sou · GVB32 · 2008-01-01 00:00:00 — att förbättra arbetslösa kontanthjälpsmottagares anknytning till arbetsmarknaden, dvs. i stort sett för de som inte var berättigade till arbetslöshetsersättning. Tidigt initierade därför kommunerna olika former av arbetsbefrämjande projekt. handlade det till stor del om att ta avstånd från det tidigare passiva systemet och att inrätta ett aktivt system. Forskare menade exempelvis att det danska systemet tidigare låg nära vad som kan betecknas som en medborgarlön, i och med att ersättningsperioden i arbetslöshetsförsäkringen över- steg och innehöll två återkvalificeringsperioder. Förändringarna skedde på en rad olika sätt inom respektive del- system av den danska arbetsmarknadspolitiken. Den aktiva linjen framträdde framför allt genom ett antal ändringar i den danska arbetslöshetsförsäkringen. I den första fasen av arbetsmarknads- politiska reformer (1993 1995) var en grundläggande tanke att aktiveringsinsatsen skulle ske tidigare i den arbetslöses arbetslös- hetskarriär, men också att insatserna skulle koncentreras till dem som riskerade att bli långtidsarbetslösa. har varit ett land som väckt stort intresse när det gäller arbetsmarknadspolitiken. Orsaken är att förenar ett generöst välfärdssystem med flexibilitet på arbetsmarknaden. Den engelska sammansättningen flexicurity, av flexibility och security, används ofta när den danska förändringen ska beskrivas. Vi har funnit vägen mitt emellan brittisk flexibilitet utan trygghet och kontinentens trygghet utan flexibilitet, uttrycker ordföranden i och danska arbetsgivarna i ett gemensamt uttalande. Den danska flexicuritymodellen brukar beskrivas som tre sam- verkande delar: En flexibel och liberal arbetsmarknad med ett minimum av lag- stiftning. Det är lätt att anställa och lätt att avskeda. Arbets- givaren behöver inte återanställa dem som avskedats när det vänder uppåt. Relativt höga ersättningsnivåer i socialförsäkringarna. En aktiv arbetsmarknadspolitik. Inget annat land lägger ner lika stor andel av BNP på arbetsmarknadspolitik när passiva bidrag, aktiva åtgärder och omskolningar räknas ihop.TPF3FPT I är det formella anställningsskyddet väsentligt svagare än i . är det mycket enklare att hitta ett nytt jobb. Arbetsgivarna sägs våga anställa, eftersom de vet att de har stora möjligheter att säga upp personal. Den höga rörligheten på dansk arbetsmarknad påstås också hålla sjukfrånvaron på en låg nivå. Tabell 15.3 Procent nöjda i olika länder Källa: , 2004. Arbetsgivarorganisationerna och fackföreningarna är påtagligt nöjda med denna flexicurity, som lett till att danskarna känner sig mer trygga i arbetslivet än exempelvis svenskarna, trots frånvaron av turordningsregler och stora avgångsvederlag.TPF4FPT har som mål att få fler i arbete. Konkret ska sysselsättningen öka med upp till 60 000 . Av dessa ska 25 000 vara flyktingar eller utrikes födda. De aktiva insatserna ska ta sin utgångspunkt i den enskildes önskan och förutsättning, men också utgå från arbetsmarknadens behov. Dessutom bör inriktningen vara att skapa heltidsarbeten. flyttades ansvaret för det ekonomiska biståndet från till . 4TP PT DN, . avspeglar ett grundläggande paradigmskifte i den danska social- politiken. Målet blev att hjälpa arbetslösa med ekonomiskt bistånd till arbete, om så enbart , som den enskildes behov skulle sättas i centrum.TPF5FPT Fokuseringen skulle vara på den enskildes motivation och dennes styrkor och inte som tidigare den enskildes svagheter och brister. Förändringen skulle också gälla de allra svagaste i samhället. Således skulle även de längst ifrån arbetsmarknaden förbättra sin arbetsmarknadsanknytning, och samhället har en skyldighet att erbjuda bra åtgärder. Inom socialpolitiken betyder det bland annat att den aktiva sysselsättningsinsatsen ska samordnas med andra sociala insatser. Det kan t.ex. röra sig om insatser för att avhjälpa ett missbruks- problem eller psykiatriska besvär. Det är dock inte nödvändigt att lösa de andra problemen innan den enskilde kommer igång med en aktiv insats. kan faktiskt den aktiva sysselsättningen vara en del av lösningen.TPF6FPT är cirka 1,3 miljoner danskar i behov av ett ekonomiskt samhälleligt stöd. Omvandlat till helårspersoner rör det sig om 450 000 enskilda. Bland dessa finns personer med sjukpenning, A-kassa eller ekonomiskt bistånd. En mindre andel av de 1,3 mil- joner personer i arbetsför ålder som mottar offentlig för- sörjning befinner sig i utkanten av arbetsmarknaden. Det är också så att många av de 1,3 miljonerna får ett ekonomiskt stöd . 5TP PT Arbejdsmarkedsstyrelsen (2004), På kanten af arbejdsmarkedet. 6TP PT Ibid., s. 6. Internationella erfarenheter SOU 2007:2 Tabell 15.4 Antalet arbetslösa fördelade efter försörjning, 2002 Oförsäkrade (kommun) FS-tagare med andra problem Sjukpenning (kommun) Rehabilitering (kommun) Personer med nedsatt arbets- förmåga (kommun) Källa: Arbejdsmarkedsstyrelsen, På kanten af arbejdsmarkedet, 2004, s. 13. Alla med olika former av ekonomiskt bistånd från samhället ska i princip stå till arbetsmarknadens förfogande. Lagen om aktiva insatser ger kommunerna uppgiften att dela upp enskilda med ekonomiskt bistånd utifrån en bedömning om de står nära arbets- marknaden eller inte. var antalet i gruppen nära arbets- marknaden 77 300. Det långvariga ekonomiska biståndet är som i koncentrerat till de större kommunerna. Hälften av alla i gruppen med långvarigt bistånd bor i de 11 största kommunerna. Det betyder att insatserna i dessa kommuner är av stor betydelse. Utvärderingar av den kom- munala aktiva politiken visar att det finns mycket stora skillnader mellan kommunerna i hur omfattande insatser som erbjuds per- soner som står långt från arbetsmarknaden. är det stora skillnader i aktivitetens omfattning mellan olika delgrupper. De som har den svagaste förankringen till arbets- marknaden får också färre insatser.TPF7FPT Utvärderingen av den förda politiken konstaterar vidare att den stora variationen mellan kom- 7TP PT Ibid., s. 50. munerna innebär att det i många kommuner finns en potential att öka den aktiva politiken, inte minst i förhållande till de med långvarigt ekonomiskt bistånd. Möjligheterna till aktivering minskar generellt sätt ju längre från arbetsmarknaden den enskilde befinner sig. 19 000 av de knappt 34 000 med långvarigt försörjningsbehov hade inga som helst insatser . Orsaken beror delvis på den nuvarande lagen som säger att arbetslösa enskilda med ekonomiskt bistånd i åldern inte har någon skyldighet eller rätt att medverka i en aktivering. Det är också så att möjligheterna till aktivering varierar mellan kommunerna. Några kommuner aktiverar inte ens en av tio långvariga biståndstagare, medan andra aktiverar sju av tio. Figur 15.1 Andel som inte får aktivitet, procent Källa: Arbejdsmarkedsstyrelsen, På kanten af arbejdsmarkedet, 2004, s. 38. Figuren ovan gäller förhållanden , och visar andelen som de föregående inte berördes av aktivitetsinsatser eller revalideringserbjudande från arbetsförmedling eller kommun. Personer med invandrarbakgrund är överrepresenterade bland dem som har längst behov av ekonomiskt bistånd. Av alla invand- rarna med ekonomiskt bistånd från icke-västliga länder får 25 pro- cent en aktiv insats. Dessutom är variationen av aktiveringsinsatsen ännu större för långvariga arbetslösa med invandrarbakgrund än för andra grupper. Tre grupper långt från arbetsmarknaden Ju som den enskilde har varit från arbetsmarknaden, desto svårare är det att komma tillbaka. Tre sådana grupper kan identifieras i : Försäkrade eller enskilda med ekonomiskt bistånd som har varit arbetslösa av tiden , en s.k. marginalgrupp. Enskilda med ekonomiskt bistånd. Enskilda med ett långvarigt behov av ekonomiskt bistånd. fanns totalt 156 400 personer i de tre grupperna. 117 500 fanns i gruppen med ekonomiskt bistånd, varav 34 000 hade ett långvarigt ekonomiskt bistånd. Marginalgruppen omfattade 39 000 personer.TPF8FPT I minskade mellan och antalet enskilda med långtvarigt ekonomiskt bistånd från 70 000 till 34 000 personer, till stor del beroende på en förbättrad anknytning till arbetsmarknaden. I gruppen med ekonomiska bistånd var antalet i stort sett oförändrat mellan dessa år. Det är dock inte samma personer som finns kvar där. Omsättningen i gruppen är . Vid en första anblick kan man tro att de längst från arbets- marknaden är fast i ett utanförskap och kommer att behöva offentlig försörjning. Vid en närmare analys visar det sig att denna grupp är mycket heterogen. Bland de mest utsatta får många ett arbete eller en utbildning och skaffar sig på så sätt en egen försörjning. förbättrar cirka 40 000 av de 157 000 sin för- ankring på arbetsmarknaden. Av de 34 000 som har ekonomiskt bistånd får 3 500 ett arbete eller en mer varaktig koppling till arbetsmarknaden. Det finns inte heller några avgörande skillnader mellan de som är längst från arbetsmarknaden och andra arbetslösa när det gäller exempelvis ålder, kön eller i vilket land de är födda. Det är vidare så att de långvariga biståndstagarnas personliga och sociala situation inte nämnvärt skiljer sig från dem som har ett kortvarigt bidragsbehov. Vad som däremot är väsentligt är att insatserna sätts in tidigt innan problemet eskalerar. Det är också viktigt att avhjälpa dessa problem oavsett om den enskilde har ekonomiskt bistånd eller A-kassa. 8TP PT Ibid., s. 16. Kvinnor är överrepresenterade i alla tre grupperna. Personer som är födda utomlands är överrepresenterade, främst bland de med långvarigt ekonomiskt bistånd () och bland de med eko- nomiskt bistånd (). I den danska befolkningen är totalt av befolkning av utländsk härkomst. En av tio i gruppen långvarigt bidragsberoenden har arbetslöshet eller barntillsyn som det enda problem. Kommunerna anser att av de långvariga arbetslösa med ekonomiskt bistånd kan ta ett deltidsarbete. I den gruppen hade sju av tio problem som har sitt ursprung i den personliga eller sociala situationen. Den rättsliga regleringen av aktiveringen I finns olika regler för aktivering av arbetslösa. De lagliga möjligheterna är minst omfattande för enskilda med ekonomiskt bistånd och de som är . För denna grupp finns inga krav på aktivitet i motsats till arbetslösa med A-kassa i samma ålder. Lagen ställer alltså minst krav på dem som står längst från arbets- marknaden. Dessa grupper kan motta ekonomiskt bistånd utan att de erbjuds en aktivering som gör att de närmar sig arbetsmarknaden. Den inledande visitationensTPF9FPT syfte är att få en helhetsbild av den enskildes möjligheter att få ett arbete. I visitationen sätts fokus på den arbetslöses resurser och möjligheter. De verktyg som finns till förfogande är En arbetsplan är som ordet säger en plan för hur den enskilde ska få ett arbete. I den kan ingå insatser som stabiliserar den enskildes fysiska, psykiska eller sociala tillstånd. I lagen finns krav på att kommunen ska upprätta en arbetsplan innan den enskilde erbjuds en aktivering. De konkreta planerna i arbetsplanen ska ses som ett avtal som den enskilde både har rätt och plikt att följa. Arbetsplanen är individuell och ägs av den 9TP PT Med visitation avses en inledande utredning som syftar till att avgöra vilka insatser som behövs för den enskilde. enskilde, och den ska vara underskriven av både den enskilde och handläggaren. Det finns tre erbjudanden som kan ges inom den danska aktiva arbetsmarknadspolitiken: Vägledningsinsatser och kompetenshöjande insatser. Praktik i företag och i verksamheter. Anställning med lönebidrag. Dessa olika insatser kan kombineras på olika sätt. Avgörande är vad som förbättrar den enskildes förankring på arbetsmarknaden. När det gäller arbetslösa med andra problem förutom arbetslösheten är det inte fastlagt hur länge de kan delta i vägledning och kom- petenshöjning. Praktiken kan pågå högst , men efter en utvärdering kan den förlängas . Något bestämt antal timmar är inte fastlagt i aktiveringen och det finns inte heller någon mini- eller maxigräns. När det gäller lönebidragTPF10FPT har den arbetslöse rätten till ett sådant . Inget hindrar att enskilda med ekonomiskt bistånd oavbrutet har en aktivitet om det ingår i arbetsplanen. I den aktiva arbetsmarknadspolitiken finns också möjlighet till mentorskap, vilket är ett avtal om att en person hjälper till med introduktionen på arbetsplatsen eller utbildningen. Mentorskap är ett av de redskap som visat sig mest värdefullt. Insatsen innebär att en utvald arbetskamrat stödjer den enskildes introduktion på arbetsplatsen. använder av kom- munerna mentorskap i större omfattning. Det finns inga regler för hur länge man kan ha en , utan timantalet och längden på mentorskapet fastställs efter ett avtal med verksamheten. Vanligt är i maximalt fyra månader.TPF11FPT Det är upp till kommunen att avgöra omfattningen tillsammans med arbetsgivaren och den enskilde. Mentorn kan vara en anställd på företaget, men kan också rekvideras utifrån. Kommunen täcker arbetsgivarens lönekostnader för de timmar som den anställde är . Kommunen kan också bevilja ett ekonomiskt bidrag på 6 000 Dkr till utbildning av mentorn. Staten ersätter sedan kommunerna av kostnaderna. 10TP PT Företagen betalar ut överenskommen lön. Kommunen ger ett lönebidrag på drygt 57 Dkr/timme. 11TP PT (2004), Bryg gamle vaner ansät nye ansigter. När det gäller extra bidrag till den enskilde biståndstagaren ska kommunerna betala ut maximalt 1 000 Dkr när den enskilde deltar i vägledningsinsatser, kompetensinsatser eller har praktik. Beloppet ska täcka den enskildes extra utgifter i samband med att han eller hon deltagar i insatsen. Det är också kommunerna som gör revalideringsinsatsen. Revalidering är särskilda insatser för enskilda med begränsad arbetsförmåga på grund av fysiska, psykiska eller sociala skäl. Till enskilda med varaktigt nedsatt arbetsförmåga finns i åtgärderna fleksjob, skånejob och ledighetsydelse. Fleksjob ges till dem som inte har förtidspension och skånejob ges när arbetsförmågan är så nersatt att den enskilde har sjuk- och rehabi- literingsersättning. Ledighetsydelse är en försörjningsersättning som lämnas när den enskilde är berättigad till fleksjob, men inte är aktiverade i ett fleksjobb. Enskilda med ekonomiska bistånd kan avvisa erbjudandet om aktivering om det kan anses orimligt, exempelvis på grund av sjukdom, stort avstånd mellan bostaden och arbetsplatsen, gravidi- tet eller adoption, ingen barnomsorg, handikappat barn, värnplikt, konflikt på arbetsmarknaden samt om arbetet innehåller utveckling eller framställande av krigsmaterial.TPF12FPT Det är kommunen som avgör om erbjudandet ska anses vara rimligt. Om en person uteblir från insatsen utan rimlig anledning kan det ekonomiska biståndet minskas. Erbjudanden om aktivering ska även stämma överens med det som står i arbetsplanen. Den enskilde kan klaga till den sociala nämnden om ett er- bjudande som uppfattas som orimligt. Efter den senaste lag- ändringen är det dock den enskildes plikt att utnyttja sysselsättningsmöjligheterna och de behandlingsinsatser som be- hövs innan aktiveringen påbörjas. 12TP PT Lag om aktiv socialpolitik, § 13, stk 4 och 5. Tidigt genomfördes reformer som i kan beskrivas som ett tvåsträngat system inom arbetsmarknadspolitiken. För det första byggde det tvåsträngade systemet på en uppdelning mellan försäkrade arbetslösa (berättigade till arbetslöshetsersättning) och oförsäkrade arbetslösa (enskilda med ekonomiska bistånd). Arbets- marknadspolitiken fick på motsvarande sätt en uppdelning i och med att staten gav kommunerna en formell uppgift att ansvara för arbetsmarknadsåtgärder för sina grupper.TPF13FPT Den danska organisationen är delvis avvikande i förhållande till övriga nordiska länder i och med att kommunerna på detta sätt har tagit ett omfattande aktiveringsansvar. Detta ansvar har de fått eko- nomiskt stöd från staten för att ta. Det kommunala engagemang som inleddes befästes genom lagen om aktivering. Lagens innehåll kan i kort- het beskrivas som att staten förpliktigade kommunerna att ge alla ungdomar stöd, rådgivning och aktiveringsinsatser, subventionerat arbete, individuell jobbträning, sysselsättnings- projekt och olika former av utbildningsinsatser.TPF14FPT förtydligades den aktiva delen av den kommunala aktiveringspolitiken i och med att den danska reg- eringen inrättade lagen om aktiv socialpolitik. Lagen förtydligade ambitionen att aktivera alla bidragstagare, även de med problem som inte direkt var arbetsmarknadsrelaterade. Till skillnad från den svenska lagstiftningen måste kommunerna erbjuda aktivering, men den enskilde arbetslöse har även motsvarande skyldighet att accep- tera den aktiveringsåtgärd som erbjuds. presenterades ett reformprogram som gick under benämningen Flere i Arbejde. Den problembild som den nya regeringen målade upp i programförklaringen koncentrerade sig på behovet av att få ut fler i arbete på den reguljära arbetsmarknaden. Man såg detta som nödvändigt för att kunna upprätthålla landets välfärdsambitioner, men också för att det fanns risk för att flera grupper aldrig fick en förankring på arbetsmarknaden trots ett positivt konjunkturläge. Framför allt ville regeringen koncentrera de nya insatserna på unga, äldre och invandrargrupper på arbets- 13TP PT Hendeliowitz, J. (2003), Decentralisering og regionalisering arbejdsmarkedspolitikkens effect og virkning på arbejdsmarkedet, i Kungshøj , P. & L. (red), Driv- kræfter bag arbejdsmarkedspolitikken. Køpenhavn: Socialforskningsinstituttet. 14TP PT Torfing, J. (1999), Workfare with Welfare: Recent Reforms of the Danish , 9, No. marknaden och man menade att föregående ungdomsinsatser hade varit mycket positiva genom att de bidragit till lägre arbetslöshet. En fortsättning och utvidgning av dessa var därför aktuell. Regeringen menade dock att den rådande ordningen med det uppdelade och tvåsträngade aktiveringssystemet var otillfreds- ställande. I debatten framhölls exempelvis att arbetslösa bidrags- tagare med ekonomiska bistånd aktiverades mycket tidigare än försäkrade arbetslösa. Dessutom tenderade arbetsförmedlingarna att placera flertalet av sina grupper i utbildningsinsatser, medan kommunerna framför allt använde individuell jobbträning som aktiveringsinsats.TPF15FPT Diskussionerna ledde fram till ett antal förslag som kan sam- manfattas i följande punkter:TPF16FPT Ett gemensamt aktiveringssystem. De arbetslösa ska inte hanteras av två olika huvudmän. Följden av två system är bl.a. att man inte tog tillvara de skiftande systemens kompetenser. Andra aktörer i aktiveringen. På grund av en alltmer varierad arbetsmarknad och utifrån arbetskraftens behov finns det ett behov av att släppa in fler aktörer inom aktiveringsområdet. Individuell anpassning och tidiga kontakter. De tidigare prin- ciperna sågs som centrala, dvs. en rätt och en plikt till aktive- ring, hjälp till självhjälp m.m. Harmonisering av insatser och reglerverk. I den danska aktive- ringspolitiken – på både statlig och nivå – finns en flora av åtgärder och regler. Det är därför viktigt att skapas gemensamma regler för alla arbetslösa. I det förslag som presenterades skulle alla arbetslösa aktiveras via så kallade Jobcentre som skulle inrättas i kommuner med fler än 20 000 invånare. Syftet var att skapa en gemensam in- gång för alla arbetslösa som sökte stöd och hjälp från det offentliga, dvs. oavsett om man var mottagare av arbetslöshetsförsäkring eller av ekonomiskt bistånd. Jobbcentrumet skulle även ge service åt dem som redan befann sig på arbetsmarknaden, men som av olika anledningar sökte nytt arbete. Jobcentre-modellen är ingen gemensam organisation under en huvudman. I stället delade stat och kommuner på kostnaderna för 15TP PT , 2002a: 6. 16TP PT , 2002b. verksamheten och i första hand är det en samorganisering av redan existerande verksamheter under ett gemensamt tak. Målsättningen med Jobcentre-modellen var inte enbart att stärka tillgången till aktiveringsinsatser för de icke-försäkrade arbetslösa, utan också att ta tillvara den kompetens som fanns inom kom- munernas socialtjänst i form av att hantera sociala problem av olika slag. Argumentet var att även de försäkrade arbetslösa kunde vara i behov av kommunernas kompetens. Därigenom syftade organisa- tionen till att förse den arbetslöse med ett större utbud av insatser. I den danska modellen föreslås att den formella myndighets- utövningen ska ske utanför jobbcentrumet. För de försäkrade arbetslösa är det fortfarande A-kassan som har till uppgift att pröva rätten till ersättning, dvs. i linje med tidigare ordning. Medarbetare på ett Jobcentre ska rapportera negativa händelser som kan inverka på den enskildes rätt till arbetslöshetsersättning.TPF17FPT Ordningen är något mer komplicerad för dem som får ekono- miskt bistånd. Prövningen av om den enskilde stod til rådighed ska bedömas samt beslutas av medarbetarna på Jobcentre. Om den arbetslösa inte uppfyller de aktuella rådighedsbestämmelserna, exempelvis om den arbetslösa inte utnyttjar sina arbetsmöjligheter eller inte accepterar en erbjuden åtgärd, är det Jobcentrets uppgift att give besked til den relevante del af den kommunale forvaltning (den del der utbetaler forsørgelseydelsen) om, at der iversættes en sanktion.TPF18FPT Kommunerna har emellertid möjlighet att göra en egen bedömning av skälen till att den enskilde inte accepterar en åtgärd och därmed om det ekonomiska biståndet ska dras in eller ej. Den finska välfärdsstaten har liksom den svenska, norska och danska betonat full sysselsättning som en princip för välfärds- statens konstruktion och relation till medborgarna. 17TP PT Arbejdsmarkedstyrelsen, 2005:12. 18TP PT Arbejdsmarkedstyrelsen, 2005:14. Av de nordiska länderna var det land som under 1990- talet drabbades av dramatiskt ökande arbetslöshet och minskande sysselsättning. Exempelvis ökade den finska arbetslösheten från (1990) till (1994). Utvecklingen ledde fram till ett antal reformer.TPF19FPT Ett syfte var att stärka de arbetslösas incitament för att söka arbete och dessutom framhölls det som principiellt fel att arbetslöshetsersättningen inte hade en definierad bortre gräns. Det fanns också en förhoppning att skärpningarna i rätten till den statliga ersättningen skulle öka individernas benägenhet att stanna i arbete och på arbetsmark- naden. Förändringar som trädde 1998 innebar att arbetsför- medlingarna i högre utsträckning skulle aktivera arbetslösa arbets- sökande och förbättra deras förmåga att söka arbete, och det var även av högsta prioritet att förstärka effektiviteten hos . En central del i förändringen var att utveckla individuella handlingsplaner för de arbetslösa och ge individuella insatser till alla arbetslösa under ett tidigt skede.TPF20FPT Dessutom var det en uttalad ambition att betona den enskildes ansvar och den arbetslöses skyldigheter. Arbetslöshetskassa och utkomststöd (ekonomiskt bistånd) I finns en inkomstrelaterad arbetslöshetsförsäkring och en behovsprövad statlig ersättning. För att kvalificera sig till för- säkringsdelen krävdes att individen hade varit medlem i en arbets- löshetskassa och arbetat . De som inte uppfyllde dessa villkor kunde ansöka om det behovsprövande statliga ersättningen, dvs. arbets- marknadsstödet, som är inkomstprövad och är på en betydligt lägre ersättningsnivå. Det finns delvis institutionella skillnader mellan de svenska och finska systemen för ekonomiska bistånd. Först och främst har det finska systemet större inslag av central och statlig styrning så att 19TP PT , S. och I. Virjo (2003), selectivity in unemployment compensation in : Has it led to activation or increased poverty?, in Standing, G. (ed), Minimum Income Schemes in Europe. : Internationel Labour Office (). 20TP PT Keskitalo, E. och S. Mannila (2004), Activation policy an answer to the problem of long-term unemployment and exclusion?, in , M. och M. Kautto (eds. ), Welfare in . den exempelvis står för en del av kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd.