning. I har borgenären rätt att kräva ersättning för de faktiska kostnaderna för indrivning från gäldenären. Kostnaden kan variera beroende på kategori, typ av process och försening. I godkänns i allmänhet ingen ersättning för indrivningskostnader bortsett från rättegångskostnader. I kan borgenären endast få ersättning för rättegångs- kostnader i samband med indrivning. 3.5Kommissionens uppföljning av direktivet I direktivets artikel 6.5 fastställs att kommissionen skall genomföra en översyn av direktivets inverkan på handelstransaktioner och hur lagstiftningen fungerar i praktiken. Resultat av denna översyn skall meddelas och rådet, och i förekommande fall åtföljas av förslag till åtgärder för att förbättra direktivet. Över- synen skulle genomföras efter direktivets ikraftträdande, dvs. startade kommissionen en upphandling för översynen. Översynen genomfördes av ett konsultteam. Resultatet presenterades i en rapport till kommissionen med titeln of the effectiveness of European Community legislation in combating late payments (fortsättningsvis benämnd uppföljningsrapporten).TPF18FPT Översynen visar att juridiska åtgärder för att förkorta betalningstider och för att bekämpa sena betalningar har vidtagits i de flesta EU-länder. Översynen visar även att medlemsländerna överlag aktivt bevakar frågor relaterade till sena betalningar och att flera reformer för att stimulera till en bättre betalningskultur har genomförts. planerar att ha en slutlig uppföljningsrapport färdig . Uppföljningsrapporten kommer enligt DG 18TP PT Rapporten finns tillgänglig på (). Den rättsliga ramen SOU 2007:55 Enterprise att följas upp med förslag till förbättringar av direktivet.TPF19FPT Enligt uppföljningsrapporten är det ännu för tidigt att göra en komplett utvärdering av direktivets effekter. Trots svårigheten att utvärdera direktivets effekter läggs ett stort antal rekom- mendationer med syfte att bekämpa långa avtalade kredittider och sena betalningar. Rekommendationerna som refereras nedan bör närmast ses som en bruttolista på möjliga åtgärder för att bekämpa långa avtalade kredittider och sena betalningar. Några av upp- följningsrapportens rekommendationer kommer att diskuteras ytterligare i kapitel 6. Konsultteamet rekommenderar höjd dröjsmålsränta. Fyra skäl till att den dröjsmålsränta som stadgas i direktivet är för låg lyfts fram i rapporten: 1.Dröjsmålsräntan är för låg för att det skall vara lönsamt att debitera sådan vid korta förseningar och låga fakturabelopp. 2.Dröjsmålsräntan är för låg för att kompensera borgenären för den kostnad som en försenad betalning orsakar. Konsultteamet menar att dröjsmålsränta knappt kompenserar för de administrativa kostnader som dröjsmålet förorsakar. Utöver de administrativa kostnaderna tillkommer företagens finansiella kostnader till följd av den sena betalningen. 3.Dröjsmålsräntan är för låg för att vara effektiv i avskräckande syfte. 4.Dröjsmålsräntan är för låg för att kompensera för kontrakts- brott. Konsultteamet menar att dröjsmålsräntan bör vara högre än vad staten debiterar vid för sen inbetalning av skatt. Detta motiveras med att staten har tillgång till effektivare medel för att inkassera obetalda skulder än vad små och medelstora företag har. 19TP PT Se (). I uppföljningsrapporten rekommenderas införandet av en auto- matisk rätt för borgenären att debitera gäldenären en försenings- avgift efter förfallodatum. Beloppet kan vara proportionellt med skulden. Förseningsavgiften skall vara stor nog för att få en avskräckande effekt. En mer harmoniserad avtalslag inom EU skulle enligt konsult- teamet underlätta handel inom unionen och lösa en del av problemen med långa betalningstider. En harmoniserad avtalslag kan fastställa att, med vissa undantag, en avtalad betalningstid högst får vara . I avtalslagen kan även, enligt uppföljnings- rapporten, en fast dröjsmålsränta fastställas. En depositionstjänst (eng: escrow system) bygger på att en tredje part får rollen som en intermediär vid en transaktion. Inter- mediären får betalning av gäldenären och behåller pengarna tills produkten är levererad och godkänd av kunden. Utnyttjandet av en depositionstjänst kan vara ett effektivt sätt att motverka sena betalningar i de fall syftet med krediten är att köparen vill inspektera varan innan betalning.TPF20FPT I uppföljningsrapporten rekommenderas bildandet av en europeisk fond eller bank vars roll blir att erbjuda kostnadsfri finansiering till små och medelstora företag med företagens kundfordringar som säkerhet. Fonden eller banken kompenseras för förluster genom en möjlighet att debitera gäldenären för indrivningskostnader. Euro- peiska investeringsbanken föreslås vara en lämplig uppfylla denna funktion. 20TP PT Som framkommer i kapitel 5 finns det emellertid många andra skäl till att företag ger varandra krediter. Ökat ansvar för direktionen I uppföljningsrapporten rekommenderas att borgenären vid sen betalning från ett företag skall ha möjlighet att vidta rättsliga åtgärder mot företaget och mot företagets ansvariga representanter på civilrättsliga grunder. Ett personligt ansvar för ledningen av företag och myndigheter skulle skapa incitament att betala . Utveckla program som ger stöd till små och medelstora företag i kredithantering I uppföljningsrapporten rekommenderas att utbildningsprogram skall utvecklas för små och medelstora företag som sprider kunskap om kredithantering och kredithanteringens betydelse för lön- samheten. Olika regler för små respektive medelstora företag Enligt EU:s definition utgörs gruppen små och medelstora företag av företag med 1–249 sysselsatta. Konsultteamet bakom uppfölj- ningsrapporten menar att förutsättningarna för de små företagen (1–9 sysselsatta) och de medelstora företagen (10–249 sysselsatta) skiljer sig avsevärt åt. De små företagen har inte i samma utsträckning som medelstora företag tillgång till jurister och revisorer som kan förhandla fram gynnsamma avtalsvillkor och hantera krediter på ett fördelaktigt sätt. Lagstiftningen bör därför i större utsträckning anpassas till de olika förutsättningarna som små respektive medelstora företag har. Förbättrad statistik och information Uppföljningsrapporten efterlyser EU-statistik på administrationen av indrivning av obestridda fordringar. Likaså efterlyses statistik över företagens kundfordringar. Vidare rekommenderas obligatorisk rapportering av sena betalningar. Detta anges ha två fördelar. För det första skulle det ge tillgång till uppdaterad statistik på sena betalningar som skulle ge underlag till bedömningar av behov av ytterligare åtgärder. andra skälet är att det skulle underlätta identifiering av sena betalningar, vilket skulle få en avskräckande effekt. Konsultteamet bakom uppföljningsrapporten rekommenderar inrättandet av ett europeiskt ombudsmannasystem med minst en ombudsman per land som skall ha till uppgift att sprida information om företag som betalar sent och som använder oskäliga avtalsvillkor. har tagit ett intressant initiativ för att sprida information om företagens betalningstider. Enligt aktiebolagslagen måste företagen redovisa sina betalningstider i årsredovisningen. Uppgifter om företagens betalningstider läggs upp i en databas som är fritt tillgänglig via Internet.TPF21FPT Harmonisering av tidsåtgång för verkställighet av exekutions- titel I direktivet föreskrivs att medlemsländerna skall säkerställa att en exekutionstitel kan erhållas . Frågan om tidsåtgång från det att en exekutionstitel erhållits till det att den verkställs tas emellertid inte upp i direktivet. En studie av , som uppföljningsrapporten refererar till, visar att den normala tid- såtgången för verkställighet i EU-länderna varierar mellan () och ().TPF22FPT Begränsa antalet procedurer för att fastslå en fordran Världsbanksstudien visar även att det krävs många åtgärder för att fastslå en fordran. Antalet åtgärder varierar mellan 14 (och ) och 26 (och ).TPF23FPT I upp- följningsrapporten rekommenderas att ett maximalt antal åtgärder bör fastställas. 21TP PT (). 22TP PT I uppges tidsåtgången vara . 23TP PT 23 åtgärder i . Begränsa möjligheterna att bestrida en fordran I uppföljningsrapporten föreslås att en gäldenär endast skall få en begränsad tid på sig att bestrida en fordran. Dessutom föreslås att en gäldenär enbart skall tillåtas att bestrida en fordran inför en domstol om han eller hon kan visa (i) att fordran har bestridits före förfallodatum, (ii) att fakturan aldrig mottagits eller (iii) att den handelstransaktion som ligger till grund för fakturan aldrig genomförts. Stimulera användandet av ny teknik I uppföljningsrapporten bedöms nya IT-lösningar ha en viktig roll i bekämpningen av sena betalningar. För det första kan tekniken användas för att automatiskt påföra dröjsmålsränta och in- drivningskostnader på fakturor. För det andra kan ny teknik hjälpa företagen att bättre hantera sina leverantörsskulder, vilket begränsar sena betalningar orsakade av försumlighet. Slutligen kan moderna ekonomisystem hjälpa företagen att hantera kund- fordringar och skuldindrivning. Uppföljningsrapporten rekom- menderar medlemsländerna att vidta åtgärder som uppmuntrar användandet av IT-lösningar som förbättrar kredithanteringen. Information om direktivet och om inhemsk lagstiftning En undersökning som genomfördes av konsultteamet som skrivit uppföljningsrapporten tyder på att företagen inom EU har dålig kännedom om direktivet och den inhemska lagstiftningen. Konsultteamet rekommenderar därför informationskampanjer om regleringar kring sena betalningar. lyfts här fram som ett bra exempel. I har tagit fram en manual över hur man driver in en skuld. Dessutom har orga- nisationen bildats för att bekämpa sena betalningar. På organisationens hemsida finns bl.a. informa- tion om lagstiftning som berör sena betalningar, konsekvenser av sena betalningar samt om beräkning av dröjsmålsränta.TPF24FPT På 24TP PT (). hemsidan finns ett verktyg som kan användas för att beräkna dröjsmålsräntan on-line. Den lagstiftning som i första hand påverkar sena betalningar är räntelagens bestämmelser om dröjsmålsränta samt lagar och förordningar som reglerar förfarande och ersättningar i samband med indrivning av obestridda skulder. Bestämmelser om oskäliga avtalsvillkor kan få betydelse för såväl avtal om dröjsmålsränta som avtal med långa avtalade betalningstider. Dröjsmålsräntans nivå och förutsättningar för dröjsmålsränta regleras i räntelagen (1975:635). Dröjsmålsräntan är, om inget annat avtalas, referensränta med ett tillägg av . Detta är en procentenhet högre än den miniminivå som EG-direktivet om sena betalningar kräver. Vid fordringar mellan näringsidkare samt när näringsidkare har en fordran på en myndighet eller annat offentligt organ skall dröjsmålsräntan gälla från förfallodagen utan att det krävs någon åtgärd i form av betalningsanmodan eller liknande från borgenären. Om förfallo- dagen inte är avtalad i förväg skall dröjsmålsränta utgå från den dag som infaller efter det att fakturen avsänts. Ersättning för inkassokostnader anges i förordningen (1981:1057) om ersättning för inkassokostnader m.m. Beloppen är högst för skriftlig betalningspåminnelse, för inkassokrav samt för amorteringsplan. För ersättning för betalningspåminnelse krävs att avtal om detta har träffats mellan parterna. Lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare (avtals- villkorslagen) ger möjlighet att förhindra fortsatt tillämpning av villkor som är oskäliga. Denna bestämmelse kan sannolikt tillämpas i samband med oskäliga avtal mellan näringsidkare om betalningstider eller dröjsmålsränta. Några vägledande rättsfall finns emellertid inte. EG-direktivet om bekämpande av sena betalningar antog Europeiska unionens råd direktivet (00/25/EG) om bekämpande av sena betalningar vid handelstransaktioner. Direktivet kan beskrivas som ett åtgärdspaket med syftet att bekämpa sena betalningar vid handelstransaktioner. Direktivet innehåller bestämmelser av betalningsfrister och ränta, rätt till ersättning för indrivningskostnader, skyndsam handläggning vid myndigheter som behandlar betalningskrav samt ogiltighet av och förbud mot grovt oskäliga betalningsvillkor. Direktivet är ett minimidirektiv, vilket medför att medlemsländerna får ha ett starkare skydd för borgenärer än det som direktivet ger. De artiklar i direktivet som har fått störst genomslagskraft i medlemsländernas lagstiftning rör rätten till dröjsmålsränta. Direktivet ger borgenären automatisk rätt till dröjsmålsränta efter förfallodatum. Om förfallodatum inte har avtalats skall dröjmåls- ränta betalas efter den dag då fakturan mottogs. Den lägsta nivån på dröjsmålsräntan fastställs i direktivet till referens- räntan plus . Även ersättning för indrivningskostnader är viktig i samman- hanget. Enligt direktivet skall borgenärens kostnader för indrivning ersättas av gäldenären. Medlemsländerna får lov att ha schab- loniserade ersättningsnivåer. Direktivets bestämmelser är dispositiva. Det finns emellertid en bestämmelse om jämkning av vissa avtalsvillkor som är grovt oskäliga mot borgenären. Om en överenskommelse om tidpunkt för betalning inte överensstämmer med direktivets bestämmelser om dröjsmålsränta, samt är grovt oskälig mot borgenären, skall medlemsländerna se till att antingen överenskommelsen inte skall vara verkställbar eller ge upphov till skadeståndskrav. Dessutom kräver direktivet att medlemsländerna skall säkerställa att det finns medel för att förhindra fortsatt tillämpning av villkor som är grovt oskäliga. Direktivet innehåller också en bestämmelse om grupp- talan i frågor om förbud mot oskäliga avtalsvillkor. Vissa organisationer skall kunna vidta rättsliga åtgärder i syfte att förhindra den fortsatta användningen av grovt oskäliga villkor. genomförde ett konsultteam på uppdrag av kommissionen en översynen av direktivet om sena betalningar. Resultatet presenterades i en rapport som överlämnades till kommissionen . Översynen visar att juridiska åtgärder för att förkorta betalningstider och för att bekämpa sena betalningar har vidtagits i de flesta EU-länder. Enligt översynen är det ännu för tidigt att göra en fullständig utvärdering av direktivets effekter. Trots svårigheten att utvärdera direktivets effekter läggs ett stort antal rekommendationer med syfte att minska betalningstider. Rekommendationerna bör närmast ses som en bruttolista på möjliga åtgärder för att bekämpa långa avtalade kredittider och sena betalningar. Några av rekommendationerna är: Höjd dröjsmålsränta och sanktionsavgifter vid för sen betalning. En EU-harmoniserad avtalslag som fastställer en kredittid till . Skapa en europeisk fond som med kundfordringar som säkerhet erbjuder kostnadsfri finansiering till små och medelstora företag. Ökat ansvar för sena betalningar för företagsledning/styrelse. Utveckla utbildningsprogram som ger stöd till små och medel- stora företag i kredithantering. Information om företag som betalar för sent och som använder oskäliga avtalsvillkor. EU-harmoniserig av tidsåtgång för verkställighet av exekutions- titel. Begränsning av antalet procedurer för att fastställa en fordran. Begränsa möjligheterna att bestrida en fordran. Ökad information om direktivet och om inhemsk lagstiftning. 4 Kartläggning av betalningstider En huvuduppgift för utredningen är att kartlägga omfattningen av problemen med långa betalningstider (långa avtalade betalnings- tider och sena betalningar) vid handelstransaktioner. Syftet med detta kapitel är att ge en bred bild av omfattning av, orsaker till och problem med långa betalningstider vid handelstransaktioner. I avsnitt 4.2 sammanfattas resultaten från ett antal nationella och internationella undersökningar som studerar betalningstider i näringslivet. Trots att det genomförts ett antal undersökningar har vi bedömt att det finns behov av ytterligare kunskap för att kunna göra en bred analys av problemen med långa betalningstider. SCB har därför på utredningens uppdrag genomfört en enkätundersökning och en intervjuundersökning. Enkätundersökningen, vars resultat presenteras i avsnitt 4.3, delas upp i en huvudundersökning och en uppföljningsundersökning. Huvudundersökningen är en enkät- undersökning riktad till 3 000 små och medelstora företag. Syftet med denna undersökning är att få ökad kunskap om omfattningen av långa betalningstider, om orsaker till att företag avtalar om långa betalningstider och betalar för sent samt om hur företagen drabbas av långa betalningstider. Huvudundersökningen kompletteras med en uppföljningsundersökning, där 300 av de företag som besvarade enkäten ombeds att ange betalningstider på ett antal utvalda fakturor. Som ett komplement till enkätundersökningen riktad till små och medelstora företag, genomfördes en intervjuundersökning med representanter från företagsledningen i de största företagen i 18 branscher. Drygt 300 företagsledare intervjuades. Syftet med denna undersökning är dels att få ökad kunskap om orsaker till långa betalningstider och sena betalningar från stora företag, dels att få en bättre uppfattning om företagens policy gällande kredittider. Resultaten från intervjuundersökning redovisas i avsnitt 4.4. Kapitlet avslutas med en sammanfattning och slutsatser. genomförde på uppdrag av Företagarna en enkät- undersökning för att undersöka betalningssituationen bland svenska småföretag.TPF1FPT Svar erhölls från 600 slumpvis utvalda industri- och tjänsteföretag med en till 19 anställda. Undersökningen visar att är den vanligaste betalnings- tiden. Två tredjedelar av företagen uppger att de vanligtvis anger 26–30 dagars betalningstid på fakturan (se tabell 4.1). uppger att den vanligaste betalningstiden som de anger på fakturor överskrider . Ungefär vart fjärde företag uppger att de brukar ange en betalningstid som är eller kortare. Trots att så gott som inga företag anger avtalade betalningstider längre än , uppger av företagen att det i genom- snitt brukar ta innan kunderna betalar sina fakturor. På frågan om betalningstiderna ökat, minskat eller varit oförändrade svarar att betalningstiderna ökat och att de minskat. Majoriteten av företagarna, , svarar att den genomsnittliga betalningstiden varit oförändrad. Vanligast avtalad och faktisk betalningstid, fördelning i procent Källa: Företagarna. Företagarna genomför en årlig panelundersökning med cirka 4 000 medlemsföretag. Undersökningen är webbaserad och deltagande i 1TP PT Företagarna, – ett växande problem, . undersökningen kräver ett eget initiativ från företagaren. Detta innebär att de deltagande företagen inte nödvändigtvis utgör en representativ grupp. ställdes ett antal frågor till panel- företagen om vilka konsekvenser sena betalningar får och om hur företaget agerar vid betalningsförseningar.TPF2FPT Undersökningen visar att av de deltagande företagen tvingats betala moms innan de fått betalt. Var femte företagare uppger att reglerna för moms- inbetalning orsakat likviditetsproblem. I undersökningen ställs även frågan hur företaget agerar om en kund inte betalar . De allra flesta företagen () skickar en påminnelse eller tar kontakt per telefon. Att ta ut dröjsmålsränta eller gå till inkasso- företag är, enligt denna undersökning, mycket ovanligt. Om det uppstår likviditetsbrist i företaget till följd av att en kund inte betalar , är det enligt Företagarnas panel vanligt att företagen lånar från sin privatekonomi () eller avvaktar med att ta ut lön (). Var fjärde företagare ber banken om en tillfällig höjning av checkkrediten. I en tidigare medlemsundersökning med småföretag genomförd av Företagarna ställdes frågan om företagen var rädda för att förlora en kund om de begär dröjsmålsränta. Svaren visar att av företagen är rädda att de förlorar kunden om de utnyttjar sin rätt till dröjsmålsränta. 4.2.2Undersökning av byggföretagens betalningsmoral På uppdrag av VVS-forum, har SKOP intervjuat 92 medlemmar i om deras kunders betalningsmoral. Under- sökningen fokuserar särskilt på de stora byggjättarnas betalnings- moral. Av de intervjuade svarar att minst var fjärde faktura som skickades betalas efter förfallodagen eller senare.TPF4FPT I undersökningen ställdes frågor om fyra stora byggföretags betalningsmoral – , , och . 2TP PT Företagarna, – problemet med långa betalningstider växer, . 3TP PT Företagarna, agerar bank åt både stat och storföretag, . 4TP PT av de intervjuade företagen uppger att ungefär en av fyra fakturor betalas minst , uppger att ungefär häften betalas minst , uppger att tre av fyra betalas minst , uppger att de flesta eller alla fakturor betalas minst . De övriga uppger att inga eller nästan inga fakturor betalas minst . de företag som skickat fakturor till de aktuella företagen kan svara, är det ett färre antal företag än de 92 som ingår i undersökningen som ligger till grund för tabell 4.2. För , och varierar antal svar mellan 69 och 75. Detta bör vara tillräckligt många svar för att vi skall kunna dra generella slutsatser om de aktuella företagens betalningsbeteende gentemot VVS-företag. Redovisningen av JM:s betalningsbeteende gentemot VVS-företag bygger enbart på uppgifter från 26 företag, vilket gör att vi får tolka svaren med stor försiktighet. Av tabell 4.2 framgår att många ofta får betalt för sent från de fyra byggjättarna. Enligt undersökningen är sämst på att betala . av företagen uppger att ofta, eller alltid betalar . Källa: VVS-företagen. I undersökningen fick företagen även svara på frågor om bruk av dröjsmålsränta när de stora byggföretagen betalar . av VVS-företagen tar aldrig eller sällan ut dröjsmåls- ränta vid försening.