sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — Idrott och hälsa finns, och kommer med all sannolikhet att finnas kvar, på alla gymnasie- skolans program. De estetiska och praktiska ämnena ställer alla särskilda krav på lärarna i fråga om till exempel konstnärlig skicklighet, hantverks- skicklighet eller god fysik och intresse för idrott och hälsa. De kräver också, på olika sätt, kunskaper i arbetsmiljö, säkerhet, ergo- nomi och innebär materiel- och lokalansvar. På detta sätt är likheten större med yrkeslärarna än med andra lärarkatego- rier. De studerande kan, liksom ämneslärare i övrigt,TPF52FPT i första hand antas vara intresserade av att undervisa i sina respektive ämnen. Utifrån tanken att lärare ska vara specialister, kan sägas att specia- listkompetensen för denna kategori ligger i den specifika ämnes- kompetensen. Dessa ämneslärare föreslås, i motsats till andra ämneslärare, kunna verka i hela , gymnasieskolan och vuxenutbild- ningen. De särskilda förutsättningar som gäller för dessa ämnen gör det olämpligt att grundlärarna får utbildning i något eller flera av dessa ämnen. Det är också av rena utrymmesskäl svårt att bereda ämnena plats i grundlärarutbildningen. 52TP PT Jämför LR:s enkätundersökning : Varför blir man lärare som visar att lärar- studerande inriktade på de yngre åren i första hand är intresserade av att arbeta med barn, medan lärarstuderande inriktade och gymnasieskolan i första hand är intresserade av att undervisa i sina ämnen. (2008). Vem blir vad – och varför? En jämförande studie av nybörjarstudenter på jurist-, lärar-, läkar- och socionom- programmen. Kompetensbehov för blivande lärare prognos (2008) visar att rekryteringsbehovet av lärare i praktiska och estetiska ämnen är stort . Detta gäller i synnerhet årskurs 7–9, och i särskild synner- het slöjd där medelåldern bland lärarna är . I avsnitt 4.1.2 nedan görs en konsekvensanalys av samexistensen av lärare i dessa ämnen med kompetens för ett eller två ämnen. Lärare i estetiska ämnen har en bredare arbetsmarknad än enbart grund- och gymnasieskola. De behövs även i (som i de flesta fall är ett kommunalt åtagande). Många fristående skolor har en estetisk eller idrottslig profil och studieförbunden ger många kurser på det estetiska området. De estetiska lärarna kan också i större utsträckning än andra lärare axla det övergripande kulturella ansvar skolan har. I många sammanhang framförs vikten av att barn och ungdomar får möta estetisk verksamhet i olika former.TPF53FPT Bero- ende på inriktning är personer med lärarutbildning i estetiska ämnen användbara i pedagogiska funktioner i såväl museivärlden som vid scenkonstnärliga eller musikaliska institutioner och inom den så kallade upplevelseindustrin. Lärarna behöver utbildning på följande tre områden: -estetisk didaktik (för att kunna undervisa och bedöma utifrån de särskilda förutsättningar som gäller för dessa ämnen) -estetisk teori (för att kunna undervisa i den teoretiska delen av ämnena) -egen konstnärlig produktion (för att kunna förevisa och inspi- rera i olika tekniker). Lärarna i de estetiska ämnena behöver kunna få träning i sin respektive konstart, men till skillnad från studenter på konstnärliga utbildningar behöver de lärarstuderandes studier vara styrda så att de olika områdena ovan täcks in. Den egna konstnärliga utveck- lingen ska för de lärarstuderande inte vara ett självändamål, utan ett medel för att nå högre kvalitet och legitimitet i undervisningen. Slutligen bör utrymme för en fördjupning finnas i de estetiska lärarnas utbildning. Denna kan utgöras av examensarbetet, men kan behöva förstärkas av kurser inom ramen för fördjupningen. Det främsta skälet till fördjupningsmöjligheten för lärarna i estetiska ämnen är att gymnasieskolans estetiska program har ett flertal olika specialiseringar inom respektive konstart. 53TP PT (2006). Bamford, the wow factor. Kompetensbehov för blivande lärare Bildämnet i har ett mycket brett uppdrag. Eleverna ska dels kunna framställa egna bilder och former med hjälp av olika redskap och tekniker, dels kunna tolka och använda bilder. De ska dessutom få grundläggande konstvetenskapliga kunskaper. Läro- planens formuleringar är inte helt olika dem som används i beskrivningen av svenskämnet och dess flerdimensionella uppdrag. Detta ställer stora krav på lärarna och deras utbildning. I denna behöver ingå träning i egen bild- och formkonstnärlig produktion. Denna behöver ske i olika tekniker, inte enbart den eller dem som den studerande kan ha ägnat sig åt på egen hand eller i annat sam- manhang tidigare. Bildlärarstuderande behöver få djupa kunskaper i bildämnets didaktik. Dessa ska ta hänsyn till ämnets alla delar och dessutom beakta att lärarna kommer att verka i ett brett åldersspann och i flera olika skol- och verksamhetsformer. Det ska vara möjligt att förlägga delar av VFU:n utanför skolan, exempelvis på museer eller inom . Kurser i konstvetenskap, såväl historiska som bild- och form- analytiska, är nödvändiga inslag i bildlärarutbildningen. I vilken utsträckning lärarstuderande bör läsa allmänna kurser i ämnet, eller särskilt anpassade kurser, bör kunna avgöras lokalt. kursplan för musik fäster stor vikt vid att eleverna ska kunna ägna sig åt eget musicerande. Detta ska dock inte enbart förstås som sång och instrument, utan också friare uttryckssätt och användande av IT. Musikämnet ska skapa förståelse för musikens betydelse såväl i dagens samhälle som historiskt sett och i andra kulturer. Det är väsentligt att ämnet inte gör en uppdelning mellan producenter och konsumenter av musik, utan visar på att alla på något sätt kan producera och få tillgång till musik. Musiklärarstuderande behöver således få djupa kunskaper i musikdidaktik och musikvetenskap, med inriktning både på musikhistorien och på nutida och IT-anknutna musikformer. Kun- skaper om musik i andra kulturer, liksom om musikens betydelse för barn och unga, är nödvändiga. Kompetensbehov för blivande lärare För att musiklärarna ska kunna uppfylla läroplanens förvänt- ningar på undervisning i instrument och sång krävs att utbild- ningen ger generell övning i musicerande, enskilt och i grupp. Inom , liksom på musikgrenen av gymnasieskolans estetiska program, behövs lärare med mer djupgående färdigheter på enskilda instrument. Bland annat på grund av detta är det nödvändigt att lämna utrymme för individuell specialisering inom utbildningen av blivande musiklärare. och dramatik, med flera scenkonstnärliga ämnen, finns inte som obligatoriska ämnen i . I gymnasieskolan finns de såväl på estetiska programmet som i form av individuellt val på många håll. Riksrekryterande utbildningar med inriktning på dessa ämnen finns dock på flera håll i landet.TPF54FPT Dans- och dramapedago- ger har också länge utbildats för verksamhet såväl inom skolan och vuxenutbildningen som den scenkonstnärliga världen. Dessa utbildningar har inte varit delar av lärarutbildningen. Utredningen fördjupar sig inte i dessa utbildningars specificitet och eventuella skillnader i förhållande till lärarutbildningen, men konstaterar att dans och dramatik, med anknutna ämnen och kurser, finns i skolan och därför behöver utbildade lärare. Sannolikt är många av de personer som undervisar i ämnena formellt obehöriga, och denna situation skulle kunna avhjälpas om ämneslärarutbildningen med inriktning på estetiska ämnen också inrymde dans och drama- tik. Textilslöjd och trä- och metallslöjd är obligatoriska ämnen i grund- skolan med högre timtal än bild och musik. Trots den synbara olikheten mellan de två slöjdämnena har de en gemensam kursplan. Denna kursplan ger uttryck för slöjdämnena som ämnen i gräns- landet mellan estetiska och praktiska ämnen. De har dels en prak- tisk och vardagsnära dimension då de ger kunskaper och färdig- heter som alla har behov av, dels en estetisk och personlighets- 54TP PT (U 2008:02) har i uppdrag att stärka förutsättningarna för dans- utbildning i . Kompetensbehov för blivande lärare utvecklande dimension, där eleven ska kunna uppöva såväl sitt sinne för form och material som tilltron till den egna förmågan. Kursplanen ger också ämnena ett brett och teoretiskt perspek- tiv, då frågor om kulturarv, hantverkstraditioner, resursanvändning och matematiska tillämpningar har förts in. I både ämnesbeskriv- ningen och bedömningskriterierna betonas elevens arbetsprocess. Eleven ska också kunna göra och motivera personliga estetiska, etiska och funktionella ställningstaganden. Utbildningen ska täcka in dessa dimensioner och behöver där- för, liksom för ovanstående estetiska ämnen, bereda plats för såväl själva tekniken – textil eller trä och metall – som de mer över- gripande teoretiska delarna. Didaktiken är självklart central. Hem- och konsumentkunskap (tidigare hemkunskap) är ett obli- gatoriskt ämne i , om än med ett ganska modest timtal (). Det ska enligt kursplanen innehålla kunskaper för livet i hem och familj, vilket mer i detalj betyder såväl praktiska färdigheter som matlagning och andra hushållsgöromål, men också kunskaper om konsumentfrågor, vardagsekonomi, miljöpåverkan och reklamens betydelse. Liksom för slöjdämnena betonas själva processen i de uppgifter eleverna får, och betydelsen av samarbete för att gemensamt lösa uppgifter. Värdefrågor som jämställdhet och mångfald kan naturligt integreras i undervisningen. Ämneslärare i hem- och konsumentkunskap behöver få en gedi- gen didaktisk kompetens utifrån ämnets speciella förutsättningar. De behöver få träning i de praktiska delarna av ämnet som inne- fattar bland annat matlagning. Det teoretiska inslaget är omfat- tande och behöver innehålla delar från ett flertal vetenskapliga områden som ekonomi, miljö, måltidskunskap, kulturhistoria och masskommunikation. Hur dessa delar kan föras samman till en vetenskapligt grundad utbildning av hög kvalitet får sägas vara de enskilda lärarutbildningarnas ansvar. Kompetensbehov för blivande lärare Idrott och hälsa finns i hela och på alla gymnasie- program. Ämnet förekommer däremot knappast alls inom vuxen- utbildningen. I läroplan ges ämnet ett brett uppdrag. Eleverna ska ges ett bestående intresse för motion och stimuleras att leka och idrotta. Simning och dans ingår vidare i ämnet. Eleverna ska också få beredskap att handla i olika nödsituationer, även i vattnet. De ska få kännedom om idrottens och friluftslivets historia och vad som utvecklar god hälsa. Dessutom finns en fostransdimension som innefattar att stödja barns fysiska, psykiska och sociala för- måga, samt deras självbild och samarbetsförmåga. Eleverna ska uppmärksammas på missförhållanden inom idrotten och riskerna med en överdriven kroppsfixering. menar att ämnet har två syften: att ge eleverna regelbunden motion och att ge dem kunskaper om vikten av att motionera och sköta sin hälsa. På särskilt de yrkesförbere- dande programmen bör ämnet också innehålla ergonomi. Kurser i specialidrott ska kunna finnas som individuellt val. Det finns ett antal riksrekryterande idrottsutbildningar inom en mängd olika grenar. Utredningen föreslår inte någon särskild lärar- utbildning för de lärare som behövs på dessa utbildningar. Den specialkompetens som krävs kan i vissa fall erhållas genom att utrymme för individuell fördjupning ges inom idrottslärarutbild- ningen. Vanligare är dock sannolikt att dessa lärare rekryteras direkt från idrottsrörelsen, och då oftast har en gedigen tränar- bakgrund. För att kunna bli behöriga lärare torde det i så fall räcka med att de studerar den utbildningsvetenskapliga kärnan samt VFU. De kan i så fall jämföras med kategorin yrkeslärare för gym- nasieskolan. Utbildning av vuxna bedrivs inom ramen för ett antal verksamheter av skilda slag med olika behov av lärarkompetens. Till att börja med kan man konstatera att den största volymen utbildning av vuxna sker inom företag och myndigheter som olika former av intern- utbildning. är det inte vanligt att lärare arbetar inom detta Kompetensbehov för blivande lärare stora område, än mindre utbildas för att verka där. Utredningen kan konstatera att det här finns en stor marknad för lärarutbildade personer, och menar att det finns all anledning för lärarutbildning- arna att peka på denna arbetsmarknad, liksom för arbetsgivarna i fråga att överväga möjligheterna att rekrytera lärare. En sådan utveckling skulle, förutom att ge intressanta möjligheter för lärare att arbeta utanför skolan, kunna bidra till att höja lärarutbildning- ens status genom att visa att utbildningen ger en generell undervis- ningskompetens som är användbar i flera sammanhang. I väntan på en sådan utveckling verkar lärare som vuxenutbildare huvudsak- ligen inom följande verksamheter: Inom den kommunala vuxenutbildningen finns, ur ett lärarkom- petensperspektiv, tre huvudsakliga delar: -Grundläggande vuxenutbildning (grundvux). Lärarna undervisar här vuxna som inte har avslutad grundskola. Samtliga allmänna ämnen inom finns inom grundvux. Ämnena har egna kursplaner som delvis avviker från . De enskilda natur- och samhällsorienterande ämnena har egna kursplaner. -Gymnasial vuxenutbildning – allmänna ämnen. Samtliga ämnen inom gymnasieskolans nationella program ska kunna studeras inom komvux. Det finns inga särskilda kursplaner för vuxen- utbildningen, utan gymnasieskolans kursplaner gäller. -Gymnasial vuxenutbildning – yrkesinriktade ämnen samt påbyggnadsutbildningar. Komvux erbjuder såväl kurser från gymnasieskolans yrkesinriktade program som så kallade påbyggnadsutbildningar. Dessa täcker ett stort område med mer eller mindre direkt yrkesförberedande kurser för vuxna. 2007 fanns av kurserna inom fordonsområdet i vid mening, med utbildningar till såväl bussförare som trafikflygare. I övrigt fanns utbildningar till exempelvis barnskötare, dansare, sömmerska, ambulanssjukvårdare, internationell rörsvetsare eller underhållstekniker vid vindkraftverk. Läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) inkluderar kom- vux och anger särskilda uppgifter och mål för vuxenutbildningen. Kompetensbehov för blivande lärare Utbildningen ska ha elevernas tidigare utbildning och livserfaren- het som utgångspunkt. -öka elevernas förmåga att förstå, kritiskt granska och medverka i socialt, kulturellt och politiskt liv -utbilda vuxna för varierande arbetsuppgifter [och] medverka till arbetslivets förändring och bidra till full sysselsättning -tillgodose de vuxnas individuella önskemål om vidgade studie- och utbildningsmöjligheter och ge dem tillfälle att komplettera ungdomsutbildningen. Bortsett från dessa punkter kan man konstatera att särskild lärar- kompetens i princip inte behövs för komvux, utöver relevant ämneslärarexamen, men att ett vuxenpedagogiskt perspektiv med fördel kan anläggas på kärnkurserna. För grundvux kan grundlärare också komma ifråga när det gäller grundläggande språk- och mate- matikutveckling. Den särskilda vuxenutbildningen (särvux) är en egen frivillig skol- form som riktar sig till personer som har utvecklings- störning, autism eller autismliknande tillstånd, eller fått ett bety- dande och bestående begåvningsmässigt funktionshinder på grund av hjärnskada föranledd av yttre våld eller kroppslig sjukdom. Kursplaner finns dels för ett antal skolämnen (svenska, matematik, natur- och samhällsorienterande ämnen), dels för ämnen av speci- alpedagogisk karaktär som kommunikation och verklighets- uppfattning. Det är uppenbart att lärarna inom särvux behöver ha en gedigen specialpedagogisk kompetens. De behöver också ha lärarutbildning inom relevanta ämnen. Något behov av särskild utbildning inriktad på särvux finns dock inte, utan behovet av lärarkompetens kan till- godoses med speciallärare med relevant lärarutbildning i botten. Specialpedagoger kan också komma ifråga, förutsatt att de har utbildning för att arbeta direkt med elever. 55TP PT Punkterna anges här i något förkortad form. Kompetensbehov för blivande lärare Svenska för invandrare (sfi) Sfi-undervisningen riktar sig till personer som är folk- bokförda i och som inte kan svenska. Eftersom de stude- rande har väldigt olika förutsättningar är studierna organiserade i tre olika studievägar. var undervisningen gemensam, vilket gav mycket dåliga resultat. Den första studievägen är avsedd för analfabeter eller personer med kort utbildning, och ger en grundläggande kommunikationsförmåga. Den andra studievägen är avsedd för personer med kort utbildning men goda förutsättningar, eller personer med lång utbildning som av olika skäl behöver starta från en mer grundläggande nivå, exempelvis för att lära sig det latinska alfabetet. Den tredje studievägen är avsedd för personer med lång utbildning som kan studera intensivt. Studievägarna är påbyggbara och målet är att alla studerande ska erbjudas möjlighet att studera till den högsta nivån. Det behövs alltså olika slags lärarkompetens inom sfi, dels kom- petens att utbilda vuxna på en mycket grundläggande nivå, mot- svarande grundläggande vuxenutbildning eller lägre, dels kompe- tens att undervisa i svenska som främmande språk upp till en rela- tivt hög nivå. Med tanke på att sfi-lärarna ska kunna fungera även i små kommuner med skiftande behov krävs en bred utbildning. Alfabetisering av vuxna ställer till exempel särskilda krav på andra- språksdidaktiken. Sfi-lärarna som ska undervisa i svenska som andraspråk behöver nå minst samma nivå som ämneslärare i svenska eller svenska som andraspråk i årskurs 7–9, dvs. tre terminers studier. Sfi har en kursplan med mål och betygskriterier för de olika kurserna. Kursplanen kräver också att lärarna samverkar med andra aktörer, som arbetsförmedlare och studievägledare, för att anpassa utbildningen till de studerandes behov. Kursplanen ger inga konkreta innehållsliga riktlinjer som motiverar särskilda krav på lärarutbildningen, annat än att lärarna förväntas ha tillräckliga kun- skaper om det svenska arbetslivet och samhällssystemet för att kunna behandla texter på dessa områden och diskutera dem. Gedigna studier i svenska språket och litteraturen, liksom kunska- per i allmän språkvetenskap och andraspråksdidaktik, måste dock vara självklara delar av utbildningen för sfi-lärare. Interkulturell kompetens är också relevant och eftersträvansvärd. Kompetensbehov för blivande lärare Det finns nio studieförbundTPF56FPT som får statsbidrag, och som bedriver en mycket omfattande vuxenutbildningsverksamhet (2,3 miljoner deltagare ). Studieförbunden anlitas även av offentliga och privata arbetsgivare för olika typer av fortbildning. finns inga formella krav på lärarkompetens för cirkel- ledarna. Folkhögskolorna, som drivs av landsting, folkrörelser och andra organisationer har stor frihet att utforma sin verksamhet och följer ingen centralt fastställd läroplan. Med tanke på den stora variatio- nen av utbildningar och profiler vid folkhögskolorna är det svårt att identifiera lärarnas kompetensbehov. Denna utredning har inte heller i uppdrag att ta fram förslag på lärarutbildning för folk- högskolorna. Folkhögskollärare är den enda lärarkategori som har en egen yrkesexamen utanför den nuvarande lärarutbildningen. Utbild- ningen ger 60 högskolepoäng och finns bara vid univer- sitet. Kraven i examensordningen är mycket allmänt hållna, men innehåller bland annat praktik och kunskap om folkbildningsorga- nisationer. Utredningens syn på folkhögskollärarexamens framtid diskuteras i avsnitt 4.9.3 nedan. Kvalificerad yrkesutbildning (KY) KY är en eftergymnasial utbildningsform under statlig tillsyn som utformas i samverkan med arbetslivet. Utbildningarna är mellan ett och långa. anordnades 843 utbildningar inom ett antal olika branscher. En stor del av utbildningarna gavs inom data, ekonomi, handel och administration samt teknisk industri. En tredjedel av utbildningstiden ska ske på arbetsplatser. KY administreras och kvalitetssäkras av Myndigheten för kvali- ficerad yrkesutbildning. Myndigheten tillhandahåller exempel på utbildningsplaner och kvalitetssäkringsdokument, men har inte uppställt några krav för lärarkompetensen. Det är dock rimligt att 56TP PT ABF, Bilda, , Ibn Rushd, , , Sensus, Studie- främjandet och . Kompetensbehov för blivande lärare ur utredningens perspektiv jämställa lärare inom KY med lärare inom komvux. Slutsatsen av denna genomgång av vuxenutbildningens olika former är att dessa är alltför olika för att möjliggöra en specifik lärar- utbildning för vuxenutbildningen. Samtliga skolformer täcks av olika föreslagna inriktningar inom lärarutbildningen. Däremot är det viktigt att lärarutbildningarna pekar på att vuxenutbildningen finns som arbetsmarknad, och möjliggör VFU på detta fält. Utred- ningen vill också uppmärksamma behovet av forskning på det vuxenpedagogiska området, liksom möjligheterna för lärosäten, där sådan forskning redan bedrivs, att profilera sin lärarutbildning mot vuxenutbildning. 3.3.9Gymnasieskolan, lärare i yrkesämnen tillsatte regeringen en särskild utredning, utredningen om utbildning till yrkeslärare (2008:05), som fick i uppdrag att formulera behörighetsregler till yrkeslärarutbildningen. Denna utredning ska lämna sitt betänkande . Själva inne- hållet i yrkeslärarutbildningen kvarstår dock som en del av för- slagen i utredningen om en ny lärarutbildning. Flera analyserTPF57FPT har visat på den stora bristen på behöriga yrkes- lärare till gymnasieskolans yrkesinriktade program. Bristen är gene- rell, men gäller i synnerhet bygg-, fordon-, hantverks- och indu- striprogrammen och är en kombination av flera faktorer. Dels har själva programmen länge haft svårt att fylla sina platser, vilket lett till en allmän arbetskraftsbrist i branscherna i fråga, dels har yrkes- lärarutbildningen av olika skäl inte lyckats attrahera tillräckligt många studenter. Att skolorna alls lyckas besätta lärartjänsterna på vissa yrkes- program beror på en långt driven pragmatik. Många som anställs är 57TP PT Slutrapport från Rekryteringsdelegationen (2004), statistik från (rapport nr 199) och PM från (2007). Kompetensbehov för blivande lärare formellt obehöriga, vilket oftast innebär att de saknar lärarexamen men i värsta fall också kan innebära att de saknar relevant yrkes- erfarenhet. Ofta anställs personer som går lärarutbildning parallellt, och det förekommer även att instruktörer anställs utan lärar- befogenheter. Ett framtida lärarauktorisationssystem skulle sätta stopp för denna typ av lösningar som dessutom försvårar det lokala utvecklingsarbetet och samverkan med lärare i allmänna ämnen. Rekryteringsproblemen skulle dock då sannolikt bli akuta. Högskolans yrkeslärarutbildning är en tre terminer lång påbyggnadsutbildning som ger en lärarexamen om 180 högskole- poäng. Detta görs möjligt genom att examensordningen ställer krav på omfattande relevant yrkeserfarenhet och minst 90 högskole- poäng eller motsvarande utbildning. Det ankommer på hög- skolorna att validera den tidigare utbildningen som kan utgöras av akademiska studier eller av kunskap eller erfarenhet validerad till akademiska poäng. Här skiljer sig praxis mellan olika lärosäten, även om samarbetsprojektet lett till viss samordning och högre grad av samverkan med berörda branscher. Förklaringen till dagens konstruktion av yrkeslärarutbildningen finns i de strävanden efter jämlikhet mellan olika lärargrupper som ledde till att förkunskapskrav på minst tre terminers akademiska studier infördes. Ungefär minskade antalet sökande till yrkeslärarutbildningen drastiskt. 97 konstaterade att de höjda förkunskapskraven lett till rekryteringsproblem, men kommittén valde ändå att hålla fast vid kraven, bland annat med hänvisning till ett mer komplext yrkesliv med allmänt högre kompetenskrav. Eftersom 97 också före- slog ett för alla lärare gemensamt allmänt utbildningsområde (AUO) om tre terminer blev yrkeslärarutbildningen på papperet treårig. till mitten av var den hög- skoleförlagda yrkeslärarutbildningen ettårig, med ett särskilt studieekonomiskt stöd som möjliggjorde en mjukare övergång mellan yrkena. Kraven för antagning var grundläggande yrkes- utbildning och väl vitsordad yrkeserfarenhet.