sou · GWB385 · 2008-10-15 00:00:00 — För en utförligare redovisning av utvecklingen av det dödliga våldet hänvisas till avsnitt 5.2 i delbetänkandet. 4TP PT Storstadsvåld 2 – Undersökningar vid akutklinik, 2008. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär Som anförts inledningsvis i detta kapitel är det inte alldeles enkelt att bedöma utvecklingen av våldsbrottsligheten i . Av krimi- nalstatistiken framgår att antalet anmälda våldsbrott har ökat kraftigt . Ökningen är särskilt tydlig när det gäller misshandel, där antalet anmälningar är fyra gånger så många som , men även antalet anmälningar för rån, olaga hot och utpressning har ökat. Vidare har antalet personer som lagförs för våldsbrott ökat, om än i något mindre utsträckning och framför allt . Övriga källor som kan användas som underlag för en analys av brottsutvecklingen visar emellertid inte att det faktiska antalet våldsbrott i samhället har ökat. Av de uppgifter som lämnats i offerundersökningar och skolundersökningar framgår att benägen- heten att anmäla misshandelsbrott till polisen är låg. Det begås alltså ett stort antal våldsbrott som aldrig kommer till rätts- väsendets kännedom. visar undersökningarna att utsatt- heten för misshandel och andra våldsbrott generellt sett inte har ökat . Offerundersökningarna ger inte heller belägg för att grövre våld som medfört att offret behövt uppsöka sjuk- eller tandvård har ökat. Denna bild bekräftas av sjuk- vårdsdata från patientregistret, som visar att antalet patienter som har skrivits in för behandling av skador som har orsakats av våld inte har ökat . Härtill kommer att antalet dödliga våldsbrott har minskat , vilket är en indikation på att inte heller övrig våldsbrottslighet har ökat i någon större utsträckning. Den beskrivna statistiken avser utvecklingen i hela landet. Det är därmed inte uteslutet att våldsbrottsligheten kan ha ökat kraftigt på vissa platser eller inom vissa grupper, utan att detta har fått något tydligt genomslag i den totala statistiken. Uppgifterna från Söder- sjukhusets akutmottagning utvisar t.ex. att antalet personer som har uppsökt akutmottagningen efter att ha utsatts för s.k. gatuvåld har ökat . Särskilt tydlig tycks utvecklingen vara när det gäller ungdomar mellan . En ökning av gatuvåldet i skulle kunna förklaras av att nöjeslivets utveckling har lett till att unga personer i större utsträckning be- finner sig på offentliga platser även sena kvällar och nätter. Enligt rapporten är en stor del, , av de personer som uppsöker akutmottagningen på grund av våldsskador alkoholpå- Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär En bidragande förklaring till att fler personer söker vård för skador som har orsakats av gatuvåld i skulle därför kunna vara ändrade alkoholvanor i storstadsområdena. Det kan emellertid också finnas andra orsaker till det ökade antalet vålds- skador vid , som t.ex. att akutmottagningens upp- tagningsområde har förändrats eller att benägenheten att uppsöka sjukvård vid våldsskador har ökat. I brist på annan forskning som stöder ett sådant antagande är det dock svårt att enbart på grund av uppgifterna i statistik dra slutsatsen att gatuvåldet skulle ha ökat över hela landet. Sammantaget kan det alltså konstateras att det av tillgänglig stati- stik och andra forskningsresultat inte går att dra slutsatsen att den kraftiga ökningen av antalet anmälda våldsbrott beror på att den faktiska våldsbrottsligheten i samhället totalt sett har ökat i någon större omfattning. Det är i stället sannolikt så att medborgarna har blivit mer benägna att polisanmäla våldsbrott, och att alltså mörker- talet när det gäller sådan brottslighet har blivit mindre. En ökad anmälningsbenägenhet kan ha flera orsaker, vilket vi återkommer till i kapitel 7. Redan här kan emellertid nämnas att det har gjorts stora satsningar för att minska våldsanvändningen i samhället. Det har bl.a. bedrivits kampanjer mot olika typer av våld som t.ex. våld mot kvinnor i nära relationer, våld mot barn, gatu- våld och ungdomsvåld. Dessa satsningar har sannolikt ökat med- vetenheten om våldet i samhället och fört med sig att attityden till våld har förändrats, vilket i sin tur kan antas vara en bidragande orsak till att fler våldsbrott har kommit till polis och åklagares kännedom. finns det också anledning att påpeka att mörker- talet, trots att anmälningsbenägenheten kan antas ha ökat, alltjämt torde vara stort när det gäller våldsbrottsligheten, vilket inte minst uppgifterna i NTU utvisar. Av de uppgifter som vi har hämtat in går det inte heller att dra slutsatsen att de skador som uppstår till följd av våldsbrott skulle ha blivit allvarligare eller mer omfattande . Det finns därmed inte något belägg för att våldet generellt sett har blivit påtagligt grövre eller råare. Liksom när det gäller förekomsten av våld i samhället kan det emellertid inte uteslutas att våldet har blivit mer elakartat på vissa platser eller inom vissa grupper. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär 4.4.1Våld på allmän plats innehåller statistiken över anmälda misshandelsbrott (inklusive grov misshandel) uppgifter om huruvida brottet har be- gåtts av en för offret bekant eller obekant person. Av de drygt 80 000 misshandelsbrott som anmäldes 2007 begicks knappt hälften av en för offret obekant person. Det kan antas att den övervägande delen av dessa brott ägde rum på allmän plats. Antalet anmälda misshandelsbrott som har begåtts av en obekant person har ökat kraftigt . I förhållande till det totala antalet anmälda misshandelsbrott är emellertid andelen brott som begåtts av obe- kanta ungefär densamma. Anmälningsstatistiken över brott som begåtts av obekanta överensstämmer väl med uppgifterna i NTU 2007, enligt vilka drygt hälften av de uppgivna misshandelsbrotten har begåtts på allmän plats. I såväl anmälningsstatistiken som NTU är skillnaderna stora mellan brott som riktats mot män och brott som riktats mot kvinnor. begicks av de anmälda miss- handelsbrotten som riktats mot kvinnor av en för kvinnan okänd person, medan motsvarande andel bland de brott som riktats mot män var . I NTU uppgav av kvinnorna och av männen att den misshandel som de utsatts för hade skett på allmän plats.TPF5FPT Även i SCB:s offerundersökning tillfrågas deltagarna om de har utsatts för våld eller hot på allmän plats. Andelen deltagare som svarat ja på frågan har, med undantag , legat relativt . Bland männen är andelen något högre och , medan andelen kvinnor som svarat att de har utsatts för våld eller hot på allmän plats har legat under hela peri- oden. ger alltså inte belägg för att fler personer skulle utsättas för våld och hot på allmän plats än . Tydligt är också att andelen har minskat . Det kan också konstateras att utvecklingen av utsattheten för våld eller hot på allmän plats i stort sett följer utvecklingen av utsatt- heten för våld eller hot generellt, se figur 4.12 i avsnitt 4.3.3. 5TP PT Nationella trygghetsundersökningen 2007 – Om utsatthet, trygghet och förtroende (Brå- rapport 2008:3) s. 50 f. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär Figur 4.15 Utsatthet för våld eller hot på allmän plats Källa: SCB, Undersökningarna av levnadsförhållanden () anmäldes totalt närmare 27 000 misshandelsbrott där offret var en kvinna. Nästan 20 000 anmälningar, eller närmare tre fjärde- delar av fallen, avsåg misshandelsbrott där gärningsmannen var en för offret bekant person. I över 15 000 fall, eller över hälften av det totala antalet fall, begicks brottet inomhus av en för offret bekant person. Antalet anmälningar om misshandel mot kvinnor har i det närmaste fördubblats sedan 1990.TPF6FPT Andelen anmälda brott där gär- ningsmannen var bekant med offret har dock legat kring tre fjärdedelar . Andelen fall där brottet begåtts inomhus av en för offret bekant person har sjunkit något, från om- kring till . Den övervägande delen av minskningen har ägt rum , dvs. som fridskränk- ningsbrotten infördes i . Det är därför inte uteslutet att en del av de anmälningar som tidigare registrerades som miss- handel inomhus numera registreras som grov kvinnofridskränkning. anmäldes närmare 46 000 misshandelsbrott där offret var en man. Av dessa avsåg ungefär 15 000 anmälningar, eller knappt en 6TP PT Se figur 4.3 i avsnitt 4.3.1. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär tredjedel, brott där offret var bekant med gärningsmannen. Inte ens en femtedel av anmälningarna, drygt 8 000, avsåg brott som begåtts inomhus av en för offret bekant person. På samma sätt som när det gäller misshandel mot kvinnor har antalet anmälningar om miss- handel mot män nästan fördubblats sedan 1990.TPF7FPT Andelen brott begångna av en för offret bekant person har legat om- kring en tredjedel och andelen sådana brott som har begåtts inomhus omkring en femtedel. I NTU 2007 uppgav av männen och av kvinnorna att de hade utsatts för misshandel . av misshandelsbrotten uppgavs ha ägt rum i bostaden. Uppdelningen mellan män och kvinnor var dock den omvända mot den som råder beträffande våld på allmän plats. av kvinnorna och av männen uppgav att den misshandel de hade utsatts för hade skett i bostaden. Vidare uppgav av kvinnorna och av männen att gärningsmannen var en närstående person. I rapporten från undersökningen anges att det förhållandet att kvinnor i större utsträckning än män är utsatta för våld och hot av någon närstående eller bekant innebär att det mycket väl kan vara så att andelen utsatta kvinnor är högre än vad resultaten visar, eftersom det ofta upplevs som mer känsligt att uppge att man har varit utsatt för hot eller misshandel av en person som man känner, och särskilt om det har skett i en pågående nära relation.TPF8FPT I SCB:s offerundersökning redovisas sedan år 1982-83 andelen undersökningsdeltagare som uppgett att de har utsatts för någon form av våld eller hot i egen eller annans bostad. Denna typ av brott torde oftast ske inom nära relationer, eller i vart fall mellan personer som är bekanta med varandra. Andelen har ökat något till mitten av , för att sedan ligga relativt kring . Att anmärka är att, till skillnad från när det gäller utsatthet för våld generellt och utsatthet för våld på allmän plats, är andelen kvinnor som uppger sig ha utsatts för våld i bostad högre än andelen män. 7TP PT Se figur 4.3 i avsnitt 4.3.1. 8TP PT Nationella trygghetsundersökningen 2007 – Om utsatthet, trygghet och förtroende, Brå- rapport 2008:3, s. 49 ff. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär Figur 4.16 Utsatthet för våld eller hot i bostad . Källa: SCB, Undersökningarna av levnadsförhållanden () Sammanfattningsvis kan konstateras att våldsbrott mot kvinnor i större utsträckning än våldsbrott mot män begås inomhus av en för offret bekant person. Andelen anmälda misshandelsbrott som har skett mellan personer som är bekanta med varandra har emellertid inte ökat . Inte heller har andelen sådana brott som har begåtts inomhus ökat. Detta gäller både brott mot kvinnor och brott mot män. Offerundersökningarna ger inte något belägg för att utsattheten för våld i bostaden skulle ha ökat . I SCB:s offerundersökning tillfrågas deltagarna om de har utsatts för något våld eller hot i sitt arbete eller i samband med tjänsteutövning. ökade andelen deltagare som svarat att de har utsatts för sådant våld eller hot från till . Ökningen är särskilt tydlig bland kvinnor. var andelen män och kvinnor som uppgav att de hade utsatts för våld eller hot i arbetslivet unge- fär lika stor. Därefter syns endast en svag ökning bland männen, medan andelen kvinnor har ökat påtagligt. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär Figur 4.17 Utsatthet för våld eller hot i arbetslivet . Källa: SCB, Undersökningarna av levnadsförhållanden () anmäldes drygt 1 500 fall av misshandel (inklusive grov misshandel) mot barn och drygt 8 000 fall av miss- handel mot barn mellan sju och . När det gäller brotten mot de yngre barnen riktades en mycket stor del av anmälningarna, , mot en person som var bekant med barnet. Även anmäl- ningarna om misshandel mot barn mellan sju och riktades till stor del, tre fjärdedelar av det totala antalet anmälningar, mot en bekant person. Antalet anmälningar om barnmisshandel har ökat . anmäldes drygt 400 misshandelsbrott mot barn och drygt 1 700 misshandelsbrott mot barn mellan sju och . har antalet ökat successivt år för år. Ökningen är särskilt tydlig när det gäller barn i skolåldern. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär Figur 4.18 Anmälda fall av misshandel mot barn . Källa: Brå, Kriminalstatistik 2007 Det ökande antalet anmälningar om misshandel mot barn behöver inte innebära att våld mot barn förekommer i större utsträckning än . Sannolikt har senare års ökade uppmärk- samhet på denna typ av brottslighet bidragit till att benägenheten att anmäla våld mot barn har ökat. I samma riktning talar det för- hållandet att personalen i förskola och skola har fått utvidgad skyl- dighet att anmäla till om de misstänker att ett barn i verksamheten far illa. Den faktiska utvecklingen av våldet mot barn är därför mycket svår att bedöma. Att misshandelsbrott mot barn i så stor utsträckning utövas av en för barnet bekant person kan inte betecknas som anmärknings- värt. Barn rör sig i mindre utsträckning än vuxna bland okända personer och i den mån de gör det har de ofta en förälder eller en annan vuxen person med sig som kan ingripa om de utsätts för an- grepp. Detta gäller särskilt de allra minsta barnen. Det kan också konstateras att förhållandet mellan antalet anmälda brott som har begåtts av en för barnet bekant person och antalet som har begåtts Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär av en obekant person har varit detsamma för såväl skolbarn som barn i förskoleåldern. Enligt lagföringsstatistiken lagfördes knappt 14 000 personer för brott mot person (brott mot 3-7 kap. BrB) . Av dessa var drygt 4 000, eller , . Drygt 9 000 per- soner lagfördes för misshandel (inklusive grov misshandel) och av dessa var drygt 3 000, eller , . An- delen ungdomar mellan som lagförs för brott mot per- son respektive misshandelsbrott har varken ökat eller minskat sedan år 1995.TPF9FPT Det s.k. ungdomsvåldet riktas i stor utsträckning mot andra ungdomar. Av intresse för att bedöma utvecklingen av sådant våld är därför ungdomars egna uppgifter om utsatthet för våldsbrott. I SCB:s offerundersökning från 1980-81 uppgav drygt tolv pro- cent av de deltagare som var att de hade utsatts för någon form av våld eller hotTPF10FPT. Andelen kvarstod oförändrad , då en ökning skedde till . Nivån var sedan den- samma års undersökning. undersök- ning svarade av ungdomarna att de hade utsatts för någon form av hot eller våld . Andelen deltagare i åldrarna som uppgav att de utsatts för någon form av våld eller hot som krävt besök hos läkare, tandläkare eller sjuksköterska har varierat mellan , utan någon tydlig trend. undersökning var andelen . Sammantaget talar alltså inte de uppgifter som lämnats i för att antalet ungdomar som utsätts för våldsbrott har ökat. De av Brå utförda skolundersökningarna utvisar visserligen en viss ökning av andelen ungdomar som uppger att de har utsatts för lindrigare våld. uppgav av deltagarna att de ut- satts för sådant våld, medan andelen var . Upp- gifterna om utsatthet för grövre våld som lett till att den utsatte varit tvungen att uppsöka någon form av sjukvård har dock legat oförändrat mellan . 9TP PT Brå, Kriminalstatistik, lagförda personer efter huvudbrott och ålder , se Brå:s hemsida . 10TP PT Ang. begreppet någon form av våld eller hot se avsnitt 4.3.3. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär undersökningarna innehåller också uppgifter om de deltagande ung- domarnas egen brottslighet. Andelen ungdomar som uppger att de har begått någon form av våldsbrott har minskat från år . Därmed ger inte heller skolunder- sökningarna något belägg för att ungdomsvåldet skulle ha ökat . Enligt uppgift från Brå är antalet unga offer för dödligt våld oförändrat . dödas omkring 15 barn och ung- domar i åldrarna . Att tonåringar dödar tonåringar före- kommer i genomsnitt en till två gånger per år.TPF11FPT Vare sig lagföringsstatistiken eller annat forskningsresultat ger alltså något stöd för att ungdomsvåldet skulle ha ökat . till lagföringsstatistiken och offerundersökningarna torde nivåerna kvarstå i princip oförändrade , medan den självdeklarerade brottsligheten talar för en viss minskning . Begreppet hatbrott omfattar ett stort antal brottstyper, där det av- görande är motivet till brottet. Brå:s statistik över hatbrott inne- fattar brott som är motiverade av gärningsmannens negativa inställ- ning till någons hudfärg, nationalitet eller etniska bakgrund, religiösa tro eller sexuella läggning. Mot bakgrund av denna statistik redo- visas antalet anmälda brott som bedöms ha haft främlings- fientliga, islamofobiska, antisemitiska och homofobiska motiv. anmäldes drygt 3 500 brott som registrerades som hat- brott. Av dessa var drygt 700, eller ungefär en femtedel, våldsbrott. Antalet anmälda hatbrott har ökat , från ca 2 000 anmälningar till drygt 3 500 anmälningar . Enligt Brå kan ökningen delvis förklaras av att vissa polismyndig- heter har arbetat aktivt med att identifiera och utreda fler hatbrott samt att höja anmälningsbenägenheten hos de utsatta grupperna. Det förhållandet att antalet anmälningar har ökat även i län där det inte har bedrivits ett lika omfattande arbete mot hatbrottslighet 11TP PT Artikeln Vad vet vi egentligen om ungdomsvåldets utveckling?, införd på Brå:s hemsida wwwHT .bra.seTH . 12TP PT Uppgifterna i avsnittet är hämtade från Hatbrott – En sammanställning av anmäl- ningar med främlingsfientliga, islamofobiska, antisemitiska och homofobiska motiv, Brå- rapport 2008:15. Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär talar dock enligt Brå för att det finns anledning att anta att även en faktiskt ökning av antalet brott kan ha skett. I avsnitt 4.3 har vi kunnat konstatera att det inte finns något belägg för att våldsbrottsligheten generellt sett skulle ha ökat eller att brottsligheten har blivit påtagligt grövre eller råare. Den fråga vi nu ställer oss är om det finns något som tyder på att någon särskild typ av våld har ökat. Anmälningsstatistiken utvisar att antalet anmälda misshandels- brott som har begåtts av en för offret obekant person har ökat kraftigt , vilket skulle tala för att det begås fler våldsbrott på allmän plats. i förhållande till det totala antalet anmälda misshandelsbrott har emellertid inte de brott som begåtts av en för offret obekant person ökat i större utsträckning än de som begåtts mellan bekanta. Resultaten i SCB:s offerunder- sökningar talar för att utsattheten för våld på allmän plats har minskat något . Sammantaget är det därför svårt att se att våldet på allmän plats skulle ha ökat i någon större utsträckning . Situationen är densamma när det gäller våld mellan personer som är bekanta med varandra. Antalet anmälningar om misshandels- brott som begåtts av en för offret bekant person har ökat i samma utsträckning som anmälningarna om våldsbrott generellt. Offer- undersökningarna ger inte något belägg för att utsattheten för våld i bostaden skulle ha ökat . Inte heller går det att se att våldet mot kvinnor skulle ha ökat. I samhällsdebatten sägs ofta att våldsbrottsligheten bland ung- domar har ökat kraftigt . Resultaten från kriminal- statistiken samt offerundersökningar och skolundersökningar upp- visar dock en annorlunda bild. Lagföringsstatistiken och resultaten från offerundersökningarna tyder på att antalet våldsbrott som begås av ungdomar i princip har varit oförändrat , medan den självdeklarerade brottsligheten talar för en viss minsk- ning . Det är svårt att bedöma utvecklingen av våld som riktas mot barn. Antalet anmälningar om barnmisshandel, och då framför allt brott mot barn i skolåldern, har ökat mycket kraftigt . Det kan dock antas att senare års ökade upp- Brottsutvecklingen och brottslighetens karaktär märksamhet på våld mot barn har ökat benägenheten att anmäla sådan brottslighet. I samma riktning talar det förhållandet att perso- nalen i förskola och skola har fått utvidgad skyldighet att anmäla till om de misstänker att ett barn i verksamheten far illa. Det ökade antalet anmälningar behöver därför inte motsvara någon faktisk ökning av våldet mot barn. Antalet anmälda s.k. hatbrott som innefattar våld eller hot har ökat . Brå har förklarat att ökningen delvis kan bero på att det har bedrivits ett aktivt arbete för att öka anmäl- ningsbenägenheten när det gäller hatbrottslighet, men att det också kan vara fråga om en viss faktisk ökning. Hatbrottsligheten har dock registrerats att det är svårt att dra några direkta slutsatser om utvecklingen. Den brottstyp som uppvisar en viss faktisk ökning är våld eller hot i arbetslivet. SCB:s offerundersökningar visar att utsattheten för sådan brottslighet har mer än fördubblats . Ökningen är särskilt tydlig när det gäller brott som riktats mot kvinnor. Att fler kvinnor utsätts för våld i arbets- livet kan delvis hänga samman med att andelen kvinnor har ökat på arbetsmarknaden. En annan möjlig förklaring kan vara att sådant våld som framför allt kvinnor utsätts för på arbetsplatsen, som t.ex. våld utövat av patienter inom vård och omsorg, numera uppfattas som brott i större utsträckning . I detta kapitel behandlar vi utvecklingen av rättspraxis när det gäller straffmätningen för vissa allvarliga våldsbrott. I bilaga 4 finns kortare referat av ett antal vägledande avgöranden från och hovrätterna, vilka vi analyserar närmare i avsnitt 5.2. I avsnitt 5.3 respektive 5.4 redogör vi mycket kort för den statistik om påföljder för allvarliga våldsbrott som finns dels i påföljdsinventering , dels i den lagföringsstatistik som redo- visas av (Brå). Såvitt avser påföljdsinven- teringen hänvisas även till bilaga 5, där sammanfattningen av Åklagar- myndighetens rapport finns. Vi har valt att begränsa vår redogörelse till att omfatta brotten grov misshandel, grov kvinnofridskränkning, grov fridskränkning, grovt olaga hot, rån, grovt rån och utpressning. Statistiken i avsnitt 5.3 och 5.4 omfattar även misshandel och olaga hot som inte har be- dömts som grova brott. påföljdsinventering omfattar inte utpressning. Som framgår av bilaga 4 finns det ett antal refererande avgöranden där och hovrätterna har prövat frågor rörande straffmätning för grov misshandel, grov kvinnofridskränkning, grov fridskränkning, grovt olaga hot, rån, grovt rån och utpressning. I detta avsnitt analyserar vi och drar slutsatser när det gäller straff- nivåerna för dessa brott utifrån de refererade avgörandena. Enligt 3 kap. 5 § BrB döms den som tillfogar annan person kropps- skada, sjukdom eller smärta eller försätter honom eller henne i van- makt eller något annat sådant tillstånd för misshandel till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse högst . Om brottet är att anse som grovt döms enligt 3 kap. 6 § BrB för grov misshandel till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av huruvida brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller annars visat särskild hänsyns- löshet eller råhet. Gränsdragningen mellan misshandel av normalgraden och grov misshandel Gränsen mellan misshandel av normalgraden och grov misshandel har prövats i flera avgöranden från och hovrätterna. När det gäller betydelsen av att gärningen har varit livsfarlig kan hän- visas till rättsfallet NJA 1994 s. 614, där den tilltalade haft oskyddade samlag med en kvinna trots vetskap om att han var HIV-smittad. Domstolarna fann bl.a. att den tilltalade hade utsatt kvinnan för livsfara och bedömde därför gärningen som försök till grov miss- handel. Som framgår närmare av avsnitt 3.2.3 ändrades rekvisiten för grov misshandel , då begreppet synnerlig hänsynslöshet ersattes med särskild hänsynslöshet.