sou · GVB360 · 2008-01-01 00:00:00 — Försäkringarna mot naturkatastrofer finan- sieras genom att försäkringsbolagen tar ut en lagstadgad och uniform tilläggspremie på på egendomsförsäkringen. Även självrisknivåerna vid naturkatastrofer är lagstadgade. Försäk- ringsbolagen kan sedan antingen återförsäkra sig på den privata återförsäkringsmarknaden eller statliga Caisse Centrale de Réassurance (CCR). CCR erbjuder obegränsat återförsäkrings- skydd, vilket garanteras av franska staten i det fall CCR skulle förbruka sina resurser. För att erhålla den statliga garantin måste ett försäkringsbolag förlägga hälften av sina naturkatastrofs- återförsäkringar hos CCR. Detta har fått som effekt att de flesta försäkringsbolag återförsäkrar sig hos CCR. Sedan programmet startade har 110 000 händelser deklarerats vara naturkata- strofer och har betalats ut i ersättning. har självrisken höjts för kommuner vilka inte tagit fram riskförebyggande planer, s.k. PPR-planer. finns även en fond, Barnierfonden, för förebyggande av naturkatastrofer. Fonden används för att finansiera statlig exproprierande av privat egendom vilken anses vara utsatt för synnerligen överhängande risk för naturolycka. har Barnierfondens åtaganden utökats till att även delfinansiera förebyggande åtgärder vilka, efter att PPR undersökningar genomförts, funnits nödvändiga att vidta. Även har ett marknadsbaserat system där den statliga inblandningen är obefintlig. Inte blev det möjligt för privata affärsverksamheter att teckna utökade försäkringar vilka även ger skydd mot översvämningar, jordbävningar, jordskred, marksättning, laviner, snö, vulkanutbrott och vatten. Det finns överlag två kategorier av egendomsförsäkringar: 1) kommersiella försäkringar, för företag som själva väljer att skräddarsy sitt för- säkringsskydd efter egna önskemål och riskbenägenhet 2) privata försäkringar, för privatpersoner och mindre affärsverksamheter vilka erbjuds ett försäkringspaket där skydd mot naturkatastrofer utgörs ett tillägg till den vanliga egendomsförsäkringen. Privat- personer och mindre affärsverksamheter ges inte möjlighet att försäkra sig mot enskilda naturfenomen, såsom industrin/företag kan göra. I är det tillåtet att bygga nära vattenlinjen vid stranden av en flod, men ägaren informeras i samband med att byggnadstillståndet beviljas att det inte går att teckna någon försäkring för översvämningsskador för fastigheten. Försäkrings- branschen i har utvecklat ett riskbedömningssystem vilket kategoriserar fastigheter i olika zoner beroende på risken för översvämning, skyfall samt bakvattenuppbyggnad i avloppssystem. Systemet används av försäkringsbolag när de ska erbjuda kunder översvämningsförsäkringar. Efterfrågan på dessa översvämnings- försäkringar har än så länge varit relativ låg. I syfte att uppmuntra riskaversion hos allmänheten har det diskuterats om att göra tecknande av översvämningsförsäkring obligatorisk. har Kustskydd som prioriterat samhällsproblem och man har utvecklat en nationell strategi för att komma tillrätta med detta problem. En särskild myndighet, Kustinspektoratet, har ansvar för Kustskyddet. Den nationella strategin går ut på att vissa kust- sträckor ska skyddas genom att man fastställer ett mål/gräns för hur många meter man tillåter strandlinjen retirera. Längs med vissa kuststräckor tillåts inte strandlinjen retirera alls medan man vid andra tillåter en naturlig erosion. Sammanlagt kust skyddas av pirer (hövder) eller andra fasta installationer. Man försöker dock att frångå denna metod och använda sig mer av kustfodring, en metod där man kompensatoriskt pumpar in sand nära strandlinjen. arbetar med att hitta flera tekniska lösningar på problemet och man hoppas på att kunna utveckla metoder för att i möjligaste mån följa den naturliga kustutvecklingen. Ett särskilt problem uppstår när man försöker skydda kustbebyggelse nära flodmynningar från att översvämmas. Att bygga pirer är ingen långsiktig lösning då detta endast förskjuter översvämningsproblematiken. En lösning som diskuteras är att man återskapar naturliga floddalar uppströms inåt landet, vilket skulle minska påfrestningarna vid mynningarna. När man i byggde bostadsområdet tog man med en förväntad havsnivåhöjning när man uppförde metrostationerna. När man byggde , vilken förväntas har en livslängd , i tog man med en förväntad havsnivåhöjning på en meter när man beräknade hur hög den behövde vara för att fartyg skulle kunna passera under. Man tog även fram prognoser för framtida vinterförhållanden och hur mycket is som kan förväntas passera genom Northumberland sundet, som bron korsar, för att pirerna skulle få rätt dimensioner. inledde 2003 arbetet med , vilket ska skydda från dagens högvatten och den framtida havs- nivåhöjningen. Projektet innebär att 79 jättelika stålbarriärer mon- teras fast på havsbottnen vid infarterna till Venediglagunen. projektet ska vara klart och bedöms kosta minimum . I har via fallstudier granskat vilka utmaningar kommer att ställas inför till följd av klimatförändringarna. Resultaten från studierna följs sedan upp av de regionala/lokal vägdistrikten. I stadgar Federal Nature Conservation Act 2002 att varje delstat (Land) ska etablera ett sammanlänkande nätverk av biotoper motsvarande av den totala ytan i delstaten. Syftet är att bevara den biologiska mångfalden och skydda det existerande ekosystemet mot klimatförändringar. har utarbetat ett National , the , vilken arbetar för att skogssektorn ska bli mer robust och anpassad till ett förändrat klimat. Det nationella målet är att skogsarealen ska öka och utgöra av ytan inom loppet av en trädgeneration (80 ). Stormarna 1999 samt torkan till följd av värmeböljan 2003 har lett till att skogsvårdare i arbetar med att öka skogarnas robusthet. Tillvägagångssättet är bl.a. att öka biodiversiteten och plantera arter vilka är bättre anpassade efter lokala förhållanden i dagens och i ett framtida klimat. Man försöker även gallra i ett tidigare skede för att därmed minska risken för stormskador. Nationell klimatpolitik i global samverkan (Prop. 2005/06:172) antog propositionen Nationell klimatpolitik i global samverkan (prop. 2005/06:172). Där fastställs att det natio- nella klimatmålet som antogs 2002, ligger fast. Klimatpropositionen är huvudsakligen inriktad på hur man ska begränsa utsläpp av växthusgaser men även klimatanpass- ning behandlas. Man konstaterar att klimatförändringarna är en realitet och även med kraftfulla och omedelbara åtgärder kommer klimatet att förändras. Hur sårbart samhället är för klimatförändringar beror delvis på hur stora dessa blir. Men sårbarheten kan också påverkas genom planering och genom att vi tar hänsyn till de förväntade klimatförändringarna. Sårbarheten är även beroende av vilken beredskap samhället har till de förväntade förändringarna. Det senare gäller särskilt eftersom extrema väder- händelser, t.ex. stormar och omfattande nederbörd, kan förväntas bli vanligare . För att kunna bygga upp en god beredskap för anpassningsåtgärder krävs kunskap om de förväntade klimatförändringarna. Regeringen beslutade med anledning av ovanstående att tillsätta Klimat- och sårbarhetsutredningen. Sårbarhets- och säkerhetsutredningen (SOU 2001:41) beslutade regeringen om att tillkalla en särskild utredare med uppdraget att föreslå principer för att åstadkomma en för- bättrad helhetssyn när det gäller planeringen för civilt försvar och beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred. I uppdraget ingick också att bedöma vilken organisatorisk eller strukturell indelning som bör finnas och vilka mål som ska gälla för samhällets förmåga under höjd beredskap och vid svåra påfrest- ningar på samhället i fred. Utredningen redovisade sitt betänkande Säkerhet i en ny tid (SOU 2001:41) . I betänkandet lämnade utredningen förslag till ett nytt planeringssystem för samhällets insatser inom krishanteringsområdet. Den redovisade också huvuddragen i ett nytt system för arbetet med att leda och samordna hanteringen av allvarliga kriser i samhället. Beträffande de olika skedena i en kris ansåg utredningen att offentliga organ måste ta på sig ett ansvar för ledning, samordning och prioritering av krishanteringsinsatserna i akuta krissituationer. I betänkandet redovisades en grundstruktur för hur detta borde organiseras. Utredningen ansåg att ansvars-, likhets- och närhetsprinciperna bör vara vägledande för förändringsarbetet inom detta område: i) Ansvarsprincipen innebär att den som har ansvar för en verksamhet under normala förhållanden ska ha motsvarande ansvar under kris- och krigssituationer. ii) Likhetsprincipen innebär att en verksamhets organisation och lokalisering så långt som möjligt ska överensstämma i fred, kris och krig. iii) Närhetsprincipen innebär att kriser ska hanteras på lägsta möjliga nivå i samhället. Utredningen ansåg att det på varje nivå ska finnas ett organ som har det yttersta ansvaret för krishanteringen. På nationell nivå föreslogs att detta ansvar borde utövas av regeringen med stöd av ett nationellt krishanteringsorgan. Detta organ skulle knytas till och främst ha samordnande uppgifter. Sårbar- hets- och säkerhetsutredningen konstaterade också att samhället har blivit starkt beroende av IT och att information är en av de mest värdefulla tillgångarna i dagens samhälle. Därför ansåg utredningen att det är motiverat att betrakta IT som ett separat men tvärsektoriellt område som behöver ägnas särskild uppmärksamhet ur krishanteringens alla aspekter. Samhällets säkerhet och beredskap (Prop. 2001/02:158) Regeringen ansåg i propositionen Samhällets säkerhet och beredskap (2001/02:158) att målet bör vara att upprätthålla en hög infor- mationssäkerhet i hela samhället som innebär att man ska kunna förhindra eller hantera störningar i samhällsviktig verksamhet. Principiellt borde den som ansvarar för informationsbehandlings- system även ansvara för att systemet har den säkerhet som krävs för att systemet ska fungera tillfredsställande. En viktig roll för staten var därför att se till hela samhällets behov av informations- säkerhet samt vidta åtgärder som rimligen inte kan åligga den enskilde systemägaren. Regeringen bedömde vidare att de förslag som Sårbarhets- och säkerhetsutredningen föreslagit skulle genom- föras och lämnade förslag på hur strukturerna för samhällets krishanteringsförmåga skulle stärkas. Vidare redovisades en handlingsplan för ett antal aktiviteter i avseende flera frågor såsom informationsberedskap, telekommunikationer och IT-stöd och elsäkerhet. Dessutom framhölls att avsikten var att lägga särskild vikt vid att utveckla utbildnings- och övnings- verksamheten, främst inriktad på nyckelpersoner i med en betydligt ökad övningsfrekvens. I propositionen namngavs också den nya myndigheten med planeringsuppgifter för beredskapen mot svåra påfrestningar på samhället i fred och höjd beredskap – KBM. Som en följd av ställningstagandena i propo- sitionen har regeringen beslutat om förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap. Av förordningen följer att de statliga myndigheterna ska analysera om det finns sårbarheter och risker inom myndigheternas ansvarsområde som synnerligen allvarligt kan försämra förmågan till verksamhet. Vissa utpekade myndigheter har även ett särskilt ansvar att vidta åtgärder i form av planering och förberedelser. Försvarsberedningen utarbetade på regeringens uppdrag förslaget En strategi för säkerhet (DS 2006:1). I rapporten konsta- terar beredningen att det fortlöpande arbetet med säkerhet bör hållas samman bättre i samt att ansvars- fördelningen mellan departementen bör ses över. Försvarsbered- ningen konstaterade även att en mer samlad hantering av säkerhetsfrågorna ligger i linje med den utveckling som sker inom EU. Beredningen lämnade också förslag på mål för samhällets säkerhet: att värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden såsom demokrati, rättsäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter att värna befolkningens liv och hälsa att värna samhällets funktionalitet Vidare ansåg beredningen att den enhet som inrättats i med uppgift att stödja regeringens krishantering borde utvecklas. För situationer med extra allvarliga sektorsövergripande konsekvenser ansåg beredningen att en utpekad krislednings- funktion på myndighetsnivå borde införas med uppgift att bedriva omvärldsbevakning och analys. Rapporten konstaterar att klimat- förändringar kan påverka vattenflöden och skapa risk för översvämningar eller ge upphov till andra naturkatastrofer. Sårbar- heter i samhället kan minskas genom att våra system görs mer robusta och att olika säkerhets- och kontrollåtgärder vidtas. Samverkan vid kris – för ett säkrare samhälle (Proposition 2005/06:133) I propositionen Samverkan vid kris – för ett säkrare samhälle 2005/06:133), även kallad Krisberedskapspropositionen, in- stämde regeringen i de förslag som lämnades av Försvarsbered- ningen vad gäller den nationella krishanteringsförmågan. Regeringen anförde dock att den föreslagna krisledningsfunktion på central myndighetsnivå skulle ha som uppgift att leda den operativa krishanteringen och bestå av två komponenter. Den ena avser regeringens möjlighet att utse en krisledande myndighet. Den andra innebär att det bör finnas en funktion på myndighetsnivå som kan identifiera allvarliga kriser och förse aktörer på nationell, regional och lokal nivå med en samlad nationell lägesbild samt tvärsektoriell analys. Vidare ansåg regeringen att det för rege- ringens behov dessutom krävs en egen förmåga vid att ta fram en samlad lägesbild och sektorsövergripande analyser. Det s.k. geografiska områdesansvaret på nationell nivå utvecklades därmed, dvs. regeringens ansvar att säkerställa en tvärsektoriell samordning, samverkan och prioritering vid kriser. Regeringen anförde vidare att förslaget om samordning och beslut av de centrala operativa insatserna delegerades till myndighetsnivå inte förändrade regeringens yttersta ansvar på nationell nivå. I stället skulle detta ses om ett sätt att tydliggöra vikten av att krishanteringen bör ledas av personer med stor kompetens vad gäller den operativa verksamheten. I propositionen beskrivs regeringens syn på en utvecklad strategi på informationssäkerhets- området och ett nationellt program för säkerhetsforskning. Dess- utom beskrivs behovet av en utökad användarkrets för radio- kommunikationssystemet för att stärka samhällets arbete med ordning, säkerhet och krisberedskap. I propositionen föreslås en ändring av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Lagändringen innebär att kravet på inbjudningsförfarande inför beslut om att meddela tillstånd att använda radiosändare vid frekvensbrist inte ska gälla sådan radioanvändning som behövs för verksamhet som bedrivs i syfte att tillgodose allmän ordning, säkerhet eller hälsa. I propositionen föreslås vidare en lag om kommuners och landstings åtgärder inför och vid extraordinära händelser i fredstid och höjd beredskap. Bestämmelserna i lagen syftar till att kommuner och landsting ska minska sårbarheten i sin verksamhet och ha en god förmåga att hantera krissituationer i fred. Därigenom uppnås också en grundläggande förmåga för civilt försvar. Den nya lagen ersätter lagen (2002:833) om extraordinära händelser i fredstid hos kommuner och landsting samt vissa delar av lagen (1994:1720) om civilt försvar som upphävs. Regleringen av verkskydd, hemskydd, mörkläggning och varning i den sistnämnda lagen avskaffas helt. Vidare föreslås vissa ändringar i sekretesslagen (1980:100) och (1987:10) samt ett antal andra lagar som en följd av de nya lagar som föreslås. En ny myndighet mot olyckor och kriser (2007:31) Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att genomföra en översyn av verksamheterna vid , och Styrel- sen för psykologiskt försvar i syfte att lämna förslag till en preci- serad uppgifts-, ansvars- och resursfördelning. En grundläggande utgångspunkt för utredningens förslag är behovet av att stärka och tydliggöra ansvaret för krisberedskapsarbetet i samhället, framför- allt på statlig nivå. Utredningen föreslår en utveckling och förenk- ling av krisberedskapsarbetet bland annat med hjälp av en striktare tillämpning av ansvarsprincipen och en tydlig tvärsektoriell samordning. Man föreslår en slopad planeringsprocess och en renodling av anslaget 7:5 Krisberedskap samt att systemet med risk- och sårbarhetsanalyser utvecklas. Utredningens förslår att en ny myndighet för skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar inrättas . De nuvarande myndigheterna, KBM, SRV och SPF, upphör i takt med att den nya myndigheten etableras. CEA, (2007). Reducing the Social and Economic Impacts of Climate Change and Natural Catastrophes. CEA, (2005). of natural events on European markets. En strategi för säkerhet. EEA, (2006). Vulnerability and Adaptation to Climate Change in Europe. EEA Report no 7/2005. EEA, (2005). Vulnerability and adaptation to climate change in Europe. EEA Technical Report No 7/2005. EEA, (2004). Impacts of Europes changing climate. EEA Report No 2/2004. , (2007). Anpassning till klimatförändringarna i – tänkbara EU-åtgärder. , (2006). from Community under the UN Framework Convention on Climate Change. , (2000). Upprättande av en ram för gemen- skapens åtgärder på vattenpolitikens område. Ramdirektivet för vatten 2000/60/EG. och , (2006). Om bedömning och hantering av översvämningsrisker. Gemensam ståndpunkt (EG) nr 33/2006. , (2002). Inrättande av Europeiska unionens soli- daritetsfond. Rådets förordning (EG) nr 2012/2002. , (2001). Inrättande av en gemenskapsindustri för att underlätta ett förstärkt samarbete vid biståndsinsatser inom rädd- ningstjänsten. Rådets beslut /792/EG, Euratom. , (2006). Progress on Adaptation to Climate Change in Deve- loped Countries. 2001/02:158. Samhällets säkerhet och beredskap. 2005/06:133. Samverkan vid kris – för ett säkrare samhälle. 2005/06:172. Nationell klimatpolitik i global samverkan. Sårbarhets- och säkerhetsutredningen. En ny myndighet mot olyckor och vändpunkter. UNFCCC, (2007). , cation/items/2631.php) 3.1Klimatets regionala utveckling fram till 3.1.1Typiska drag i klimat närhet till norra och de dominerande sydvästliga till västliga vindarna ger ett för latituden förhållandevis milt klimat . De förhärskande vindarna för in förhållande- vis varm och fuktig luft i samband med lågtryck och fronter som förflyttar sig in över landet utefter den nordatlantiska polarfronten. Växlingsrikt med nederbörd året om De vandrande lågtrycken ger varierande väderleksförhållanden med stora växlingar från dag till dag och . Klimatet kategoriseras som tempererat fuktigt, i kustområdena i söder varmtempererat och i större delen av landet kalltempererat, där som regel varaktigt snötäcke förekommer . Lågtrycken ger ett tämligen nederbördsrikt klimat med nederbörd året om. Mest nederbörd faller i de västra delarna av landet. Långa perioder med torrt väder kan dock förekomma i samband med att högtryck styr lågtrycken norr och/eller söder om . De högsta partierna av fjällen har polarklimat. Mindre områden i t.ex. södra , har torrare, s.k. semiarida klimatförhållanden, dvs. neder- börden är ungefär lika stor som avdunstningen. Maritimt klimat med ganska små skillnader mellan sommar och vinter Närheten till hav ger relativt små skillnader i temperatur mellan sommar och vinter, i synnerhet i och i ett smalt bälte utmed östkusten samt i västra delen av fjällkedjan. Områden med lokalt betingat kontinentalt klimat och större temperatur- skillnader , förekommer i de inre delarna av norra , västra , och i lä av fjäll samt i det inre av Sydsvenska höglandet. Omväxlande varmt och kallt sedan istiden En växling mellan kalla istider (glacialer) och förhållandevis korta och varma mellanistider (interglacialer) inleddes för cirka 2,5 miljoner år sedan. Den värmetid vi nu lever i har varat i cirka 10 . mellanistider har varit olika långa, från några tusen till närmare 30 . Solstrålningens geografiska och säsongsmässiga fördelning variarar cykliskt med regelbundenheter i jordens omloppsbana runt solen. Dessa regelbundenheter går att räkna även fram i tiden. En sådan förändring i instrålningen som markerat slutet av tidigare mellanistider förväntas först om knappt 30 (IPCC, 2007). Paloeklimatologiska studier visar att jordens klimat även har varierat en del under den nuvarande interglacialen. Variationerna syns i viss mån på den globala skalan men än mer så regionalt. Perioden för 5000 var relativt varm medan en förhål- landevis kall period, den s.k. fimbulvintern, kulminerade . Det blev åter förhållandevis varmt under Vikinga- tiden kring . inleddes sedan en förhållandevis kall period på norra halvklotet som ofta går under namnet den lilla istiden. Klimatet varierade en del även under den lilla istiden. Under 1800- talet betraktas den ändå ha lidit sig mot sitt slut. Med hjälp av bl.a. trädringar och sediment har forskarna kartlagt temperaturvaria- tionerna före tillkomsten av moderna mätningar. Resultat för norra halvklotet, för vilket mest data är tillgängligt, visas i figur 3.1. Figur 3.1 Rekonstruktion av senaste 1300 årens temperatur på norra halvklotet, avvikelser från perioden 90. Färgskalan beskri- ver säkerheten i data. Ju fler studier som visar samma resultat desto mörkare färg Källa: IPCC, 2007. Variationerna i tidigare temperaturer i har sannolikt varit likartade som för norra halvklotet i stort. Några exempel på extrema väderhändelser under det senaste millenniet samt effekter av dessa i framförallt ges i tabellen nedan. Klimatet och SOU 2007:60 Väder och klimat i och vårt närområde under de senaste I är våren så regnig att svämmar över våldsamt Lilla istiden börjar och pågår . Klimatet blir allt kärvare och vikingabosättningar försvinner på och under 1300- och 1400- drabbas av extremt svåra vårfloder En av de värsta översvämningarna i mister 4000 danska örlogsmän livet vid en nordlig storm på Troligen den svåraste väderrelaterade katastrofen någonsin inom nuvarande gränser Det berömda tåget över Bält genomförs, då en svensk här går från till Fyn och vidare till . Åter två svåra översvämningar i En period med bättre klimat inleds. Speciellt tycks vara varmt med lika milda vintrar som och som Rekordvarmt i följt av skyfall från som leder till jordskred med över 60 dödsoffer i sydöstra . Tio människor mister livet i samband med ett blixtnedslag i en kyrka i En av de kallaste perioderna under millenniet. Flera missväxtår, bl.a. 1867- 1868 och många emigrerar till Över 100 människor mister livet i snöstorm över och Östergörland under den s.k. yrväderstisdagen snöar det inte i , och i ligger isen på En av de varmaste och torraste somrarna någonsin i . bort och drabbas av det andra nödåret i rad Källa: (2001). Den konstaterade globala uppvärmningen mellan och ligger fortfarande i linje med det senaste mil- lenniets varmaste faser. Uppvärmningen avviker däremot från tidigare variationer. Värmeperiod och i slutet av seklet Klimatet i har varit förhållandevis varmt , särskilt och efter 1987. steg temperaturen betydligt . Särskilt stor var ökningen av vintertemperaturen i norra som ökade med . talet gick årsmedel- temperaturen åter ned med i norr och hälften så mycket i . Ansamlingar av riktiga vargavintrar inträf- fade också , t.ex. 1940 42 och 1985 87. har en tydlig uppvärmning skett. Figur 3.2 Vintertemperatur () i 2003, den svarta linjen visar löpande 10-årsmedelvärden De senaste 15 20 åren har varit markant varma. I genomsnitt har t.ex. medeltemperaturen för varit drygt en grad högre jämfört med . Även i ett kortare perspektiv har förändringen varit stor. Skillnaden mellan 1991 2005 och 1961 90 är kring två grader, se avsnitt 3.1.4. Jämfört med vintern, varierar temperaturen i regel mindre mellan åren. Toppen och temperaturupp- gången i slutet av seklet är ändå tydliga även , se figur 3.3. Figur 3.3 Sommartemperatur i 2003 (juni augusti), den svarta linjen visar löpande 10-årsmedelvärden