sou · GWB359 · 2008-06-05 00:00:00 — Att idrottsledare och tränare ska ge barn och ungdomar en bra grenspecifik utbildning kan framstå som självklart, det vill säga konsten att slå en backhand, göra en mollbergare, bredsida osv. Men även de rent tekniska sidorna av en idrottsgren måste läras in i ett socialt sammanhang som gör det möjligt för föreningsidrotten att behålla de aktiva . 8Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration I detta kapitel analyseras föreningsidrotten med avseende på folk- hälsa, jämställdhet och integration. Samtliga av dessa aspekter ingick redan i det föregående kapitlet om barn- och ungdoms- idrotten som uppfostringsmiljö. Två skäl talar dock för att fördjupa diskussionen på just dessa områden. För det första intar de en central plats i statens idrottspolitik. För det andra kan de inte bara avgränsas till barn- och ungdomsidrotten. Medan det föregående kapitlet bl.a. analyserade skillnader i pojkars och flickors idrottan- de, riktas intresset i detta kapitel således till kompletterande frågor såsom RF:s jämställdhetsarbete och fördelningen av kvinnor och män på ledande befattningar. 8.2Föreningsidrotten ur ett folkhälsoperspektiv Det moderna samhället präglas i allt högre grad av stillasittande jobb för de vuxna och mindre fysisk aktivitet bland barnen. Genom att utöva motion och idrott kan människor bättre bibehålla sin vitalitet . Idrotten får på så sätt en stor betydelse för folkhälsan. (Regeringens proposition 1998/99:107 En idrottspolitik för 2000- talet) I ingår att redovisa den kunskap som finns om idrottens betydelse för folkhälsan, särskilt för flickors och pojkars samt unga kvinnors och mäns hälsa.TPF1FPT Som ett led i detta arbete uppdrogs åt , docent vid , att göra en kunskapsöversikt om idrottens folkhälsoaspekter. I uppdraget ingick att både belysa om – och i 1TP PT Kommittédirektiv 2006:135, Utvärdering av statens stöd till idrotten, s. 5. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration sådana fall hur – idrott och motion har en positiv inverkan på folk- hälsan och/eller om idrott och motion medför olika former av negativa effekter för människors hälsotillstånd. Vidare skulle analysen baseras på fysiologisk och medicinsk forskning och lägga särskild vikt vid faktorer som ålder, kön och socioekonomi. Enligt , vars rapport ingår i detta betänkande som bilaga nr 2, råder det ett tydligt samband mellan fysisk aktivi- tet/god fysisk kapacitet och hälsa.TPF2FPT Vid fysisk aktivitet uppstår en mängd fysiologiska förändringar i kroppen vilka medför positiva hälsoeffekter. Hjärtat blir större och pumpar ut mer blod i krop- pen, vilket förebygger högt blodtryck och sänker risken för olika hjärt- och kärlsjukdomar. Blodkärlen blir fler och blodvolymen i kroppen ökar, vilket gör att kroppen bättre kan ta till sig syre och näring. Därtill blir lungorna starkare med följden att syreupptag- ningsförmågan förbättras. Andra positiva effekter av fysisk akti- vitet är ökad muskelmassa, minskat fett i kroppen samt att bindväv, ben och brosk stärks och blir hållfastare. Därtill stärks immun- försvaret vid måttlig till mer omfattande regelbunden fysisk akti- vitet.TPF3FPT Fysisk aktivitet förebygger – förutom hjärt- och kärlsjukdomar – även åldersdiabetes, övervikt, cancer (främst tjocktarms- och bröstcancer) samt Alzheimers syndrom och kärlrelaterade demens- sjukdomar hos medelålders och äldre. Därtill kan regelbunden fysisk aktivitet minska risken för fallolyckor, ge ökad livskvalitet och motverka depressioner. Hos barn och ungdomar bidrar fysisk aktivitet till kondition och styrka, upprätthållen energibalans och skydd mot övervikt. Till dessa fysiologiska effekter ska läggas barns och ungdomars psykosomatiska hälsa i form av bland annat förbättrad sömn, ökad koncentrationsförmåga och positiv fysisk självkänsla. I detta sammanhang kan tilläggas att även ungdomsstudie indikerade ett tydligt samband mellan fysisk akti- vitet och upplevd hälsa. Mer konkret uppgav betydligt fler före- ningsaktiva ungdomar att de mådde bra, jämfört med dem som inte tillhörde en idrottsförening. Därtill sade sig de föreningsaktiva i låg 2TP PT Se bilaga 2. , Idrottens betydelse för folkhälsan. Med fysisk aktivitet avses i detta sammanhang all typ av kroppsrörelse utförd av skelettmuskulatur som ökar energi- förbrukningen, alltså i princip all den tid som en person inte sover eller är fullständigt stilla. Vidare kan nämnas att hälsa av WHO definieras som högsta möjliga välbefinnande hos den enskilde individen, fysiskt, psykiskt och socialt och ej enbart i frånvaro av sjukdom. Skillnaden mellan hälsa och folkhälsa är att det förstnämnda avser individer medan folkhälsa avser större grupper och samhällen. 3TP PT Här kan dock tilläggas att extremt hård träning kan ha negativa effekter på immunförvaret. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration utsträckning ha magont, sömnproblem eller huvudvärk. I dessa avseenden kan studien således ses som en bekräftelse av att före- ningsidrott har en generellt positiv inverkan på ungas psykosoma- tiska hälsa. Det bör dock tilläggas att sambanden var starkare hos föreningsaktiva pojkar än hos motsvarande grupp flickor.TPF4FPT Budskapet i rapport är således enkelt: fysiskt akti- vitet leder till minskad risk för framtida sjukdomar och till ökad upplevelse av fysiskt/psykiskt välmående. Vad som utgör en lämp- lig aktivitetsnivå är visserligen individuellt och beroende på en rad faktorer som ålder och fysisk kapacitet. Redan låga nivåer ger dock tydliga positiva resultat. Därefter stiger vanligtvis hälsoeffekterna i takt med ökad träningsintensitet. Motion är dessutom en färskvara som bör utövas regelbundet. Det är ingen nyhet att sjukdomsbördan relaterad till fysisk inaktivitet orsakar samhället stora kostnader. Mindre känt är dock att fysisk aktivitet i stigande omfattning utnyttjas som behandling av olika sjukdomstillstånd som alternativ till medicinering. En fördel med detta är att fysisk aktivitet ger patienten möjlighet att känna sig delaktig i den egna behandlingen och att även ta ansvar för sin egen hälsa. Denna metod går under namnet fysisk aktivitet på recept (FaR®) och innebär att patienten får ett recept för- skrivet på fysisk aktivitet till grupp- alternativt individuell aktivitet. Metoden har blivit allt vanligare och används inom samtliga landsting. Förskrivningen av FaR® inom hälso- och sjukvården representerar ett förändrat förhållningssätt där både personal och organisation på ett tydligare sätt integrerar före- byggande insatser i det dagliga arbetet. Viktigt är även den sam- verkan som sker mellan hälso- och sjukvården och andra aktörer i samhället, till exempel idrottsrörelsen och andra frivilligorganisa- tioner, med långvarig erfarenhet av att arbeta med fysisk aktivitet, motion och träning.TPF5FPT Kunskap om positiva effekter av regelbunden motion vid olika sjukdomstillstånd såsom diabetes, hjärt-kärlsjukdomar, tjocktarms- cancer m.m. finns samlad i skrift FYSS – Fysisk aktivitet i sjukdomsprevention och sjukdomsbehandling.TPF6FPT En 4TP PT , Unga och föreningsidrotten. En studie om föreningsidrottens plats, betydelser och konsekvenser i ungas liv, 2005:9, kap. 12. 5TP PT , , , Fysisk aktivitet på Recept (FaR®). En vägledning för implementering. 6TP PT FYSS – Fysisk aktivitet i sjukdomsprevention och sjukdomsbehandling. Yrkesföreningar för Fysisk Aktivitet, ; R 2008:4. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration uppdaterad och utökad upplaga publicerades där man även behandlar positiva samband mellan fysisk aktivitet och stress, demens, schizofreni m.m. Av rapporten framgår att fysisk aktivitet kan minska behovet av eller helt ersätta läkemedel och därmed borde vara ett naturligt inslag i många behandlingsmetoder. Idrott, motion och fysisk aktivitet är således av stor betydelse för människors hälsotillstånd. Graden av fysisk aktivitet sam- varierar dessvärre med faktorer som kön, ålder och socioekonomi. Enligt är flickor mindre aktiva än pojkar. Därtill sjunker graden av fysisk aktiviteten hos barn redan från 11–. Övervikt/fetma och fysisk inaktivitet är dessutom särskilt vanligt hos barn och ungdomar från familjer med låga hushållsinkomster och utbildningsnivåer. Men även om idrott och motion vanligtvis är något positivt, finns det vissa problem. Förutom skador och överträningssyn- drom, pekar på risker kopplade till negativa kroppsupp- fattningar och dopning. Därtill har forskning visat att tävlings- idrottare är överrepresenterade i fråga om ätstörningar (framförallt flickor). Föga förvånande är ätstörningar särskilt vanligt i idrotter där utseende och vikt har stor betydelse.TPF7FPT Sammanfattningsvis råder det ingen tvekan om att idrott och fysisk aktivitet generellt sett är positivt för människors hälsa. Av detta följer att ett betydande offentligt stöd till föreningsidrotten kan motiveras som ett av många sätt för staten att verka för god folkhälsa. Men att idrott skapar positiva hälsoeffekter innebär inte enbart ett erkännande för idrottsrörelsens omfattande och breda verksamhet. Det understryker även vikten av att främja idrottens tillgänglighet. Att olika former av strukturella faktorer (såsom ålder, kön, socioekonomi, etnicitet, funktionshinder m.m.) allt- jämnt inverkar på människors val att idrotta – och i vilka former – får nämligen till följd att även människors förutsättningar för hälsa och välbefinnande är ojämnt fördelade. Att aktivt uppmuntra och stödja den ideellt organiserade idrottsrörelsen i dess strävan att realisera idrott åt alla framstår därmed både som viktigt och kostnadseffektivt ur ett folkhälsoperspektiv. 7TP PT Se även Ätstörningar: En kunskapsöversikt, , 2004:1. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration anordnades det första i modern tid. Ett drygt hundratal skidåkare deltog i det loppet och först i mål blev från . Tävlingen blev omgående en succé som ett mandomsprov till åminnelse av strapatsrika väg till den svenska kungatronen. Vad ingen dock hade förväntat sig var att en ung kvinnlig gymnastiklärare vid namn skulle lämna in en deltagaranmälan. Att endast män kunde delta i loppet hade upp- fattats så självklart att det aldrig hade fastslagits i tävlingsbestäm- melserna. Det fanns därmed inget regelverk som kunde förhindra från att åka. tävling blev därmed speciell så till vida att det inte var den manliga vinnaren utan den enda kvinnliga deltagaren som väckte störst uppmärksamhet vid ankomsten till målsnöret i . Men efter blev det stopp. fattades beslut om att endast män fick delta. Detta förbud bestod . blev det återigen tillåtet för kvinnor att avverka den klassiska sträckan mellan och på samma villkor som män.TPF8FPT Att förbudet mot kvinnligt deltagande i bestod ända framstår som märkligt. Det är dock endast ett av många exempel på att den moderna tävlingsidrotten skapades av män och för män. Såväl internationellt som i ansågs det länge otänkbart att kvinnor skulle delta inom många idrotter. Kvinnors intåg i den organiserade tävlingsidrotten måste därmed beskrivas som en långsam process präglad av ett tydligt motstånd. Länge åberopades olika former av sedlighets- argument såsom att idrottsliga aktiviteter var opassande och i strid med den kvinnliga naturen. Förvånansvärt seglivad var även tanken att idrott kunde utgöra en särskild hälsofara för kvinnor och inte minst inverka negativt på den kvinnliga reproduktionen. Slutligen har även ekonomiska aspekter förekommit, det vill säga ett motstånd baserat på farhågor att kvinnors ökade idrottsdel- tagande skulle inkräkta på resurserna till mäns idrottsverksamhet. Alla dessa invändningar framstår som föråldrade. kan det inte förnekas att principen om idrottens lika tillgänglighet för både män och kvinnor är av påfallande sent datum. Som belysande exempel kan nämnas att i 8TP PT , Kvinnlig pionjär i fädrens spår, Populär historia 1/1996. Det ska tilläggas att kvinnor fick tillåtelse att åka i s.k. öppet spår veckan före . Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration lät tillsätta en medicinsk expertgrupp med uppgift att kartlägga eventuella hälsorisker med damfotboll. Särskilt viktigt var att undersöka om fotbollsspel kunde orsaka bröstcancer. Jämställdhetsaspekter i statens idrottspolitik I den statliga idrottspolitiken utgör jämställdhet ett prioriterat område. I budgetpropositioner och motsvarande doku- ment har jämställdhet framhållits kontinuerligt sedan mitten av 1970-talet.TPF9FPT Temat var även självklart idrottspolitiska proposition, som bland annat underströk följande: Idrotten är lika viktig för flickor som för pojkar, för kvinnor som för män. Därför strävar idrotten efter att erbjuda lika möjligheter för alla, oavsett kön, att utöva idrott. På samma sätt verkar idrottsrörelsen för att kvinnors och mäns erfarenheter och värderingar tas tillvara som ledare.TPF10FPT Betydelsen av ett aktivt jämställdhetsarbete inom idrottsrörelsen är även markerat i regeringens förordning om statsbidrag till idrotts- verksamhet genom formuleringen att statens stöd bland annat syftar till att ge kvinnor och män lika förutsättningar att delta i idrottsverksamhet.TPF11FPT I regeringens riktlinjer till RF framhålls likaså att förbundet ska återrapportera hur det offentliga stödet fördelas mellan kvinnor och män i olika åldrar samt inriktning och effekter av de olika medlemsförbundens jämställdhetsarbete.TPF12FPT har även delar av statsstödet öronmärkts för särskilda satsningar på kvinnoidrott. Som exempel kan nämnas att regeringen gav RF i uppdrag att leda det treåriga projektet på lika villkor med bland annat målet att kartlägga, analysera och sprida kunskap om hur samhällets resurser till idrotten fördelas mellan män och kvinnor. Av mer sentida exempel kan nämnas att flickors idrottande utgjorde ett prioriterat område i den s.k. Handslagssatsningen och att ett jämställdhetsperspektiv ska ingå i all verksamhet i det efterföljande Idrottslyftet. 9TP PT SOU 1998:76, Idrott och motion för livet, kap. 2. 10TP PT Prop. 1999/99:107, En idrottspolitik för 2000-talet – folkhälsa, folkrörelse och underhållning, s. 36. 11TP PT SFS 1999:1177, Förordning om statsbidrag till idrottsverksamhet. 12TP PT Se t.ex. Riktlinjer för statens stöd till idrotten , Ju 2005/11166/D. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration RF:s förhållningssätt till kvinnor och idrott har ingående kartlagts av kan utvecklingen indelas i tre faser. Den första perioden, åren 1903–1945, karakteriseras som en könsåtskillnadsfas. Känneteck- nande för dessa årtionden var dels att antalet kvinnor inom den organiserade idrotten var mycket begränsat, dels att idrottsrörel- sens ledning var påtagligt skeptisk mot ett ökat kvinnligt delta- gande – åtminstone i tävlingsverksamhet och särskilt i sådana idrotter som krävde styrka och kondition. Till grund för denna inställning låg en uppfattning om tydlig åtskillnad mellan könen. I mäns idrottande premierades aspekter som fysisk styrka och prestation. I den mån kvinnor alls skulle delta, borde det vara i idrottsaktiviteter som istället präglades av spänst, skönhet och all- mänt välbefinnande. Att kvinnoidrotten ändå gjorde vissa – låt vara – framsteg var därmed, enligt , på inga sätt ett resultat av ett aktivt stöd från männen i den orga- niserade idrottsrörelsens ledning. Perioden –1970 blev en uppbyggnadsfas. Inom idrottsrörel- sen började nu det låga kvinnodeltagande att uppfattas som ett problem. Med syfte att locka in fler kvinnor i idrotten vidtogs därför en rad åtgärder, såsom anordnandet av särskilda kvinno- konferenser (den första ) och bildandet av särskilda kom- mittéer för damidrott. Av betydelse var även att 1951 blev första kvinna med säte i . Tiden karakteriseras av som en integra- tionsfas. Under periodens inledande decennier, 1970- och 1980- talet, kvarstod målet att öka antalet kvinnor som aktiva och ledare inom idrottsrörelsen. Av betydelse var inte minst det särskilda handlingsprogram Idrott tillsammans – på samma villkor för kvinnor och män, flickor och pojkar som RF-stämman antog 1977 och att särskilda medel därefter avsattes till för bland annat utbildning av kvinnliga idrotts- ledare. 13TP PT För en historik över den svenska kvinnoidrottens utveckling och RF:s jämställdhetsarbete, se , Har kvinnorna en sportslig chans? Den svenska idrottsrörelsen och kvinnorna (1989), och kvinnorna i . (red), . 1903–2003 (2003), på föreningsnivå i Sexualiseringen av idrottens offentliga rum, , 2007:1. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration En av periodens viktigaste händelser utgör den jämställdhets- plan som RF antog 1989. Jämställdhetsplanen var både ett uttryck för en ökad ambitionsnivå och ett delvis förändrat synsätt. Fram- förallt ersattes den tidigare relativt ensidiga fokuseringen på kvin- nors idrottande med nya resonemang om att jämställdhet var en fråga för båda könen. Därtill gjordes en direkt koppling mellan innehållet i den idrottsliga verksamheten och fördelningen av kvin- nor och män i beslutande organ. Detta fick till följd att jämställd- hetsplanen formulerade målet att båda könen skulle vara företrädda på beslutande positioner inom idrottsrörelsen med . Under det följande decenniet sågs resultat i form av kraftigt ökad kvinnorepresentation i både specialidrottsförbundens och distriktsförbundens styrelser. Däremot uppnåddes inte 40-pro- centsmålet. Mot denna bakgrund antog RF-stämma en stadgeändring med innebörden att samtliga RF- och distrikts- förbundsstyrelser skulle bestå av lika många kvinnor och män. Vidare skulle samtliga i sina stadgar föreskriva att både kvinnor och män ska ingå i såväl förbundsstyrelse som valberedning. skärptes formule- ringarna ytterligare. I den verksamhetsplan som antogs 1997 angavs nämligen att målet i en jämställd idrott var: att idrotten skall formas utifrån ett medvetet könsperspektiv, där flickors/kvinnors och pojkars/mäns villkor i samma utsträckning är normgivande för verksamheter, organisationer, arbetsformer, forskning och utbild- ning. Enligt har RF:s arbete för jämställdhet inom idrotten många paralleller med den generella svenska jämställdhetspolitiken. Precis som i det övriga samhället har synen på jämställdhet successivt vidgats från att vara en kvinnofråga till en angelägenhet för båda könen. Därtill har diskussionen breddats från att handla om kvantitet – i form av ökat antal kvinnor som aktiva och ledare – till att även avse hur resurser fördelas och värderingar av vad kvinnor och män gör.TPF14FPT RF:s nuvarande jämställdhetspolicy antogs 2005. Dokumentet avser främst RF och på central nivå, men har även ambitionen att tjäna som uppmaning och stöd till medlemsförbunden att utforma egna motsvarigheter. Enligt policyn är det övergripande målet för idrottens jämställdhetsarbete att kvinnor och män ska ha 14TP PT (2007), s. 52. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter på alla nivåer och inom alla områden. Detta konkretiseras därefter i målen att: flickor och pojkar, kvinnor och män, ges lika möjligheter att utöva idrott kvinnors och mäns, flickors och pojkars idrottsutövning värderas lika och prioriteras på ett likvärdigt sätt kvinnor och män har lika stort inflytande i beslutande och rådgivande organ (konkretiserat med att det underrepresen- terade könet ska uppgå till på alla beslutande och rådgivande nivåer) arbetsformer och fördelning av uppdrag utformas så att kvin- nor och män får lika stora möjligheter att medverka jämställdhetsperspektivet ska vara införlivat i den dagliga verk- samheten och genomsyra alla verksamhetsområden. Om idrott, kön och genus I den forskning och samhällsdebatt som problematiserar kvinnligt och manligt används ofta begreppen biologiskt kön och genus för att påvisa att relationen mellan könen inte är biologiskt given utan socialt formad. För svenskt vidkommande har historikern teori om ett s.k. genussystem haft stort inflytande på såväl forskningen som samhällsdebatten. Enligt är genus en process där vi kategoriserar och tolkar biologiska skillnader mellan människor. Detta skapar i sin tur hierarkier och ojämlik maktfördelning mellan kvinnor och män enligt principerna att manligt och kvinnligt inte ska blandas (könens isärhållande) och att det manliga alltid står över det kvinnliga i hierarkisk ordning (den manliga primat). Inom idrottsforskningen finns det omfattande studier om konstruktionen av genus. Som exempel kan nämnas att i visade att barn redan i förskoleåldern ofta har tydliga föreställningar om vilka idrottsaktiviteter som är förknippade med manligt respektive kvinnligt och att pojkar generellt sett är bättre än flickor i idrotts- tävlingar.TPF15FPT Därtill visade i avhandlingen 15TP PT , De små konstruktörerna (2000). Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration ningen av kön i idrott att stereotypa uppfattningar om manligt och kvinnligt även är vanligt bland idrottande tonåringar.TPF16FPT I detta sammanhang finns inte utrymme att mer utförligt redogöra för denna forskning. För de intresserade vill vi dock rekommendera Sexualiseringen av idrottens offentliga rumt som RF lät publicera 2007 där många av landets ledande forskare med in- tresse för idrott och genus medverkar.TPF17FPT I den följande redovisningen kommer jämställdhetsaspekter inom idrottsrörelsen att utvärderas utifrån två parametrar. Först studeras förändringar i kvinnors och mäns deltagande i förenings- idrotten. Därefter följer en analys av kvinnors och mäns represen- tation på ledande befattningar. Frågan om det statliga idrottsstödets fördelning ur ett jämställdhetsperspektiv behandlas i kapitel 9. 8.3.1Kvinnors och mäns deltagande i föreningsidrotten Som påpekats ovan, har kvinnors deltagande inom idrottsrörelsen ökat betydligt andra hälft. Betraktat över en längre tidsperiod är trenden således att allt fler kvinnor börjat idrotta med följden att föreningsidrotten successivt utvecklats från att vara en i huvudsak manlig angelägenhet till att bli en verksamhet för både kvinnor och män. Riktigt lika entydig blir inte bilden om tidsperspektivet avgrän- sas till senare år. samlar RF in statistik från specialidrotts- förbunden rörande antalet aktiva medlemmar fördelat på kön.TPF18FPT En jämförelse av åren 2001–2005 visar relativt små skillnader. uppgick kvinnorna till och männen till av förbundens aktiva medlemmar. Därefter ökade andelen kvinnor till 2004 för att återigen minska till 2005. En allmän slutsats utifrån RF:s statistik är således att män alltjämt utgör en majoritet av idrottsrörelsens aktiva medlemmar. Generellt sett börjar flickor även att föreningsidrotta något senare än pojkar – och de tenderar att sluta något tidigare.TPF19FPT Därtill är valet av idrottsgren tydligt könsbestämt. Även om det går att 16TP PT , Iscensättningen av kön i idrott: en nutidshistoria om idrottsmannen och idrotts- kvinnan (2001). 17TP PT Sexualiseringen av idrottens offentliga rum. Rapporten kan hämtas hem elektroniskt från RF:s hemsida, wwwHT .rf.seTH 18TP PT redovisas uppgifterna kontinuerligt i rapporterna Kvinnor och män i idrotten vilka kan laddas ned från RF:s hemsida. har dock ingen rapport publicerats. Uppgifterna rörande baseras således på ännu opublicerade uppgifter från RF. 19TP PT Jfr kapitel 6 i detta betänkande. Föreningsidrott, folkhälsa, jämställdhet och integration skönja en allmän trend att allt fler flickor söker sig till tidigare mansdominerade idrotter, är det fortfarande stora skillnader i idrottsförbundens sammansättning. I det stora flertalet av utgör männen en majoritet. redo- visade endast 9 av 68 SF fler aktiva kvinnor än män. I endast 12 för- bund rådde en jämn könsfördelning bland de aktiva, det vill säga att det underrepresenterade könet inte understeg av med- lemskåren. 8.3.2Kvinnor och män på ledande befattningar Ett mått på jämställdheten inom idrottsrörelsen är kvinnors och mäns representation på ledande befattningar.