sou · GWB399 · 2008-11-05 00:00:00 — kunnat tas i anspråk genom ex- propriation eller något annat lik- propriation eller något annat lik- nande tvångsförvärv, ska det även tas skälig hänsyn till det särskilda tillämpning av 4 kap. 3 § första värde som egendomen har för den för värdestegringen räknas från fall tillämpas inte bestämmelserna dagen före det att fastig- i 4 kap. 1 § tredje stycket och 3 § som inte kunnat tas i anspråk på sätt som sägs i andra stycket skall det även tas skälig hänsyn till det har för den tillträdande fastigheten. bestämmelserna i 4 kap. 2 och 3 §§ expropriationslagen om att värdestegring i vissa fall inte skall beaktas. Vid fastighetsreglering, där egendomen kan tas i anspråk enligt 14 kap. 1 eller 2 § (1987:10), och i andra fall där det är uppenbart att egen- domen i stället skulle ha kunnat tas i anspråk genom expropriation eller något annat liknande tvångs- förvärv, ska tillträdaren ersätta annan sakägare kostnader av följ- ande slag, som har varit nöd- vändiga för att ta tillvara dennes rätt vid förrättningen, nämligen 1. kostnader för ombud eller biträde, 2. kostnader för utredning och 3. kostnader för resa, uppehälle och tidsspillan i samband med in- ställelse. På ersättningsbeloppet ska be- talas ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) då förrätt- ningen avslutas till dess betalning sker. Beslut om ersättning för sak- ägares kostnader meddelas i sam- band med att förrättningen av- slutas. Ersättning för kostnader enligt 14 a § får inte bestämmas till ett högre belopp än den ersättning som ska betalas enligt 5 kap. 10–12 §§, om inte särskilda skäl föranleder Vid bedömningen av om om- buds- eller biträdeskostnader har varit nödvändiga, ska lantmäteri- myndigheten särskilt ta hänsyn till möjligheten för sakägare, som inte har motstridiga intressen, att anlita samma ombud eller bi- träde. Utredningskostnader ska bedömas som nödvändiga endast om det finns särskilda skäl. Nöd- vändigheten av kostnader för resa, uppehälle och tidsspillan i sam- band med inställelse ska bedömas mot bakgrund av om sakägaren företräds av ombud eller biträde vid förrättningen. Om berörda sakägare har kommit överens om något annat, ska bestämmelserna i 14 a § första och andra stycket och i 14 b § inte tillämpas. Fastighetsdomstolen kan, efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna, besluta att sakägare som förlorar målet skall ersätta annan sak- ägare dennes rättegångskostnad. I mål om inlösenersättning skall dock sakägare som avstår mark eller särskild rättighet få gottgörelse för sin kostnad oberoende av utgången i målet. Detsamma skall gälla i mål om ersättning för marköverföring eller reglering av rättighet som avses i Fastighetsdomstolen kan, efter vad som är skäligt med hänsyn till omständigheterna, besluta att sakägare som förlorar målet ska ersätta annan sakägare dennes rättegångskostnad. I mål om fastighetsreglering där egendomen kan tas i anspråk enligt 14 kap. 1 eller 2 § (1987:10) och i andra fall där det är uppenbart att egen- domen i stället skulle ha kunnat tas i anspråk genom expropriation eller något annat liknande tvångs- 5 kap. 10 a § andra stycket. förvärv, ska sakägare som avstår mark eller särskild rättighet få gottgörelse för sin kostnad oberoende av utgången i målet. Första och andra styckena gäller inte, om annat följer av 18 kap. 6 eller 8 § . Ogillas i mål enligt andra stycket talan som har fullföljts av den som avstår eller upplåter mark eller rättighet, tillämpas 15 kap. 6 § (1987:10). företrädare för allmänt intresse, företrädare för allmänt intresse, kan domstolen tillerkänna honom kan domstolen tillerkänna henne ersättning för rättegångskostnad, eller honom ersättning för rätte- Sådan ersättning skall utges av ska betalas av staten eller, om kommunen företräder det all- männa intresset, av kommunen. det allmänna intresset, av kom- Skall i annat fall än som avses Ska i annat fall än som avses i i 13 § kostnad för bevisning eller 13 § kostnad för bevisning eller beslut utgå av allmänna medel, beslut betalas av allmänna medel, kan domstolen när det är skäligt kan domstolen när det är skäligt stanna på statsverket. stanna på staten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har ansökan om förrättning gjorts före ikraftträdandet, gäller 10 a § och 16 kap. 14 § i sin äldre lydelse. 3.Bestämmelserna i 5 kap. 14 a, 14 b och 14 c §§ ska inte tillämpas vid förrättningar som har sökts före ikraftträdandet. lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om ledningsrättslagen (1973:1144) dels att 12, 13 och 13 d §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas tre nya paragrafer, 27 a–c §§, av följande lydelse. eller annat utrymme för ledning eller sådan anordning som avses i 2 a § får tas i anspråk på fastighet, om det inte orsakar synnerligt men för fastigheten. Även om synnerligt men upp- Även om synnerligt men upp- kommer, är fastighet skyldig att kommer, är fastighet skyldig att avstå utrymme, om ledningen avstå utrymme, om ledningen eller den avsedda ledningen är av eller den avsedda ledningen är av väsentlig betydelse från allmän synpunkt eller om den enligt synpunkt eller om den enligt skall dras fram över fastigheten. ska dras fram över fastigheten. Om ägaren begär det, skall Om ägaren begär det, ska heten begränsad till viss del av heten begränsad till viss del av fastigheten, ska endast den delen rättigad att lösa sådan fastighet rättigad att lösa sådan fastighet eller del av fastighet som avses i eller del av fastighet som avses i andra stycket, om detta skulle andra stycket, om detta skulle medföra endast en ringa höjning medföra endast en ringa höjning av den ersättning som tillkommer av den ersättning som tillkommer fastighetsägaren och denne icke fastighetsägaren och denne inte har ett beaktansvärt intresse av har ett beaktansvärt intresse av att behålla fastigheten eller fastig- att behålla fastigheten eller fastig- frågan om rätt till inlösen före- frågan om rätt till inlösen före- ligger, skall kostnad för åtgärd ligger, ska kostnad för åtgärd som anges i 4 kap. 1 § andra som anges i 4 kap. 6 § expropria- tionslagen (1972:719) räknas in i (1972:719) räknas in i ersätt- Bestämmelserna i 1 kap. 3 och Bestämmelserna i 1 kap. 3 och tillämpas vid upplåtelse och in- tillämpas vid upplåtelse och in- lösen enligt denna paragraf. lösen enligt denna paragraf. staten och inte utgör vägrätt staten och inte utgör vägrätt Vidare får förordnas att Vidare får förordnas att rätten till utrymme för led- rätten till utrymme för led- ningen eller anordningen ska ha rätt som har tillskapats genom expropriation eller annat tvångs- expropriation eller annat tvångs- förvärv eller vid fastighetsbild- förvärv eller vid fastighetsbild- ning eller på liknande sätt, dock ning eller på liknande sätt, dock inte om den särskilda rätten ut- inte om den särskilda rätten ut- I fråga om ersättning för I fråga om ersättning för åtgärd enligt 12 a § tillämpas 4 kap. expropriations- tillämpas 4 kap. expropriations- lagen (1972:719). lagen (1972:719). tionslagen skall tiden för värde- före det att ansökan om 7 kap. 11 § fastighetsbildningslagen (1970:988) förordnade om pröv- ning enligt ledningsrättslagen. Är innehavare av en rättighet Om en innehavare av en som minskar en fastighets värde rättighet, som minskar en fastig- hets värde, är berättigad till ersättning, ska det värde som stycket minskas med det belopp som motsvarar den värdeminsk- med det belopp som motsvarar ning för fastigheten som rättig- den värdeminskning för fastig- heten som rättigheten inneburit. som skall tillgodoräknas fastig- Om det värde som ska tillgodo- hetens ägare inte kan minskas utan att skada uppkommer för kan minskas utan att skada upp- innehavaren av en fordran med kommer för innehavaren av en bättre rätt, minskas i stället fordran med bättre rätt, minskas i stället ersättningen till rättig- aren med motsvarande belopp. I fråga om ersättning för I fråga om ersättning för skada och intrång på grund av skada och intrång på grund av att ledningen dras fram och be- att ledningen dras fram och be- gagnas med stöd av 3 a § skall be- gagnas med stöd av 3 a § ska be- stämmelserna i 4 kap. expropria- stämmelserna i 4 kap. expropria- tionslagen (1972:719) tillämpas. tionslagen (1972:719) tillämpas. Vid tillämpningen av 3 § i samma kapitel skall den tid som där anges räknas från den dag då fastighetsägaren under- rättats om när arbetet skulle på- av följande slag, som har varit nöd- vändiga för att ta tillvara dennes rätt vid förrättningen, nämligen 1.kostnader för ombud eller biträde, 2.kostnader för utredning och 3.kostnader för resa, uppe- hälle och tidsspillan i samband med inställelse. På ersättningsbeloppet ska betalas ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) då för- rättningen avslutas till dess betal- ning sker. Beslut om ersättning för sak- ägares kostnader meddelas i sam- band med att förrättningen av- slutas. Ersättning för kostnader enligt 27 a § får inte bestämmas till högre belopp än den ersättning som ska betalas enligt 13 §, om inte särskilda skäl föranleder annat. Vid bedömningen av om ombuds- eller biträdeskostnader har varit nödvändiga, ska lant- mäterimyndigheten särskilt ta hänsyn till möjligheten för sak- ägare, som inte har motstridiga intressen, att anlita samma om- bud eller biträde. Utrednings- kostnader ska bedömas som nöd- vändiga endast om det finns sär- skilda skäl. Nödvändigheten av kostnader för resa, uppehälle och tidsspillan i samband med in- ställelse ska bedömas mot bak- grund av om sakägaren har före- trätts av ombud eller biträde vid förrättningen. Om berörda sakägare har kommit överens om något annat, ska bestämmelserna i 27 a § första och andra stycket och i 27 b § inte tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har ansökan om förrättning gjorts före ikraftträdandet, gäller 12, 13 och 13 d §§ i sin äldre lydelse. 3.Bestämmelserna i 27 a–c §§ ska inte tillämpas vid förrättningar som har sökts före ikraftträdandet. lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs i fråga om anläggningslagen (1973:1149) att det i lagen ska införas tre nya paragrafer, 29 a–c §§, av följande lydelse. enligt denna lag, där egendomen kan tas i anspråk enligt (1987:10), och i andra fall där det är uppenbart att egendomen i stället skulle ha kunnat tas i an- språk genom expropriation eller något annat liknande tvångsför- annan sakägare kostnader av följ- ande slag som har varit nöd- vändiga för att ta tillvara dennes rätt vid förrättningen, nämligen 1. kostnader för 2. kostnader för utredning och 3. kostnader för resa, uppehälle och tidsspillan i samband med in- ställelse. På ersättningsbeloppet ska be- talas ränta enligt 6 § räntelagen (1975:635) då för- rättningen avslutas till dess betal- ning sker. Beslut om ersättning för sak- ägares kostnader meddelas i sam- band med att förrättningen av- slutas. Ersättning för kostnader enligt 29 a § får inte bestämmas till högre belopp än den ersättning som ska betalas enligt 13 §, om inte särskilda skäl föranleder annat. Vid bedömningen av om ombuds- eller biträdeskostnader har varit nödvändiga, ska lant- mäterimyndigheten särskilt ta hänsyn till möjligheten för sak- ägare, som inte har motstridiga intressen, att anlita samma om- bud eller biträde. Utrednings- kostnader ska bedömas som nöd- vändiga endast om det finns särskilda skäl. Nödvändigheten av kostnader för resa, uppehälle och tidsspillan i samband med inställelse ska bedömas mot bak- grund av om sakägaren har före- trätts av ombud eller biträde vid förrättningen. Om berörda sakägare har kommit överens om något annat, ska bestämmelserna i 29 a § första och andra stycket och i 29 b § inte tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 29 a–c §§ ska inte tillämpas vid förrättningar som har sökts före ikraftträdandet. lag om ändring i lagen (1987:11) om exploateringssamverkan Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1987:11) om exploater- ingssamverkan att 11 och 21 §§ ska ha följande lydelse. Vid förrättningen skall be- stämmas grunderna för fördel- ning av kostnaderna för explo- ateringssamverkan och de för- delar som vinnes genom denna. För detta ändamål skall andelstal fastställas för varje fastighet som ingår i exploateringssamfällig- heten. Andelstalet för en fastighet skall bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn främst till arealen av den för exploatering tillgängliga mark av fastigheten som ingår i samverkansområdet. Motsvarar det bidrag en fastig- het lämnar genom tillskott i mark inte vad fastigheten har att tillskjuta med tillämpning av an- delstalet, skall skillnaden utjäm- nas i pengar. Därvid skall 4 kap. expropriationslagen (1972:719) tillämpas. Om en detaljplan har antagits efter det att exploater- ingsbeslutet enligt 13 § har vunnit laga kraft, skall dock hänsyn inte tas till den inverkan som planen kan ha haft på markens värde. Vad som sägs i 4 kap. 3 § expropriationslagen skall härvid Vid förrättningen ska be- stämmas grunderna för fördel- ning av kostnaderna för explo- ateringssamverkan och de för- delar som vinns genom denna. För detta ändamål ska andelstal fastställas för varje fastighet som ingår i exploateringssamfällig- heten. Andelstalet för en fastighet ska bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn främst till arealen av den för exploatering tillgängliga mark av fastigheten som ingår i samverkansområdet. Om det bidrag en fastighet lämnar genom tillskott i mark inte motsvarar vad fastigheten har att tillskjuta med tillämp- ning av andelstalet, ska skill- naden utjämnas i pengar. Därvid ska 4 kap. expropriationslagen (1972:719) tillämpas, med undan- tag av 4 kap. 1 § tredje stycket och 3 §. Om en detaljplan har an- tagits efter det att exploaterings- beslutet enligt 13 § har vunnit laga kraft, ska hänsyn inte tas till den inverkan som planen kan ha haft på markens värde. tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före den då explo- ateringsbeslutet vann laga kraft. För en fastighet inom sam- verkansområdet som saknar för exploatering tillgänglig mark, skall andelstal bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn främst till den nytta som fastig- heten har av exploateringen. I fall då andelstal såväl för fastig- heter med mark tillgänglig för exploatering som för fastigheter utan sådan mark skall tillämpas , skall de enligt andra stycket bestämda andelstalen i motsvarande mån jämkas. För en fastighet inom sam- verkansområdet som saknar för exploatering tillgänglig mark, ska andelstal bestämmas efter vad som är skäligt med hänsyn främst till den nytta som fastig- heten har av exploateringen. I fall då andelstal såväl för fastig- heter med mark tillgänglig för exploatering som för fastigheter utan sådan mark ska tillämpas , ska de enligt andra stycket bestämda andelstalen i motsvarande mån jämkas. Om mark enligt 19 eller 20 § överförs till annan fastighet eller till en samfällighet, skall ersätt- ningen bestämmas med tillämp- ning av 4 kap. expropriations- lagen (1972:719). Hänsyn skall dock inte tas till den inverkan som detaljplanen kan ha haft på markens värde. Vid bestämmande av ersätt- ning enligt första stycket skall vad som sägs i 4 kap. 3 § expropria- tionslagen tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före den då exploateringsbeslutet vann laga kraft. Om mark enligt 19 eller 20 § överförs till en annan fastighet eller till en samfällighet, ska ersättningen bestämmas med tillämpning av 4 kap. expropria- tionslagen (1972:719). Hänsyn ska dock inte tas till den in- verkan som detaljplanen kan ha haft på markens värde. Inte heller ska bestämmelserna i 4 kap. 3 § expropriationslagen tillämpas. Om innehavaren av en rättig- het som minskar en fastighets värde är berättigad till ersättning, ska det värde som tillgodoräknas fastighetens ägare minskas med ett belopp som motsvarar den värde- minskning för fastigheten som rättigheten har inneburit. Om det värde som ska tillgodoräknas fastighetens ägare inte kan minskas Om innehavaren av en rättig- het som minskar en fastighets värde är berättigad till ersättning, skall det värde som tillgodo- räknas fastighetens ägare minskas med ett belopp som motsvarar den värdeminskning för fastig- heten som rättigheten har inne- burit. Om det värde som skall tillgodoräknas fastighetens ägare ej kan minskas utan att skada uppkommer för innehavare av fordran med bättre rätt, minskas i stället ersättningen till rättighets- havaren med motsvarande belopp. utan att skada uppkommer för innehavare av fordran med bättre rätt, minskas i stället ersättningen till rättighetshavaren med mot- svarande belopp. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har ansökan om förrättning gjorts före ikraftträdandet, gäller 11och 21 §§ i sin äldre lydelse. lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs i fråga om (1987:10) att 6 kap. 39 § och 14 kap. 9 § ska ha följande lydelse. Vid bestämmande av ersätt- ning i fall som avses i 17 eller 24 § skall 4 kap. expropriations- lagen (1972:719) tillämpas. Vad som sägs i 4 kap. 3 § nämnda lag skall härvid tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före den då talan om inlösen väcktes. Vid bestämmande av ersätt- ning i fall som avses i 17 eller 24 § ska 4 kap. expropriations- lagen (1972:719) tillämpas. Vid bestämmande av er- sättning i fall som avses i 1–8 §§ skall 4 kap. expropriationslagen (1972:719) tillämpas i den mån inte annat följer av 10 §. Vad som sägs i 4 kap. 3 § nämnda lag skall härvid tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före den då talan om inlösen väcktes. Vid bestämmande av er- sättning i fall som avses i 1–8 §§ ska 4 kap. expropriationslagen (1972:719) tillämpas i den mån inte annat följer av 10 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har talan om inlösen eller ersättning väckts före lagens ikraft- trädande, gäller 6 kap. 39 § och 14 kap. 9 § i sin äldre lydelse. lag om ändring i väglagen (1971:948) Härigenom föreskrivs i fråga om väglagen (1971:948) att 55 och 56 §§ ska ha följande lydelse. Har väghållare fått vägrätt, är fastighetens ägare berättigad att av väghållaren få intrångsersätt- ning och ersättning för annan skada till följd av vägens bygg- ande eller användande, om det inte har avtalats eller uppenbar- ligen förutsatts att ersättning inte skall lämnas. Samma rätt till ersättning har en innehavare av nyttjanderätt eller annan sär- skild rätt till fastigheten, om rätten inte har upplåtits efter det att marken eller utrymmet togs i anspråk. Vid ersättningens bestämman- de gäller 4 kap. expropriations- lagen (1972:719) i tillämpliga delar. 4 kap. 3 § nämnda lag skall härvid tillämpas i fråga om värde- ökning som ägt rum före det talan väcktes vid domstol. På ersättningen skall det be- talas ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag då marken eller utrymmet togs i anspråk till och med den dag då betalning skall ske och enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. Har väghållare fått vägrätt, är fastighetens ägare berättigad att av väghållaren få intrångsersätt- ning och ersättning för annan skada till följd av vägens bygg- ande eller användande, om det inte har avtalats eller uppenbar- ligen förutsatts att ersättning inte ska lämnas. Samma rätt till ersättning har en innehavare av nyttjanderätt eller annan sär- skild rätt till fastigheten, om rätten inte har upplåtits efter det att marken eller utrymmet togs i anspråk. Vid ersättningens bestämman- de gäller 4 kap. expropriations- lagen (1972:719) i tillämpliga delar. På ersättningen ska det be- talas ränta enligt 5 § räntelagen (1975:635) från den dag då marken eller utrymmet togs i anspråk till och med den dag då betalning ska ske och enligt 6 § räntelagen för tiden därefter. Uppstår till följd av att väg drages fram över fastighet synner- ligt men för fastigheten eller del därav, skall väghållaren lösa det område som lider sådant men, om ägaren begär det. Väghållaren är berättigad att lösa område som avses i första stycket, om därav skulle föran- ledas endast ringa förhöjning av fastighetsägaren tillkommande ersättning och fastighetsägaren ej har ett beaktansvärt intresse av att behålla området. Vid bedöm- ande av frågan om rätt till in- lösen föreligger skall kostnad för åtgärd som anges i 4 kap. 1 § andra stycket expropriations- lagen (1972:719) inräknas i er- sättningen för intrång. Om det till följd av att en väg dras fram över en fastighet upp- står synnerligt men för fastig- heten eller del av denna, ska väg- hållaren lösa det område som lider sådant men, om ägaren be- gär det. Väghållaren är berättigad att lösa ett område som avses i första stycket, om detta skulle innebära endast en ringa förhöj- ning av den ersättning som ska betalas till fastighetsägaren och om fastighetsägaren inte har ett beaktansvärt intresse av att be- hålla området. Vid bedömande av frågan om rätt till inlösen föreligger ska kostnad för åtgärd som anges i 4 kap. 6 § expropria- tionslagen (1972:719) räknas in i ersättningen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har vägrätt erhållits före ikraftträdandet, gäller 55 och 56 §§ i sin äldre lydelse. lag om ändring i lagen (1995:1649) om byggande av järnväg Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1995:1649) om byggande av järnväg att 4 kap. 5 § ska ha följande lydelse. I den mån avvikande be- I den mån avvikande be- stämmelser inte meddelas i denna stämmelser inte meddelas i denna lag skall i mål om inlösen och lag ska i mål om inlösen och expropriationslagen (1972:719) Vad som sägs i 4 kap. Ogillas talan i mål 3 § expropriationslagen skall som väckts av en fastighetsägare tillämpas i fråga om värdeökning eller den som innehar särskild som ägt rum från rätt till en fastighet, tillämpas dagen före den då talan om (1987:10) i mål som väckts av en fastighets- fråga om rättegångskostnaderna. ägare eller den som innehar sär- skild rätt till en fastighet, tilläm- pas bestämmelserna i 15 kap. 6 § (1987:10) i fråga om rättegångskostnaderna. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har ärenden om inlösen och ersättning påbörjats före ikraft- trädandet, gäller 4 kap. 5 § i sin äldre lydelse. lag om ändring i minerallagen (1991:45) Härigenom föreskrivs i fråga om minerallagen (1991:45) att 7 kap. 4 § ska ha följande lydelse. Beträffande ersättning och löseskilling enligt 1–3 §§ gäller 4 kap. och 5 kap. 23 §, 24 § och 27 § första stycket första meningen expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Vad som sägs i 4 kap. 3 § samma lag skall härvid tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före det ansökan om markanvisning gjordes. I fråga om ersättning vid inlösen enligt 2 § andra eller tredje stycket skall dock tiden räknas från och med dagen för begäran om inlösen, om inte ersättningsfrågan prövas vid markanvisningsförrättning. Beträffande ersättning och löseskilling enligt 1–3 §§ gäller 4 kap. och 5 kap. 23 §, 24 § och 27 § första stycket första meningen expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. Bestämmelserna i 4 kap. 1 § tredje stycket och 3 § ska dock inte tilläm- pas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Har ärende eller mål om ersättning på grund av skada eller inlösen påbörjats före ikraftträdandet, gäller 7 kap. 4 § i sin äldre lydelse. lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter att 27 och 33 §§ ska ha följande lydelse. Ägare till mark som tas i anspråk för bearbetning eller härmed sammanhängande verksamhet är berättigad att av koncessions- havaren få intrångsersättning och annan ersättning för skada. Samma rätt till ersättning har innehavare av nyttjanderätt eller annan särskild rätt till fastighet som berörs av ianspråktagandet. gäller 4 kap. expropriationslagen gäller 4 kap. expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar. (1972:719) i tillämpliga delar. Vad som sägs i 4 kap. 3 § samma lag skall härvid tillämpas i fråga om värdeökning som ägt rum före det talan väcktes vid domstol. I mål om inlösen enligt 28 § gäller, om ej annat är föreskrivet i denna lag, expropriationslagen (1972:719) i tillämpliga delar.