sou · GVB360d11 · 2008-01-01 00:00:00 — Av dessa når endast fyra så långt norrut som , trots att krisslan är mycket vanlig där. Det är troligt att åtminstone några av de mer sydliga arterna har sin utbredning begränsad av klimatet. Bilaga B 30 SOU 2007:60 32 Situationer där klimatförändringar, beroende på vilka styrmedel vi väljer, erbjuder möjligheter att förbättra förhållandena för biologisk mångfald. Exempel Växter blir generellt mer beteskänsliga under torra somrar (2000). Därför kan torrare klimat i delar av leda negativa trender för många växtarter och deras associerade insekter i betesmarker, om betestrycket i förhållande till produktiviteten hålls . Om vi å andra sidan med styrmedel gynnar restaurering av igenväxande betesmarker kan vi med samma antal betesdjur hävda större arealer, vilket ger positiva effekter på biologisk mångfald. Krissla Direkta och indirekta effekter av klimatförändringar på markanvändningen Klimatförändringar kan, som ovan diskuterats, direkt föranleda förändringar i markanvändningen, eventuellt via förändringar i styrmedel. Det är också möjligt att markanvändningen påverkas indirekt, genom ökad eller minskad lönsamhet. SOU 2007:60 Bilaga B 30 33 Exempel Renbetet och dess påverkan på olika fjällbiotoper kan antas förändras genom ändrad fördelning av betet i fjällen . Försvårat bete kan leda till minskad lönsamhet i rennäringen, minskat renantal och ett svagare bete generellt. Globala förändringar i jordbruksmarkens produktionsförmåga, exempelvis torrare klimat i delar av , kan leda till ökad lönsamhet i livsmedelsproduktion i fuktigare områden, som , särskilt mot bakgrund av längre växtsäsong. Detta kan radikalt förändra markanvändningen i exempelvis jordbruksbygder med låg lönsamhet i jordbruksproduktion. Sammanfattning: att bedöma effekter av klimatförändringar respektive människans nyttjande av naturen För att kunna göra rimliga förutsägelser om hur klimatförändringar kommer att påverka biologisk mångfald måste effekter av klimat och nyttjande analyseras integrerat, se figuren nedan. Scenarier för ändrat nyttjande måste i sin tur tas fram genom samarbete mellan olika samhälls- och forskningssektorer, och genom att beakta hur olika regioner kommer att påverkas av klimatförändringarna. Det är viktigt att, innan anpassningsåtgärder utförs, ha preciserat olika alternativa åtgärder och värderat dem med avseende på bl.a. ekonomi, sociala konsekvenser och biologisk mångfald. Samband mellan klimatförändringar, nyttjande av naturresurser och biologisk mångfald Biologisk mångfald Nyttjande av naturresurser Ändrat nyttjande av Klimatförändringar naturresurser Beslut och styrmedel Bilaga B 30 SOU 2007:60 34 Nyttjande av naturresurser bestämmer i stor utsträckning dagens status för biologisk mångfald. Ändrat nyttjande anpassat till ett förändrat klimat, har diskuterats i det föregående. Notera att vårt val av framtida nyttjande har stor betydelse för vilka klimatförändringarna blir, och att våra möjligheter till olika framtida nyttjandeformer till stor del beror av hur vi hanterar ekosystemens biologiska mångfald. Att göra: Det är angeläget att kategorisera olika aspekter på biologisk mångfald i termer av hur de påverkas av klimatförändringar och nyttjande av naturresurser: 1. Påverkas starkt av klimatförändringar oavsett val av nyttjande (pil klimatförändringar biologisk mångfald). Påverkas förhållandevis lite av klimatförändringar jämfört med nyttjande och nyttjandet förväntas inte förändras (pil nyttjande biologisk mångfald). Klimatpåverkan förstärks av förväntade förändringar i nyttjande (pil ändrat nyttjande biologisk mångfald). Klimatpåverkan motverkas av förväntade förändringar i nyttjande (pil ändrat nyttjande biologisk mångfald) 5. Klimatpåverkan kan motverkas genom val av viss markanvändning (pil ändrat nyttjande biologisk mångfald) 6. Klimatpåverkan erbjuder möjligheter att med rätt skötsel/markanvändning förbättra situationen för viss hotad biologisk mångfald (pil ändrat nyttjande biologisk mångfald) Den första kategorin innehåller aspekter på biologisk mångfald för vilka vi inte kan välja/påverka klimateffekterna, medan kategorierna 3 till 5 omfattar aspekter för vilka vi kan det. Den andra kategorin omfattar biologisk mångfald för vilken klimatförändringar kan förväntas få mindre betydelse. Med aspekter avses här exempelvis biotoper, strukturer, processer och arter. Utvärderingen kan göras exempelvis organismgruppsvis, biotopvis eller regionvis. Hotad (och förväntat ) biologisk mångfald prioriteras. SOU 2007:60 Bilaga B 30 35 Att kombinera olika slags kunskap för att bedöma effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald Biologisk mångfald – en kombination av rumsliga skalor Biologisk mångfald i ett landskap består, förenklat, av: 1. Mosaiken av biotoper i landskapet 2. Biotopernas innehåll av strukturer (livsmiljöer för arter inom biotopen) 3. Landskapets innehåll av icke-biotopknutna strukturer (utspridda livsmiljöer) 4. De populationer som utnyttjar strukturerna i biotoperna och i landskapet 5. De populationer som utnyttjar biotoper som helhet (eller komplex av biotoper), dvs. utan att vara knutna till specifika biotopstrukturer 6. De populationer som utnyttjar landskapet som helhet, dvs. utan att vara knutna till specifika biotoper 7. De grundläggande förhållanden som tillsammans med 8 skapar förutsättningar för 16 ovan, exempelvis temperatur, humiditet, topografi, jordmån/berggrund, biogeografiskt läge (bestämmer bl.a. tillgänglig artpool). Bilaga B 30 SOU 2007:60 36 8. Ekologiska processer som tillsammans med 7 skapar förutsättningar för 16 ovan, både abiotiska (t.ex. torka, översvämning, vind, skred, brand, markanvändning) och biotiska (t.ex. herbivori, predation, nedbrytning, symbios, konkurrens). Punkterna 13 innefattar således de element som en stor del av landskapets populationer lever på. Punkterna 46 innefattar landskapets innehåll av populationer, vilka vanligtvis kan hänföras till arter, men ibland till lägre taxa eller ekotyper (utöver sådan inomartsvariation har genetisk variation utelämnats i beskrivningen). Vilka arter som faller under respektive punkt 46 beror till största delen av arternas storlek och rörlighet. En avsevärd del av ett landskaps biologiska mångfald kan dock sägas vara uppbyggd, så att säga, underifrån, av små arter som utnyttjar småskaliga livsmiljöer; dessa arter och livsmiljöer bygger i sin tur upp biotoper och mosaiken av biotoper bygger upp landskapet. Punkterna 78 innefattar motorn i ekosystemen och härvid är klimatet relaterat både till förhållanden (7) och processer (8). Det är här vi måste kunna koppla småskaliga processer och förhållanden till processer och förhållanden på biotopnivå, landskapsnivå och regional nivå. Först då kan vi använda regionala klimatdata för att förutsäga effekter på landskap, biotoper, biotopstrukturer och arter, d.v.s. på biologisk mångfald. Nedskalning av klimatdata, uppskalning av ekologiska data Globala klimatförändringar är en rumsligt storskalig process och det finns givetvis begränsningar för hur långt klimatmodeller kan skalas ned för att beskriva regionalt och lokalt klimat. Ur ekologisk synvinkel är det däremot ofta mycket lokala klimatförhållanden som påverkar arter och biotoper, för enskilda arter rentav mikroklimatet i en skala av . För att kunna användas i biologisk mångfald-sammanhang måste alltså klimatmodeller i möjligaste mån skalas ned beskriva vilka effekter mer storskaliga klimatförhållanden får för regional-, lokal- och mikroklimatet. Ekologens uppgift är att definiera sådana klimatrelaterade förhållanden och processer som är av avgörande betydelse för biologisk mångfald, dvs. att formulera behovet av klimatdata. Detta arbete är till stor del en fråga om att skala upp ekologisk kunskap. SOU 2007:60 Bilaga B 30 37 Att göra: Utan tvekan finns för vissa ekosystem åtskillig kunskap som skulle kunna bearbetas för att bli användbara i en dialog med klimatmodeller. Det är angeläget att komma igång med sådan bearbetning för att se hur långt den räcker och vilka typer av ny kunskap som behövs. Bearbetningsbehovet belyses närmare under följande punkter. Kunskap om populationer Populationsdata finns för en rad organismer, även om det finns stora brister för många taxonomiska grupper och ekosystem (t.ex. Menges 2000). Populationsmodeller beskriver hur en populations tillväxt, utdöenderisk etc. påverkas av olika studerade faktorer, exempelvis genetiska, demografiska, och faktorer relaterade till populationens omgivning, som mellanartsförhållanden, hävd, och klimatiska faktorer. Modellerna möjliggör analys av slumpmässig eller regelbunden variation i omgivningen. De kan ofta identifiera kritiska nyckefaktorer och kvantitativa tröskelvärden. har populationernas omgivning manipulerats experimentellt, medan man i andra fall har låtit variationen infinna sig spontant. När man väl har sett effekter av vissa förhållanden, kan populationstillväxt eller utdöenderisk modelleras under olika frekvens av dessa förhållanden. Olika parametrar kan studeras i förhållanden till varandra, exempelvis lokalklimatiska förhållanden i relation till hävd. Få populationsstudier har direkt analyserat klimatrelaterade faktorer, men i många fall skulle det kunna göras baserat på befintlig kunskap. Exempel på klimatrelaterade faktorer som förekommer i populationsstudier är torka, översvämning, brand, vinterklimat/övervintring och frekvens av exempelvis vindfällen (Menges 2000). Populationsstudier är sannolikt den typ av ekologiska studier som oftast behandlar effekter av klimatrelaterade förhållanden och processer. Detta är möjligt genom att populationsstudierna bygger på så detaljerade data över livsmiljöer och processer. Den lilla skalan är ett problem vad gäller att dra generella slutsatser. Avgörande för att kunna använda populationsdata i klimatsammanhang är (1) att kunna bedöma populationens/generella relevans för sin biotop och (2) att kunna relatera förhållanden och processer i populationens närmaste omgivning till förhållanden och processer i biotopen. Vidare uppskalning till landskap och region behandlas under nästa punkt, kunskap om naturtyper. Bilaga B 30 SOU 2007:60 38 Exempel Effekten av frekvens av olika väderleksförhållanden kan uppskattas, i exemplet nedan i en slumpmässig modell som visar betydelsen av sommartorka i förhållande till hävdmetoden. Ett annat sätt att indirekt bedöma effekter av klimatförändringar är att studera populationer i olika miljöer, i exemplet nedan på växtplatser med olika markfuktighet. Ett torrare klimat kan antas öka täckningen av torra växtplatser. 0 0.2 0.4 0.6 0.8 1 0 0.1 0.2 0.3 Probability of dry summers Prob . of extinction over 50 yrs. Grazing July-mowing Mowing & grazing Utdöenderisk under för fältgentiana i betesmark, under tre hävdformer och i relation till sannolikheten för sommar(juli)torka. 0 0.1 0.2 0.3 0.4 0.5 0.6 0.7 0.8 0.9 1 0 10 20 30 40 50 60 70 80 90 Grazing intensity (% reduction of veg. height) Probability of extinction over 35 years 0.25 0.25 0.10 0.05 0.10 0.05 Utdöenderisk under för fältgentiana i betesmark, under tre sannolikheter för sommartorka (0,05, 0,1, 0,25) i relation till betestrycket. Streckade linjer visar torr, heldragna frisk växtplats. SOU 2007:60 Bilaga B 30 39 Att göra: Gå igenom befintliga publicerade populationsstudier relevanta för svenska naturtyper och bedöm översiktligt studiernas generaliserbarhet. Sammanställ vilka klimatrelaterade parametrar som studerats och utvärdera möjligheterna att relatera parametrarna till biotopprocesser och klimatförändringar. Kunskap om naturtyper Som nämnts drivs och definieras varje naturtyp (biotop) till stor del av vissa avgörande förhållanden och processer. Dessa skapar förutsättningar för arter vilka genom återkoppling i sin tur påverkar förhållanden och processer i biotopen. Även om många populationer reagerar på förhållanden och processer i mycket liten rumslig skala (mark, enstaka träd, grenar, lågor, stenar etc.) är denna småskaliga påverkan vanligen resultatet av förhållanden och processer i större skala. Vissa processer försiggår inom biotoper relativt oberoende av förhållandena i landskapet som helhet (exempelvis bete i en betesmark). Andra beror tydligt av förhållanden, ofta relaterade till klimat, i hela landskapet. I vissa fall kan man också se hur förhållanden i en biotop påverkar en annan (exempelvis renbete, där betestillgången i en biotop påverkar betestrycket i en annan). Förhållandet mellan processer, strukturer och arter i naturtyper har inte sammanställts annat än i enstaka fall (t.ex. m.fl. 2005), och det rör sig då vanligen om kvalitativa förhållanden, d.v.s. vilka faktorer som påverkar biologisk mångfald i en biotop och i vilken riktning. Storleksordningen av påverkan är troligen svår att bedöma, men en kvalitativ bedömning ger ett bra underlag för att påvisa kunskapsbehov beträffande exempelvis kritiska tröskelvärden för vissa klimatrelaterade parametrar. Kvalitativ beskrivning av olika naturtyper är också nödvändig för att kunna utnyttja populationsdata på det sätt som diskuterats ovan. Exempel: Fjällhed Fjällheden är fjällens vanligaste biotop och förekommer överallt där det är tillräckligt vindexponerat och tillräckligt små snömängder för att en ojämn snöfördelning skall uppkomma, alltså en mosaik av vindblottor, läsidor och snölegor. Fjällhed finns därför från lågalpint och ett gott stycke upp i mellanalpint bälte. På silikatmark är den en av fjällens artfattigaste biotoper, medan den på kalkmark blir en av de artrikaste. En typisk art i kalkhed är fjällsippan, Dryas octopetala, och Bilaga B 30 SOU 2007:60 40 kalkfjällheden kallas ofta Dryas-hed. Artsammansättningen på båda jordarterna varierar med altituden. Vindblotte-läside-snölege-mosaiken beror på snöns fördelning (från m.fl. under publicering) (pil 1 i schemat nedan) i kombination med kyla, isdrev etc. ovan snön (1a). Vindblottor finns främst på små höjder på fjällheden, där snön lätt blåser av. Större snölegor betraktas ofta som en egen biotop (1). Snötäckningen och graden av fastfrysning påverkar betet av gnagare (2), vilket har stor betydelse för fördelningen mellan olika ris och örter. Omvänt påverkas snötäckningen i viss mån av betet, eftersom nerbetad vegetation inte kan hålla kvar snön (2). Vindblottor skapas också av att läsidornas risvegetation direkt skadas och trängs tillbaka av bete (3) och tramp (4). Tramp är en störningsfaktor som alltid följer med renbete (5), men inte med gnagarbete. Hårt tramp bidrar till att skapa markblottor utan vegetation av kärlväxter (6), men markblottor på kalk är ofta rika på lavar och mossor. Markblottor är ett naturligt inslag i vindblotte-läsidemosaiken (7), och kan i princip ses som en särskilt utpräglad vindblotta. Snötäckningen påverkar inte bara hur skyddad vegetationen är för det bistra vinterklimatet, utan även vattentillgången (8). Vattentillgången är i sin tur en viktig faktor för fjällhedens vegetation, framför allt för vindblottor (torra) och snölegor (fuktiga, 9). På vissa jordar, nedanför snölegor etc, kan sipperkärr bildas om vattentillgången är god (10). Sipperkärret är en slags våtmarksbiotop utan torvbildning, och den är ofta ett karaktäristiskt inslag i fjällheden. Längst ner i lågalpint bälte förekommer även torvbildande våtmarker (myrar), i kalkområden i form av rikkärr (10). Kraftigt tramp kan i enstaka fall orsaka att vatten leds bort från våtmarksbiotoper, exempelvis genom att stigar fungerar som diken (11). Vattentillgången har betydelse för flytjords- och frysrörelser i markytan, i sin tur en viktig vegetationstypbildande process (15). SOU 2007:60 Bilaga B 30 41 Processer, strukturer och artgrupper i fjällhed (svart text) och fjällgräsmark (svart + röd text). Exempel: i fjällen Till skillnad från fjällheden är fjällgräsmarken, som vi definierar den, till största delen snötäckt . Vi avser alltså som biotop, inte som vegetationstyp (både vindblottor och läsidor kan vara gräsdominerade). Ofta finns inslag av vindblottor och vindblottesnölege-läside-mosaik på högre partier. Där sådana inslag av fjällhed förekommer, fungerar den som tidigare beskrivits och illustrerats i schemat ovan. Eftersom gräsmarken är snöskyddad kan högörter och buskar utan vidare överleva där. I fjällgräsmarken tillkommer därför ett par 6 3 Obeskogad mark Öppenmarks-fåglar Kärlväxter, lavar, mossor, fjärilar, Grässvål/högört/ ris/busk-mosaik Tramp 12 (Kalk)fjällhed & (Kalk)Bete Vattentillgång Markblottor Snötäckning Lavar, mossor Läsida/, vindblotta/ snölega-mosaik Kärlväxter, lavar, mossor, skalbaggar Viktigaste artgrupper Struktur/ Biotop Process Substrat 1 2 4 1 5 7 8 9 9 11 10 Rikkärr Sipperkärr Snölega 13 14 Stress & störning ovan snön 1a Tjäle, flytjords och frysrörelser Vegetationstyp Kärlväxter, lavar, mossor, skalbaggar 15 Bilaga B 30 SOU 2007:60 42 tydliga strukturer relaterade till igenväxning (rött i schemat ovan). Balansen mellan grässvål (lågörtvegetation), högörtvegetation och busksnår bestäms troligen till stor del av betet, som vegetationen i sin tur styr var renarna främst betar (12). Vid tillräckligt hårt bete, eller efter perioder med mycket hårt bete, bildas en artrik grässvål, särskilt på kalk. Biotopen liknar låglandets naturbetesmarker. Vid svagare bete eller den utan bete, ersätts grässvålen på fuktig mark med högörter, som i sin tur ersätts av videsnår. På torrare eller fattigare mark är högörtvegetation ovanlig och där ersätts grässvålen vid svagt bete av risvegetation (exempelvis fjällen och dvärgbjörk) som med tiden kan utvecklas till enbusksnår. Även gnagarbetet påverkar vegetationen och snöförhållandena , exempelvis förekomsten av subnivalt rum, är viktiga för betet under snön (2). Även trampet har stor betydelse för denna mosaik, kanske särskilt för fördelningen mellan ris och grässvål (13). När en ung fjällbjörk når över det skyddande snötäcket skadas knoppar och kvistar av isdrev och kyla. Om den å andra sidan lyckas överleva denna kritiska höjd och få kronan över isdrevet, kan fjällbjörken etablera sig långt ovanför skogsgränsen. Det är därför möjligt att betet är en avgörande faktor för att hålla fjällgräsmarken trädfri (14). Snötäcket gör också att gräsmarken blir betydligt fuktigare än heden, med ett större inslag av kärr, och till fuktigheten bidrar också ofta stora snölegor (10). Exempel: Fjällbjörkskog Även fjällbjörkskogen (se figur 5) är snöskyddad och betet bidrar, på samma sätt som beskrivits för gräsmarken, till att påverka skogsgränsen (1) och förhållandet mellan grässvål, högörtvegetation, ris- och buskvegetation (2). Betet utgörs av renbete och gnagarbete sommar- och . Betet påverkar således vegetationen, men vegetationen påverkar betet (2). Exempelvis blir renbetestrycket svagare när videbusksnår breder ut sig genom att renarna söker sig till andra marker. hade också det traditionella fäbodbruket stor betydelse för vegetationens sammansättning och vice versa i fjällbjörkskogen (2a). Lokalt har fäbodbruket också påverkat skogsgränsen (2b). Fäbodbruket hade förr stor utbredning i många fjälldalar men saknas nästan helt (grå pilar och boxar). Betet i fjällbjörkskog är, och har varit dynamiskt och samspelar därmed med naturliga successionsprocesser. består vegetationen i stora områden av olika igenväxningssuccessioner (3). Vid svagt bete i öppna ytor i ängsbjörkskog övergår grässvål i låg- eller högörtvegetation som i sin tur ersätts av videbusksnår och slutligen sluten ängsbjörkskog. I hedbjörkskog går successionen via risvegetation och enbusksnår. Bete kan inte på egen hand öppna fjällbjörkskogen men bete påverkar igenväxningen när gläntorna (eller skogsgränsen) väl finns där (4). Hårt ren- eller boskapsbete kan däremot trycka tillbaka videbusksnår. En vanlig orsak till dagens igenväxning i odlingsdalarnas SOU 2007:60 Bilaga B 30 43 närhet är upphört fäbodbruk (5). Igenväxning i fjällbjörkskog är också en helt naturlig process, till följd av tidigare fjällbjörkmätarangrepp eller snöskador (6). Det traditionella fäbodbruket skapade således öppningar i skogen, vilket i sin tur gav ett antal viktiga biotopstrukturer (grå pilar). Vissa av dessa strukturer, som slåtterkärr, slagen björkskog, skottskog etc., kan betraktas som egna biotoper. Slåttermarken är försvunnen, och även i naturliga rikkärr märks en tydlig igenväxning (7) som i viss mån hålls emot av renbete (8). skapas gläntor i fjällbjörkskogen nästan enbart av naturliga processer, som snöskred och liknande samt fjällbjörkmätarangrepp (9). Dessa processer är också viktiga för skapandet av död ved (10). Skredprocesser drivs av tyngdlagen (11) i kombination med snöförhållanden och avblåsning på högre belägna fjällhedar (12). Därför blir skredskador särskilt vanliga under branter i trädgränsen (11), längs fjällbäckar med snöslasklaviner etc. (13). Till schemat kunde också läggas olika slags modern mänsklig påverkan, vilken lokalt har påverkat fjällbjörkskogen. Exempelvis skapas gläntor i fjällbjörkskog genom skidturismen. Den orsakar också, tillsammans med terrängkörning, dränering av kärr. Det är dåligt känt hur sådana antropogena biotopstrukturer utnyttjas av arter. Exempelvis är spår och nerfarter vanligen alltför störda för att utveckla naturlig vegetation , men det har inte studerats i vad mån sådana öppningar gynnar exempelvis vissa exponeringskrävande artgrupper knutna till ved, eller kan fungera som ersättningsmiljöer för exempelvis fåglar som behöver öppna ytor i fjällbjörkskogen. Figur nästa sida: Processer strukturer och artgrupper i fjällbjörkskog Bilaga B 30 SOU 2007:60 44 Lavar , mossor , skalbaggar Lavar , skalbaggar Fjällbjörkskog Öppenmarksfåglar , fjärilar Kärlväxter , lavar, mossor, fjärilar , Kärlväxter, lavar, mossor , fjärilar , Lavar , mossor , skalbaggar Biotoper på kalfjället Upphörd fäbodhävd succession Öppna ( rik)kärr, slåtterkärr etc , sälg et c Mätarangrepp Snöskador Död ved Gläntor m . grässvål/ört Exponerade substrat : ved, sten , jord etc Viktigaste artgrupper Struktur/ Substrat Process Biotop Skogsgräns Grässvål/låg/högört/ ris/busk-mosaik Bete & tramp Traditionell fäbodhävd i fjällbjörkskog Vattendrag i fjällbjörkskog 2 1 3 5 4 6 2a 4 Slåttermark i skog , skottskog, stubbskottäng etc 7 8 9 9 10 11 13 2b 12 SOU 2007:60 Bilaga B 30 45 Att göra: Gå igenom svenska naturtyper, exempelvis enligt klassificeringen i Natura , på liknande sätt som beskrivits ovan för tre fjällbiotoper. Identifiera de avgörande processerna och förhållandena och bedöm deras relation till klimat och klimatförändringar, exempelvis genom att formulera frågor till klimatforskare. Bedöm även biotopers eventuella beroende av varandra samt identifiera behov av ny kunskap, kvalitativ och kvantitativ. Analysen görs lämpligen genom att kombinera biotopkunskap med kunskap om biotoptypiska arters krav. Kunskap om utbredningsgränser Flera studier har påvisat en förväntad spridning av arter norrut och uppåt i altitud. Utbredningsgränser för arter i nord-sydlig, oceanisk-kontinentel, kustnära-alpin etc. riktning ger allmänt en möjlighet till deskriptiva studier som kan användas till att förutsäga förändringar. En svårighet med sådana analyser är att jämföra kolonisationsmöjligheter i dagens landskap med kolonisationsmöjligheterna då dagens utbredningsgränser en gång etablerades. (Linkowski & 2002, Edenhamn m.fl. 1999). Sannolikt måste också spridningsvägar (funktionella och strukturella) jämföras på samma sätt. Man kan lätt överskatta arters spridningsförmåga om man baserar bedömningen på deras fragmenterade utbredning. Exempel Exempel: Det är möjligt att många av jordbrukslandskapets arter spritt sig till sina nuvarande områden med människans hjälp i det traditionella jordbrukslandskapet. Isåfall har de inte heller möjlighet att själva sprida sig i nödvändig omfattning. Omvänt torde många skogsarter haft helt andra spridningsmöjligheter innan produktionsskogsbruket omvandlade skogslandskapet.