sou · GWB373 · 2008-07-03 00:00:00 — Vi föreslår att avgiftssystemet för bekämpningsmedel ändras så att prövningen till lika delar finansieras med intäkter från ansökningsavgifterna och årsavgifter. Subventioner införs för att stimulera introduktionen av bio- logiska bekämpningsmedel och kemiska bekämpningsmedel vars verksamma ämne är en feromon eller en tillsats som är godkänd för att användas i foder eller livsmedel. Vi ska enligt uppdraget lämna förslag till system för kemikalie- avgifter och bekämpningsmedelsavgifter. Vi ska dessutom utreda för- och nackdelar med en avgiftskonstruktion som stimulerar introduktion av bekämpningsmedel som bedöms vara särskilt önskvärda på grund av sina miljöegenskaper. För att en verksamhet ska kunna finansieras med avgifter enligt måste verksamheten avse prövning eller tillsyn. Om avgiften dessutom ska betalas av ett visst kollektiv måste kollek- tivet i stort få en motprestation i form av prövning eller tillsyn. Vi har i de överväganden och förslag vi redovisar nedan tagit fasta på att finansieringen ska vara tydlig och utgå från vad som syftas i beträffande finansiering av prövning och tillsyn. I våra bedömningar om vad som kan finansieras med avgifter har vi tagit hänsyn till slutbetän- kande (SOU 2005:59) för att få, ett så långt möjligt, likartat system avseende finansieringen som inom angränsande områden. Avgifter, finansiering och styrning 5.1Förutsättningar för finansiering av tillsyn och prövning Vi gör nedan en genomgång över vilka kostnader som generellt sätt kan avgiftsfinansieras i en offentligrättslig verksamhet samt vad som kan rymmas inom begreppen prövning och tillsyn. 5.1.1Kostnader som kan avgiftsfinansieras Vi har ett uppdrag att lämna förslag till system för kemikalie- avgifter och bekämpningsmedelsavgifter. Vi ska bl.a. ta hänsyn till 2006:4 och de rekommendationer som lämnas i rapporten. Vi behöver därför ta ställning till Riksrevi- sionens kritik att kemikalieavgifterna i praktiken används för andra ändamål än tillsyn, vilket innebär att vi måste bedöma vilka kostna- der som bör finansieras med avgiftsintäkter. Kemikalieinspektionens avgiftsuttag för att finansiera kemika- liekontrollen har diskuterats allt sedan Kemikalieinspektionen inrättades . Trots att ett antal remissinstanser då ansåg att den allmänna produktavgiften hade karaktären av en skatt godtog lagrådet bemyndigandet till regeringen att besluta om avgifter för Kemikalieinspektionens verksamhet. har frågan om kemikalieavgiften enligt lagen om kemiska produkter prövats av regeringsrätten i rättsfallet RÅ1991 ref 87. Målet gällde om avgiftskonstruktionen stred mot regeringsformen och därför skulle underkännas. Regeringsrättens prövning var en s.k. lagprövning enligt 11 ap. I en sådan pröv- ning kan en domstol avgöra bl.a. om en föreskrift står i strid med en bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning. Sådana föreskrifter får enligt lagrummet inte tillämpas. Har riks- dagen eller regeringen beslutat föreskriften, dvs. det är fråga om en föreskrift i lag eller förordning, krävs dock att felet är uppenbart. Regeringsrätten ansåg att det vid en bedömning med utgångspunkt i de förarbeten till regeringsformen som rör frågan om gränsdrag- ningen mellan skatt och avgifter i statsrättslig bemärkelse starkt måste ifrågasättas om kemikalieavgiften var att betrakta som en avgift. Visst utrymme för en vidare bestämning av det statsrättsliga avgiftsbegreppet kunde dock enligt regeringsrätten inte uteslutas. Regeringsrätten fann slutligen att författningsregleringen av kemi- kalieavgiften i vart fall inte var uppenbart felaktig. Avgifter, finansiering och styrning finns avgiftsbemyndigandet i och inne- bär att avgifter endast får tas ut för prövning och tillsyn. Vi ser förändringen som en tydlig begränsning av vad som ska ingå i beräkningsunderlaget vid utformningen av avgifterna. Enligt slutbetänkandeTPF1FPT bör hänsyn tas till hur närliggande tillsynsområden finansieras. Avgiftskonstruk- tionerna bör därför, om möjligt, enas för att skapa större förståelse för uttaget hos den som betalar avgiften. För att avgiftsuttaget ska ske på ett likartat sätt inom närliggande områden anser vi att beräkningsgrunden bör vara den samma, med utgångspunkt ur slutbetänkandeTPF2FPT. Vad gäller tillsyn ansåg (SOU 2005:59) att följande kostnader kan avgiftsfinansieras: handläggning av inkommande tillsynshandlingar externt initierad inspektion och kontroll övrig tillsyn, som inkluderar anmälningsärenden, information och rådgivning samt tillsynsvägledning Förutom dessa kostnader tillkommer kostnader för administration, ledning, resor och lokaler samt vissa verktyg som behövs för en effektiv hantering av ärendena vid myndigheten. Dessa kostnader fördelas normalt med ett påslag på de direkta kostnaderna, men kan göras annorlunda. Oavsett hur dessa kostnader fördelas är det viktigt att de kommer med för att ge en rättvisande bild över den avgiftsfinansierade verksamhetens kostnader och för att ett beräk- ningsunderlag ska bli så rättvisande som möjligt. 5.1.2Vad är prövning och tillsyn? Kemikalieavgifterna är reglerade i förordningen (1998:942) om kemikalieavgifter m.m. Denna har regeringen meddelat med stöd av bemyndigandet i 27 kap. 1 § . Avgifterna ska täcka myndigheters kostnader för prövning och tillsyn. PT SOU 2004:100 Tillsyn – Förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn, s. 97. PT SOU 2005:59 , miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter, s. 211. Avgifter, finansiering och styrning ger även kommunfullmäktige i varje kommun rätt att meddela föreskrifter om sådana avgifter. Kommunernas och statens avgifter vilar således på samma rätts- liga grund. Staten kan inte finansiera andra kostnader än kommu- nerna och vice versa. Statens tillämpning av 27 kap. 1 § kan få betydelse för vad kommuner kan tänkas finansiera med avgifter. Detta är viktigt att beakta med tanke på att kommunernas tillsynsansvar i större utsträckning än statens omfattar små företag. Om Kemikalieinspektionens avgifter anpassas till övriga avgifts- system under anser vi att det saknas skäl att reglera dem i en egen förordning. Det kan då införas i 6 kap. förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Vi betraktar prövning som en verksamhet som innebär att myndig- heten tar ställning till en anmälan eller en ansökan eller liknande och prövar om denna uppfyller gällande regler för ett tillstånd, godkännande eller annan förmån. Prövning är inte att likställa med bedömningar i största allmänhet. Då tappar begreppet sin innebörd och blir att likställa med myndighetsarbete i största allmänhet. Prövningen exkluderar möjligheten för en myndighet att debi- tera en avgift för att besvara en remiss eller en förfrågan från en annan beslutande myndighet. har i en domTPF3FPT nekat en kommun att debitera avgift för att svara på en remiss i ett tillståndsärende. Av detta följer att Kemikalieinspektionens kemi- kalieavgifter inte kan täcka kostnader för att svara på remisser och medverka i beredningen inom Echa eller EU, exempelvis av ett till- ståndsärende eller beslut om harmoniserad klassificering av ett kemiskt ämne. Kemikalieinspektionen kan komma att utföra ämnesutvärde- ringar på Echas uppdrag. Sådana utvärderingar är inte resultatet av ansökningar från enskilda företag och är ingen prövning utan ett sätt att på EU-nivå få underlag för reglering av enskilda ämnen. För sådana utvärderingar kommer kostnadsbidrag från Echa. Reste- rande kostnader förväntas medlemsstaterna finansiera. Detta kan inte finansieras med kemikalieavgifter. 3TP PT dom , i mål nr M 7352-04. Avgifter, finansiering och styrning Prövning exkluderar normerande verksamhet, exempelvis att meddela föreskrifter som sedan ska ligga till grund för prövning eller tillsyn. Därmed exkluderar prövningen i än högre grad med- verkan i andras normerande arbete, exempelvis att bistå regeringen i regelutveckling. Det exkluderar även arbete för att bistå reger- ingen som expertmyndighet, exempelvis i EU-arbetet och i att driva på samhällets kemikaliekontroll eller att utföra regerings- uppdrag. En sådan tillämpning av 27 kap. 1 § från staten skulle motsvara att en nämnd debiterade företa- gen avgifter för att bistå kommunfullmäktige i det allmänna kommunalpolitiska miljöarbetet. Tillsynens kärna menar vi är att kontrollera och genomdriva regelefterlevnad. Det är också den betydelsen som Tillsynsutred- ningen tagit in i sin definition som ställt sig bakom. Av det skälet anser vi att all verksamhet som i enskilda fall går ut på att kontrollera efterlevnad och på att besluta i enskilda fall om åtgärder för rättelse oomtvistligt är tillsyn. Vi betraktar däremot inte normgivning som tillsyn. Att en till- synsmyndighet är bemyndigad att meddela föreskrifter innebär inte att föreskriftsarbete kan avgiftsbeläggas. Vi menar att man bör skilja på vad som är uppgifter eller skyldigheter som är ålagda en tillsynsmyndighet och vad som är tillsyn.TPF4FPT Alla skyldigheter som kan vara ålagda en tillsynsmyndighet kan inte per automatiskt betraktas som tillsyn. Inte heller kan uppgifter, som visserligen ligger tillsynen nära, men som inte syftar till att kontrollera och genomdriva regelefterlevnad i enskilda fall betraktas som tillsyn. Här kan som exempel nämnas kartläggning av identifierade använd- ningar i förhållande till faktiska användningar i syfte att utvärdera om intentionerna med Reach fått genomslag, utan koppling till inspektionsinsatser. Arbete med information och vägledning är arbete som vi anser går att finansiera med kemikalieavgifter, men som kanske inte är självklart att betrakta som tillsyn i alla sammanhang. Kemikalieinspektionen är en central tillsynsmyndighet. Till- synsansvaret består av två delar, en operativ och en tillsyns- 4TP PT Jfr 2 § förordningen (1998:900) om tillsyn enligt (tillsynsförordningen) och vad som där betecknas som tillsynsmyndighetens allmänna skyldigheter. Avgifter, finansiering och styrning Tillsynsvägledning är per definition tillsynTPF5FPT och operativ tillsyn innefattar att inte bara kontrollera utan att också genomdriva regelefterlevnad i enskilda fall. Det finns ingen rättsligt given form eller metod för hur efterlevnaden måste genomdrivas. Den kan lika gärna ske med information och råd som med föreläg- gande och förbud. Råd och information i enskilda fall som kan leda till ökad lag- efterlevnad anser vi därför vara ett tillsynsarbete som kan avgifts- debiteras. Vi menar också att central vägledning om regelverket syftar till samma sak som råd och information i enskilda fall. Detta gäller både när den centrala informationen avser tillsynsvägledning som riktar sig till operativa tillsynsmyndigheter och när den avser vägledning som riktar sig till företagen. När både operativa till- synsmyndigheter och företag kan nyttja den går det inte att skilja den ena informationen från den andra. Central information och råd menar vi i princip skiljer sig i avgiftshänseende från information genom kopplingen till tillsynsvägledning. Den centrala informationen träffar visserligen fler än avgifts- kollektivet, men utgör ändå en motprestation till det. Det kollektiv som belastas med kemikalieavgiften är inte liktydigt med det som tillsynen av varor riktas mot, även om viss överlappning kan finnas. Kemikalieinspektionen utövar tillsyn över varor men i begränsad omfattning. Tillsynen finansieras med Kemikalieinspektionens anslag, vilket indirekt kommer från kemi- kalieavgifterna. Om möjligt ska verksamheten avgiftsfinansieras, men det förut- sätter att det går att för verksamheten ta ut en ändamålsenlig avgift. Ett stort problem är att tillsynskollektivet är för svårdefinierat för att en årlig avgift ska kunna tas. Det går inte i förväg identifiera alla berörda tillsynsobjekt och där med inte att fakturera dem på ett lämpligt sätt. Sedan är frågan, om det ändå visar sig möjligt att identifiera alla tillsynsobjekt, är det då möjligt att fakturera alla 5TP PT 3 § tillsynsförordningen. Avgifter, finansiering och styrning utan att de administrativa kostnaderna blir allt för stora. Troligen är de möjliga tillsynsobjekten så många att en årlig avgift blir så pass låg att den inte går att motivera utifrån ett resonemang om kostnadseffektivitet. Med hänsyn till detta samt alternativets likhet med uttag av t.ex. mervärdesskatt, kan det därför finnas skäl att överväga skattefinansiering. På grund av praktiska skäl att debitera själva årsavgiften uteslu- ter vi möjligheten att kunna finansiera verksamheten med uttag av en sådan. En möjlighet som redan finns är att finansiera verksamheten med att ta ut en timtaxa. Ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om sådana avgifter finns i 7 kap. 14 § förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Avgiften tas då av de företag som det görs tillsyn på och inte av hela kollektivet. För att full kostnadstäckning ska uppnås beräknas den totala avgiften inte bara efter hur en eventuell inspektion tar utan efter all den tid som behövs för att kunna utföra tillsynen. Kostna- derna, förutom för själva inspektionstiden och påslag för administ- rativt stöd, lokaler m.m. som måste räknas med, är bland andra: Till motsats från problemet med att identifiera vem som ska betala en årsavgift innebär ett system med timtaxa att det finns en till synes självklar avnämare som kan debiteras avgiften. Dock är denna form av avgiftsuttag förknippad med vissa problem som vi nedan vill belysa. Det är rimligt att anta att tillsynen kommer att utföras i form av stickprover på några utvalda objekt. Myndigheten väljer ut några objekt som tillsynen ska riktas mot. Här kan det ifrågasättas om Avgifter, finansiering och styrning inspektionen i sig innebär en motprestation riktad mot det enskilda företaget, mot hela kollektivet eller mot det allmänna (samhället). Motprestationen har ett värde endast i förhållande till en tvingande statlig reglering (tillsyn). Denna har dock normalt betraktats som en acceptabel grund för avgiftsuttag. Detta innebär att företaget i princip kan hävdas få en motprestation från samhällets sida. Däremot kan det uppfattas som mycket orättvist om endast en bråkdel av tillsynsobjekten inom hela tillsynskollektivet ska utsät- tas för myndigheternas tillsyn. Oförutsägbar och konkurrenshämmande avgift I och med att tillsynskollektivet är stort och det endast är frågan om att göra tillsyn i form av stickprover blir helt oförutsägbart för dem som blir ålagda att betala avgiften. De har på förhand inte någon chans att varken förutse avgiftens storlek eller att de ens ska betala den. Avgiftsuttaget kan också upplevas som konkurrens- hämmande av det företag som fått tillsyn, vilket belastas med kostnader som konkurrenter helt slipper. För att minska oförutsägbarheten i avgiftsuttaget och minska dess inverkan på företagets konkurrenskraft och lönsamhet kan en timtaxa kombineras med en viss begränsning av avgiftsutta- get. En tänkbar åtgärd är att ett enskilt företag inte ska kunna belastas med högre avgiftsuttag än en viss andel av företagets omsättning. För ett företag som omsätter inne- bär en begränsning av avgiftsuttaget till av omsätt- ningen att avgiftsuttaget som mest kommer att uppgå till . Risk för styrning mot betalningsstarka tillsynsobjekt Även med en begränsning, så som ovan, av avgiftsuttaget kan denna form av avgiftsuttag innebära en uppbenbar risk för att till- synsmyndigheten väljer att utöva tillsynen mot sådana tillsyns- objekt som kan förmodas betala. Risken är att myndighetens tillsyn i större utsträckning riktas mot de som har större betalnings- förmåga än andra, vilket kan leda till kvalitetsbrister i det underlag tillsynen efterlämnar sig. Dessutom finns en risk att myndighetens Avgifter, finansiering och styrning avgiftsberäkning mer anpassas efter företagets betalningsförmåga än efter faktiska kostnader i samband med varje utförd inspektion. Svårt att nå full kostnadstäckning Ett vanligt problem med uttag av timtaxa för finansiering av tillsyn är att den sällan räcker som finansieringskälla. Finansieringen måste kompletteras med andra intäkter för att verksamheten ska kunna bedrivas meningsfull. Bemyndigandet i 7 kap. 14 § förordningen om avgifter för prövning och tillsyn enligt förutsätter att en myndighet har centralt ansvar för tillsynsvägledning. finns ett sådant, men vi föreslår att enbart Kemikalieinspektionen ska vara operativ till- synsmyndighet på varuområdet. Därmed faller behovet av att ha kvar ansvaret för tillsynsvägledning. Bemyndigandet kan i så fall inte utnyttjas i dess nuvarande lydelse. Uttag av timtaxa är en vanlig finansieringsform inom verksamhet, men bidrar oftast bara till att finansiera den avsedda verksamheten. Inte sällan är kostnadstäckningen så låg som runt I anges att kostnadstäckningen för kom- munal tillsyn är ännu lägre, runt 25–. För en tillsynsverksamhet kan den dock vara ändamålsenlig då tillsyns- frekvensen är förhållandevis hög och där tillsynsobjektet kan räkna med att få en inspektion. Företaget har då ofta möjlighet att påverka avgiftens storlek om de kan förbereda för en kommande inspektion och på andra sätt verka för att tillsynstiden begränsas. Timtaxor förekommer sparsamt inom statlig offentligrättslig verksamhet och då sällan inom tillsyn. 6TP PT I revisionsrapporten för kommun Granskning av tillsynsavgifter visas att de halländska kommunernas avgiftsuttag i form av timtaxor endast når en kostnadstäckning motsvarande .. Avgifter, finansiering och styrning myndighet som tar ut timtaxa vid tillsyn, men då handlar det inte om stickprover utan om kontrollanter vid tillståndspliktiga lotte- rier som debiterar hela sin tid. Då blir tillämpningen av en timtaxa till och med mycket ändamålsenlig och förutsägbar då företaget på förhand kan beräkna tidsåtgången och dessutom får en motpresta- tion direkt kopplad till den avgift som betalas. konstaterar att det är generellt svårt att hitta skäl mot en skattefinansiering av tillsynen. Som huvudprincip anger den dock att då tillsynsobjekten i huvudsak är verksamma utanför den gemensamt finansierade sektorn så ska tillsynen avgiftsfinansi- eras. Med detta som utgångspunkt tolkar vi att tillsynen av varor ska, om det är möjligt, avgiftsfinansieras, eftersom tillsynen inte riktar sig till någon av samhällets gemensamt finansierade verksam- heter. Om avgiftsfinansiering inte är möjligt så kan skattefinansi- ering av verksamheten övervägas. I anges också en rad krav som måste uppfyllas för att en avgiftskonstruktion ska kunna anses som ändamålsenlig, vilka vi reflekterar över i avsnitt 2.13 Principer för avgiftsfinansiering av statlig verksamhet. En verksamhet bör ha som målsättning att uppfylla samtliga kravTPF7FPT. Eftersom en årsavgift inte är praktiskt möjlig att ta ut kvarstår alternativet med timtaxa att ställas mot dessa krav. 7TP PT Kraven som anges i är följande: statsrättsligt acceptabel och ha stöd i lag i enlighet med internationella åtaganden Ha principen om full kostnadstäckning som ekonomiskt mål Motsvaras av en tydlig motprestation från tillsynsorganets sida Stödja syftet med tillsynen och ge incitament till avsedda beteenden hos tillsynsorgan och objektsansvariga konkurrensneutral och upplevas som rimligt rättvis av betalarna Inte på andra sätt oavsiktligt vara hämmande för tillsedd verksamhet i fråga enkel, lättbegriplig och förutsebar för de objektsansvariga Innebära låga kostnader för tillsynsorganets administration Beakta avgiftskonstruktioner för närliggande områden Avgifter, finansiering och styrning Vi konstaterar att en avgiftskonstruktion med timtaxa som belastar några få tillsynsobjekt i ett mycket stort kollektiv inte kommer att uppfylla kraven på att: nå upp till målet om full kostnadstäckning stödja tillsynens syfte eller ge incitament till avsett beteende vara konkurrensneutral och uppfattas som rättvist inte vara hämmande för den som tillsynen riktar sig mot innebär låga kostnader för administrationen av avgiften likna avgiftskonstruktioner inom närliggande områden Av ovan angivna skäl anser vi att skattemedel är den enda rimliga finansieringsformen. 5.2Överväganden och analys av Kemikalieinspektionens avgiftsuttag 98 587 000 kronorTPF FPT. Kemikalieinspektionens finansieringsbehov för att täcka de totala kostnaderna, 184 090 000 kronorTPF9FPT. Avgiftsuttaget har tidigare fått kritik och av många ansets vara allt för omfattande i förhållande till den tillsyn som Kemikalieinspektionen utövar. Nedan gör vi en bedömning av vilka kostnader vid Kemikalieinspektionen som kan avgiftsfinansieras med stöd av . Vi gör överväganden och drar slutsatser om vad som behöver förändras för att avgifts- systemen ska uppfylla kraven på bland annat tydlighet, att det följer de regler som gäller för avgiftsuttag, att det inte är häm- mande för små företag eller utvecklingen av biologiska bekämp- ningsmedel. Avgiftssystemen måste dessutom det vara rimligt enkelt att tillämpa. 8TP PT 66 090 tkr+20 896 tkr+11 601 tkr=98 587 tkr. 9TP PT Kemikalieinspektionens årsredovisning 2007. Avgifter, finansiering och styrning Förutom uppdragsverksamheten finns tre system som på ett betydande sätt skiljer sig, trots att ramarna är förhållandevis lika (avgiftsintäkterna ska enligt finansiera prövning och tillsyn och det ekonomiska målet är full kostnadstäckning ): Avgifter för prövning av bekämpningsmedel Avgifter inom det Svenska rapportörsprogrammet (SERP)TPF10FPT Vår slutsats är att de nuvarande kemikalieavgifterna inte enbart används till prövning och tillsyn. Antingen måste bemyndigandet i ändras till att omfatta finansiering av mer än prövning och tillsyn eller så måste beräkningsunderlagt till den nuvarande kemikalieavgiften anpassas till bemyndigandet i . Vi anser att avgifterna bör anpassas till . Vad kemikalieavgiften egentligen finansierar och om det finns ett väl definierat avgiftskollektiv som får en motprestation som står i relation till den avgift de betalar har ifrågasatts . I granskning , avseende 2004, menade de att endast av Kemikalieinspektionens totala intäkter från kemikalieavgiften på 57 000 000 kronorTPF11FPT, användes till en motprestation i form av direkt tillsyn. Dock ansåg att vissa indirekta kostnader måste läggas till för att få fram den verkliga kostnaden för motprestationen.TPF12FPT I Kemikalieinspektionens årsredovisning specificeras vilka kostnader och till hur stor del de täcks med intäkter från kemikalieavgiften. Fördelningen i tabellen är en utveckling av den fördelning som föreslogs i (SOU 2001:4). 10TP PT Kemikalieinspektionen är utsedd till rapportör och utför inom Svenska rapportörs- programmet (SERP), för EU:s räkning, riskbedömning av befintliga och nya verksamma ämnen i bekämpningsmedel. Verksamheten omfattar såväl växtskyddsmedel som biocider. Makrobiologiska organismer som ingår i bekämpningsmedel prövas dock inte inom detta program. 11TP PT Enligt Kemikalieinspektionens årsredovisning var intäkterna 67 000 tkr. 12TP PT RiR 2006:4, Mer kemikalier och bristande kontroll. SOU 2008:73 Avgifter, finansiering och styrning Kostnader som täcks med kemikalieavgiften enligt årsredovisningen Programmet för nya och existerande Vägledning och annat förberedande Hälso- och miljöeffekter - utvärdering Totala kostnader finansierade med Kemikalieavgifter som redovisats mot Källa: Kemikalieinspektionens årsredovisning 2007. I tabellen ovan är det svårt att göra någon bedömning om Riksrevi- sionens påpekande i rapporten 2006:4, om att det endast är en mindre del av kemikalieavgiften som avser en motprestation i form av prövning eller tillsyn riktad till avgiftskollektivet, stämmer. Dessutom tar tabellen inte hänsyn till tillkommande uppgifter som kan eller bör avgiftsfinansieras. Vid en jämförelse med motsvarande tabell i Kemikalieinspektionens årsredovisning avseende 2004 ser vi att verksamhetsgrenen Tillsyn och vägledning uppgår till . Det är sannolikt att det är denna verksamhet som Riksrevisonen i RiR 2006:4 anset vara tillsyn.