sou · GWB3100 · 2008-11-17 00:00:00 — Prövningstillstånd krävs för överklagande till kammarrätten. 9 Sanktioner i andra länder I utredningens uppdrag ligger att göra en undersökning av om det finns sanktioner motsvarande en bidragsspärr i andra länder med jämförbara rättsliga system. Med anledning av uppdraget har utred- ningen ställt ett antal frågor till tjänstemän i sammanlagt nio länder om förekomsten av bestämmelser som innebär att någon som är dömd för bidragsbrott eller motsvarande kan spärras från att få en förmån i fortsättningen. I bilaga 3 återfinns de frågor som utred- ningen har ställt. Kartläggningen avser regelverken i , , , , , , , och . Svar har inkommit från sju länder. Svar har inte kommit in från och . Utredningen har utöver de svar som erhållits på den egna enkäten tagit del av upp- gifter som FUT-delegationen inhämtat inom ramen för sitt nor- diska samarbete. I flera länder finns inom arbetslöshetsförsäkringen motsvarig- heter till de svenska bestämmelserna om uteslutning respektive frånkännande, se avsnitt 10.3. I tillämpas t.ex. en karan- täntid på mellan 74 och vid bedrägerifall. Om någon har fått en sådan sanktion och på nytt gör sig skyldig till bedrägeri kan han eller hon uteslutas som medlem. Om en oriktig uppgift har lämnats av oaktsamhet ska karantäntiden i stället bestämmas till högst . Karantäntiden löper inte någon uppbär annan ersättning eller lön. Även har en liknande sanktion inom arbetslöshetsförsäkringen. Där kan någon förlora rätten till ersättning i 30, 60 eller beroende på omständigheterna. I kan den som medvetet lämnat oriktiga uppgifter frånkännas rätten till arbetslöshetsersättning i upptill , om det är första gången det sker. Om oriktiga uppgifter har lämnats kan frånkännandet avse . Lagstiftningen i tillåter att någon stängs av från Sanktioner i andra länder rätten till arbetslöshetsersättning om denne fuskat. Ersättnings- rätten kan dras in mellan . Den strängaste påföljden motsvarar tre månaders ersättning. I kan den som har förorsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut felaktigt eller med ett för högt belopp åläggas att betala en avgift motsvarande av skadan, dock . I samtliga fall beslutas sanktionen i förvaltningsrättslig ordning. I gäller dock att det administrativa förfarandet kan vilandeförklaras om ett straffrättsligt förfarande har inletts mot sökanden och denne bestrider ansvar för brott. I finns också möjlighet att stoppa eller hålla inne betal- ning av vissa förmåner inom socialförsäkringen om den sökande mot bättre vetande har lämnat oriktiga uppgifter, hållit tillbaka uppgifter som är viktiga för bedömningen av dennes rättigheter eller förpliktelser enligt lagen eller utan rimlig grund underlåtit att efterkomma ett föreläggande som utfärdats med stöd av lagen. Vissa möjligheter finns också för en arbetsgivare att besluta att en arbetstagare ska förlora sjukpenning om denne varit frånvarande vid minst fyra tillfällen utan att visa upp läkarintyg, eller om arbetsgivaren har rimlig anledning att anta att frånvaron inte beror på sjukdom. Bestämmelser om rätt att hålla inne eller stoppa ersätt- ning finns också i fråga om t.ex. rehabiliteringsstöd, studiebidrag och arbetsskadeersättning. I kan en myndighet under vissa förutsättningar vägra socialhjälp vid fusk om det finns stöd i en författning för det. Ett sådant beslut förutsätter inte att den det rör har dömts för ett brott. Beslutet fattas i administrativ ordning. Beslutet att vägra socialhjälp måste omprövas . Utredningens slutsats av den internationella kartläggningen är att det inte finns någon motsvarighet till en bidragsspärr i de länder, varifrån svar inkommit på utredningens enkät. En mer utförlig redogörelse för svaren från de länder som svarat på utredningens frågor finns i bilaga 4. 10Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen Inom arbetslöshetsförsäkringen finns sanktioner som innebär att en medlem i arbetslöshetskassa kan stängas av från eller frånkännas rätten till ersättning. Vidare kan ersättningen sättas ned under vissa förutsättningar. En medlem kan också uteslutas från arbetslöshets- kassan. I detta kapitel behandlas nämnda sanktioner liksom vissa andra sanktioner som finns inom arbetslöshetsförsäkringen. I bilaga 5 finns en redogörelse för vissa rättsfall från kammarrätterna avseende uteslutning av medlem och frånkännande. För att någon ska har rätt till ersättning vid arbetslöshet ska enligt 9 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring () vissa grundvillkor vara uppfyllda. Rätt till ersättning vid arbetslöshet har sökande som 1.är arbetsföra och oförhindrade att åta sig arbete för en arbets- givares räkning minst varje arbetsdag och i genom- snitt minst , 2.är beredda att anta erbjudet lämpligt arbete under tid för vilken de inte anmält hinder som kan godtas av arbetslöshetskassan, 3.är anmälda som arbetssökande hos den offentliga arbetsför- medlingen i den ordning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, 4.medverkar till att en individuell handlingsplan upprättas i sam- råd med den offentliga arbetsförmedlingen, och 5.aktivt söker ett lämpligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen För att en sökande ska ha rätt till ersättning vid arbetslöshet krävs dessutom att han eller hon uppfyller ett s.k. arbetsvillkor. Detta innebär att den sökande före arbetslöshetens inträde ska ha haft förvärvsarbete och utfört arbete per kalender- månad, eller haft förvärvsarbete under en sam- manhängande tid av sex kalendermånader och utfört arbetet under var och en av dessa månader (12 § ). Arbetslöshetsersättning betalas ut antingen som grundbelopp eller som inkomstrelaterad ersättning. Grundbeloppet betalas ut med högst per dag (dagpenning) för den som inte är medlem i en arbetslöshetskassa eller som inte har varit medlem till- räckligt . För att få grundbeloppet måste sökanden uppfylla ett arbetsvillkor. Inkomstrelaterad ersättning baseras på tidigare förvärvsinkomster. Dagpenning betalas ut med och högst per dag. För att få inkomstrelaterad ersättning måste sökande ha varit medlem i en arbetslöshetskassa och uppfylla ett arbetsvillkor han eller hon har varit medlem i en arbetslöshets- kassa. Det är arbetslöshetskassorna som beslutar om och betalar ut arbetslöshetsersättning. Arbetsförmedlingen ska enligt 16 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten underrätta arbetslös- hetskassan och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) om en arbetssökande som får eller begär ersättning från en arbets- löshetskassa 1.avvisar ett lämpligt arbete eller ett arbetsmarknadspolitiskt pro- gram som erbjuds, 2.på annat sätt genom sitt uppträdande uppenbarligen vållar att en anställning eller deltagande i ett program inte kommer till stånd, 3.uppträder så att det finns anledning för den offentliga arbets- förmedlingen att förmoda att sökanden inte vill eller kan anta något som helst arbete, 4.frivilligt och utan godtagbar anledning lämnat en anställning eller blivit avskedad på grund av otillbörligt uppförande och arbetslöshetskassan inte på annat sätt kan antas ha fått känne- dom om det, eller Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen 5.i övrigt inte bedöms uppfylla de allmänna villkoren för rätt till ersättning enligt den refererade 9 § i . Arbetsförmedlingen ska också informera arbetslöshets- kassan om en arbetssökande som får eller begär ersättning från kassan inte besökt eller kontaktat den offentliga arbetsförmed- lingen enligt kallelse eller överenskommelse. Det finns 33 självständiga arbetslöshetskassor som beslutar om och betalar ut arbetslöshetsersättningen. IAF utövar tillsyn av arbetslöshetskassornas verksamhet, vilket bl.a. innebär en gransk- ning av att kassorna tillämpar ersättningsreglerna korrekt. IAF utövar tillsyn över Arbetsförmedlingens verksamhet, i de delar som påverkar rätten till arbetslöshetsersättning. Inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen kan det beslutas om sanktioner mot medlemmar som t.ex. inte uppfyller de grund- läggande kraven. Sanktionerna är avstängning från rätt till ersätt- ning, nedsättning av ersättning, uteslutning av medlem och s.k. frånkännande. I det följande redogörs närmare för de sanktionsmöjligheter som finns. Först behandlas sanktioner som används vid arbets- löshet som den ersättningssökande vållat själv. Därefter beskrivs sanktioner som kan komma i fråga när sökanden lämnat oriktiga uppgifter. 10.2Sanktioner vid självförvållad arbetslöshet m.m. En sökande kan stängas av från rätten till ersättning om denne lämnat sitt arbete utan giltig anledning eller skilts från arbetet på grund av otillbörligt uppförande. Avstängningstiden kan i det förstnämnda fallet vara 10, 20 eller , beroende på arbetet skulle ha varat. Om någon har skilts från arbetet på grund av otillbörligt uppförande kan avstängnings- tiden vara 20, 40 eller . Även i detta fall är avstängnings- tiden beroende av hur arbetet skulle ha varat (44 § ). Har någon stängts av två gånger inom samma ersättningsperiod på någon av angivna grunder har den sökande den tredje gången Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen inte rätt till ersättning förrän han eller hon därefter på nytt har uppfyllt ett arbetsvillkor.1 Vidare kan rätten till ersättning enligt 45 a § sättas ned inom ersättningsperioden om en sökande har avvisat ett erbjudet lämpligt arbete utan godtagbara skäl, eller utan att uttryckligen ha avvisat sådant arbete ändå genom sitt uppträdande uppenbarligen har vållat att anställning inte kommit till stånd. Dagpenningen sätts då ned i . Inträffar detta en gång till ska den sökandes dagpenning sättas ned i inom ersättningsperioden. Den tredje gången har den sökande inte längre rätt till ersättning förrän han eller hon därefter på nytt har uppfyllt ett arbetsvillkor. Bestämmelserna om arbete är tillämpliga även i fråga om arbetsmarknadspolitiska program för vilka aktivitetsstöd lämnas enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd (46 § ). Beslut om nedsättning av ersättning, avstängning eller avstängning tills vidare fattas av handläggare på respektive arbetslöshetskassa. Regeringen har i en proposition till föreslagit att en möjlighet införs för arbetslöshetskassorna att fatta interi- mistiskt beslut om den bedömer att den finns sannolika skäl att anta att den sökande kommer att stängas av från rätten till ersätt- ning eller att ersättningen kommer att sättas ned. Det interi- mistiska beslutet skulle enligt förslaget innebära att arbetslöshets- kassan beslutar att ersättning ska hållas inne eller lämnas med ett lägre belopp till dess beslut i ärendet om avstängning eller ned- sättning fattas (prop. 2008/09:3). 1 Ersättning lämnas enligt 22 § under (ersättningsperiod). Till en sökande som dag 300 i ersättningsperioden är förälder till barn lämnas dock ersättning under längst . Om arbetslösheten upphör före ersättningsperiodens slut, har den sökande rätt till ersättning under det återstående antalet dagar av perioden vid ny arbetslöshet, även om den sökande inte har uppfyllt arbets- och karensvillkoren (23 § ). Detta gäller dock inte har förflutit sedan den sökande senast fick ersättning. Om ersättningsperioden har löpt ut men den sökande på nytt har uppfyllt arbetsvillkoret lämnas ersättning under ytterligare en ersättningsperiod. Då ska dock karensvillkoret vara uppfyllt. Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen Bestämmelser om sanktioner mot någon som själv varit vållande till sin arbetslöshet har funnits . Det närmare innehållet i bestämmelserna har dock successivt förändrats . har det i förarbetena betonats att en utgångs- punkt för all försäkring är att den som själv vållat sin skada inte ska få ersättning. Frågan var bl.a. aktuell i samband med att den äldre lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring skulle införas. I de förarbeten som låg till grund för lagen gjordes vissa uttalanden om bestämmelsen om självförvållad arbetslöshet. En naturlig utgångs- punkt för mistad ersättning vid självförvållad arbetslöshet har varit att det inom ett försäkringssystem inte rimligen kan utgå försäk- ringsförmåner till försäkrad som själv vållar försäkringsfall. En motsvarande bestämmelse finns som regel inom all försäkring. Som exempel kan nämnas att ersättning enligt lagen om allmän försäk- ring kan dras in eller sättas ned, om den ersättningsberättigade uppsåtligen åsamkat sig sjukdom eller skada som orsakat den utgift eller nedsättning av arbetsförmågan för vilken ersättning begärs eller om han gör sig skyldig till grov oaktsamhet ur hälsosynpunkt. Bestämmelser av detta slag motverkar missbruk av försäkringen och syftar till att garantera att försäkringsersättning utgår endast i sådana fall då detta framstår som motiverat utifrån de grundsatser som bär upp försäkringssystemet. Inte heller inom en modern arbetslöshetsförsäkring kan påföljdsbestämmelser av nu berörd typ undvaras. (betänkande Försäkring och annat kontant stöd vid arbetslöshet, SOU 1971:42, s. 181 f). IAF har i rapporten och analys av omfattningen av, orsakerna till samt utvecklingen av felaktiga utbetalningar i arbets- löshetsförsäkringen (rapport 2007:19) sammanställt uppgifter om antalet nedsättningar på grund av självförvållad arbetslöshet som arbetslöshetskassorna har beslutat om till . Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen Källa: A-stat . Enligt vad IAF anför i rapporten är nedsättning en relativt sällan förekommande sanktion.2 Det totala antalet nedsättningar har dock ökat . har ökningen varit dramatisk. Nedan finns en tabell som visar nedsättningarna fördelade på första, andra och tredje nedsättningsperioden. Tabell 10.1 Nedsättningar i tre steg till Nedsättningar 2003 2007, 1:a, 2:a och 3:e gången, antal ärenden Källa: A-stat. 2 Antalet beslut om nedsättning kan sättas i relation till antalet nya beslut, se tabell 10.2 i det följande. Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen Av tabellen framgår att den största delen av nedsättningsbesluten avser en första nedsättningsperiod.3 av dem som en gång har fått en nedsättning får det en andra gång. Endast ett fåtal förlorar helt rätten till ersättning och då intill ett nytt arbets- villkor är uppfyllt (vilket alltså blir aktuellt den tredje gången). Siffrorna avser endast . Av redovis- ningen kan enligt IAF slutsatsen dras att sanktionen har effekt eftersom endast ett mindre antal personer underlåter att t.ex. söka anvisat arbete en andra eller tredje gång. IAF har i samma rapport redovisat antalet beslut om avstäng- ning på grund av självförvållad arbetslöshet. Även denna redovis- ning avser perioden till . Enligt IAF kan inte siffrorna för jämföras efter- som det beträffande avstängningar finns en fördröjning innan besluten inrapporteras och registreras i databasen . Källa: A-stat (). Även om antalet avstängningar har minskat , är andelen i förhållande till antalet nya beslut om ersättning. Detta framgår av följande tabell. 3 Se utredningens redogörelse för bestämmelserna om nedsättning i avsnitt 10.2. Om någon har avvisat ett lämpligt arbete kan ersättningen första gången det sker sättas ned i (första nedsättningsperioden). Om den sökande avvisar ett arbete även en andra eller tredje gång kan ersättningen sättas ned med en högre procentsats. Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen trendbrott och IAF prognostiserade i rapporten andelen till för . Tabell 10.2 Antalet avstängningar i förhållande till antalet nya beslut till Källa: A-stat. 10.3Sanktioner vid oriktiga eller vilseledande uppgifter från sökande Enligt 37 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor (LAK) ska styrelsen för en arbetslöshetskassa utesluta en medlem som med- vetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydelse för hans eller hennes rätt till medlemskap eller ersättning. Om det finns särskilda skäl ska styrelsen, i stället för att utesluta medlemmen, frånkänna honom eller henne rätten till ersättning enligt bestämmelserna i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Detta innebär att uteslutning i första hand ska väljas som sanktion. För dem som inte är medlemmar i en arbetslöshetskassa kan Alfa-kassan besluta om frånkännande av ersättning. Bestämmelser om frånkännande av ersättning finns i 66 § . Även i fråga om frånkännande är det en förutsättning för sank- tionen att den sökande medvetet eller av grov vårdslöshet lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om förhållande av betydelse för rätten till ersättning. Frånkännandet ska gälla under minst . Om det finns särskilda skäl ska frånkännandet gälla under färre dagar. Till sökande som frånkänts ersättning får ersättning betalas ut först sedan de har utfört förvärvsarbete från den tidpunkt Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen då det förhållande som ledde till frånkännandet kom till arbetslös- hetskassans kännedom. Finns det sannolika skäl att en sökande gjort sig skyldig till ett sådant förfarande som avses med bestäm- melsen kan ersättning som tillkommer den sökande innehållas i avvaktan på utredning i ärendet. IAF ger ut för arbetslöshetskassor – föreningsrättsliga bestämmelser och för arbetslöshetskassor – försäkrings- bestämmelser. I regelböckerna återfinns lagar, förordningar och IAF:s föreskrifter. I dessa lämnar IAF också kommentarer eller rekommendationer till arbetslöshetskassorna om tillämpningen av de bestämmelser som gäller inom arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetskassorna kan också hämta vägledning för sin rätts- tillämpning i en handledning som Arbetslöshetskassornas samorga- nisation (SO) har gett ut angående hanteringen av återkrav och oriktiga eller vilseledande uppgifter (Hanteringen av återkrav och oriktiga eller vilseledande uppgifter – En rekommendation till arbetslöshetskassorna, ). Det finns inte några motivuttalanden som klargör när särskilda skäl för frånkännande ska anses föreligga, eller med andra ord, när frånkännande ska väljas som sanktion i stället för uteslutning. Enligt ska särskilda skäl för frånkännande anses föreligga t.ex. om medlemmen själv upptäcker och uppmärk- sammar arbetslöshetskassan på felet, om medlemmen har fått felaktig information från Arbetsförmedlingen eller annan, antalet felaktigt utbetalda dagar är få, det belopp som utbetalas är lågt eller om sociala omständigheter föreligger, såsom t.ex. dödsfall i familjen. SO har vidare i sin handledning pekat på följande omständig- heter av försvårande eller förmildrande natur som bör vägas in vid såväl beslut om frånkännande som uteslutning. Omständigheter som huruvida den oriktiga eller vilseledande uppgiften lett till ersättning under endast några enstaka dagar eller ska tillmätas betydelse inte bara vid bestämmandet av frånkän- nandetiden utan också vid valet mellan uteslutning och frånkän- nande och vid bedömningen av om vårdslösheten har varit grov. Motsatsvis får det anses som försvårande om det rört sig om upprepat missbruk av försäkringen som lett till att ersättning fel- aktigt betalats ut under ett betydande antal dagar. Särskilt allvarligt är att någon sökande arbetar – särskilt i s.k. svartjobb – och sam- tidigt uppbär ersättning som arbetslös. Detsamma gäller medlem- mar som tagit emot annan typ av ersättning parallellt med arbets- Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen löshetsersättning, exempelvis sjukpenning eller föräldrapenning. Med hänsyn till bestämmelserna ändamål – att motverka fusk – så måste det även vara försvårande när det står klart att det rör sig om medvetet fusk och när förfalskade intyg har använts. Sociala och medicinska faktorer bör kunna tillmätas viss betydelse i mildrande riktning. Enligt SO finns det dock större utrymme att tillmäta sådana omständigheter betydelse i fråga om valet mellan uteslut- ning och frånkännande än när kassan ska bestämma antalet frånkännandedagar. IAF har inte några föreskrifter eller rekommendationer som sär- skilt tar sikte på valet mellan de olika sanktionsformerna. I Regel- bok för arbetslöshetskassor – försäkringsbestämmelser har inspek- tionen dock lämnat följande kommentar till bestämmelsen om frånkännande.4 Det krävs att en oriktig uppgift faktiskt har läm- nats för att det ska bli aktuellt med frånkännande. Underlåtenhet att handla kan inte medföra ett frånkännande. Möjligheten till frånkännande ska användas i de fall en sökande både arbetar – särskilt i s.k. svartjobb – och uppbär ersättning som arbetslös. Samma sak gäller sökande som t.ex. uppburit sjukpen- ning eller föräldrapenning med hel arbetslöshetsersätt- ning. Sådant som kan betecknas som förbiseende eller småslarv – vari också ligger att det rör sig om något enstaka tillfälle – går inte in under begreppet grov vårdslöshet. Ursäktliga misstag, som t.ex. då det är fråga om feldeklaration för någon enstaka dag vid över- gången från en period av arbetslöshetsersättning till en period med sjukpenning ska inte leda till frånkännande. Det kan noteras att sådana omständigheter som enligt SO:s handledning ska utgöra skäl för uteslutning alltså enligt IAF:s rekommendation utgör skäl för frånkännande. Eftersom IAF inte kommenterat frågan om valet av sanktionsform är det dock oklart om detta är avsikten. Om frånkännande väljs som sanktion ska arbetslöshetskassan bestämma antalet frånkännandedagar. I denna fråga anför SO föl- jande i sin ovan nämnda handledning. Syftet med frånkännande- sanktionen är att utgöra ett lindrigare alternativ till uteslutning och det är därför orimligt att ett frånkännande skulle kunna gälla längre än ett beslut om uteslutning. I praktiken är det ofta svårt att 4 Se dock Kammarrättens dom i mål nr 3699-06 som avser uteslutning och frågan om oriktiga uppgifter lämnats medvetet eller av grov vårdslöshet. I domskälen anges inledningsvis att den oriktiga eller vilseledande uppgiften kan lämnas antingen aktivt eller passivt, exempelvis genom att underlåtelse att fullgöra den lagstadgade uppgifts- och anmäl- ningsskyldigheten. Sanktioner inom ramen för arbetslöshetsförsäkringen motivera fler frånkännandedagar än 130 när den sökande är medlem i en arbetslöshetskassa. Arbetslöshetskassan måste då å ena sidan hävda att det sammantaget finns sådana förmildrande omständlig- heter som ska medföra att frånkännandet blir aktuellt i stället för uteslutning. Å andra sidan måste arbetslöshetskassan hävda att det finns försvårande omständigheter som motiverar fler än 130 från- kännandedagar. Enligt SO borde arbetslöshetskassan i en sådan situation återigen överväga att utesluta medlemmen snarare än att frånkänna fler ersättningsdagar. Bestämmelser om s.k. frånkännande infördes första gången i den då gällande förordningen (1956:629) om erkända arbetslöshetskassor. hade det varit möjligt att utesluta en medlem om denne svikligt uppgivit eller förtigit något förhållande av betydelse för hans rätt till medlemskap eller ersättning. I förarbetena anför- des bl.a. följande som skäl för förändringen. Avstängningsför- farandet kan inom arbetslöshetsförsäkringen även användas i andra sammanhang än i samband med frågan om huruvida arbetslösheten ska anses självförvållad eller inte. Avstängningsförfarandet kan exempelvis användas i rent disciplinärt syfte. Den som svikligen uppgiver eller förtiger något förhållande av betydelse för bedöm- ningen av hans rätt till ersättning kan uteslutas ur kassan. Med hänvisning till de då gällande bestämmelserna om inträdesvillkor pekade departementschefen vidare på det förhållandet att med- lemmen efter uteslutning måste arbeta för att kunna erhålla ersättningsrätt på nytt och anförde vidare. I ett arbetsmarknadsläge med brist på arbetstillfällen kan det dröja en avsevärd tid utöver , innan rätten till ersättning på nytt är upparbetad. Det straff, som en uteslutning i ifrågavarande fall ska utgöra, kan därför komma att verka alltför hårt, allrahelst som det på grund av det icke tidsbegränsade arbetsvillkorets konstruktion inte blir avgränsat till viss bestämd tid.