sou · GWB3114 · 2008-12-01 00:00:00 — Flyktinghälsan ger följande rapport om den aktuella situationen: Perioden 16/10–8/12 2006 har sjuksköterska (3,5 tjänster) haft 142 patienter som sökt akut vård och 432 hälsoundersökningar har gjorts. Läkare (1,0) har haft 42 patienter som behövt akut sjukvård och 196 hälsoundersökningar. Dessa undersökningar är barn 0–. Kurator (0,75) har haft 46 nybesök. Kuratorn arbetar med ett projekt som heter (kvinnor i väntan) tillsammans med IM (individuell människohjälp). Detta kommer att starta . 6 kvinnor kommer att träffas i grupp . En stor grupp patienter kommer från och många har svåra upplevelser från hemlandet. Det betyder att allmäntillståndet är dåligt. En läkare på heltid är alldeles för lite eftersom läkaren måste ha till administration och för utbildning. Bostad och hälsa påverkar introduktion och språkinlärning Tillströmningen av nyanlända till fortsätter. Trångbodd- heten/hemlösheten är ett växande problem, som påverkar hälsan, som i sin tur påverkar introduktionsutbildningen och språkin- lärningen negativt. Ur integrationssynpunkt är detta en ohållbar situation. Avgörande för att språkinlärning inom sfi skall kunna ske är att deltagarna har tillgång till bostad enligt fastställda standardnormer. Fler personer hade med alla säkerhet klarat av något godkänt betyg om boendet inte varit ett problem. På grund av den ökande inflytt- ningen till är bostadssituationen för nyanlända flyktingar i alltför stor omfattning sådan att hälsan påverkas på ett sådant sätt att språkinlärning näst intill är omöjlig. Kontakter med utbildningsanordnarna av introduktion med sfi vittnar om förekomsten av oacceptabla bostadsförhållanden. Detta bekräftas från stadsdelarnas introduktionsenheter som uppger att situationen påverkar deltagare genom koncentrationssvårigheter, frånvaro och familjeproblem. Stadskontoret har gått ut med en förfrågan till utbildnings- anordnarna om de märker om boende- och hälsosituationen för deras deltagare påverkar studieresultaten negativt. Här följer ett utdrag från anordnas svar. deltar ca 1 500 personer i introduktionsutbildningar med sfi. I utbildningen för traumatiserade flyktingar som i samverkan med Röda Korset är det ca 20 st. (av 50) som bor på c/o adress, 7 har inte något boende alls, bor hos kompisar eller i någon bil. Ett stort antal av deltagarna bor väldigt trångt. Ett exempel: 8 personer i en tvåa. I utbildning för kortutbildade ( 190 deltagare) meddelar lärarna att de vid ett flertal tillfällen har träffat på deltagare med problem gällande sin bostadssituation. De har deltagare som har bott i bilen flera nätter, de har akut försökt hjälpa deltagare att få tak över huvudet, de har deltagare som bor med familjer i baracker där grann- arna har drogproblem och de har mängder med deltagare som är oerhört trångbodda. Dessa exempel på förhållanden är bara några av många. Natur- ligtvis påverkar det deras möjligheter att lära sig svenska. När tankarna är på annat håll och den kontinuerliga jakten på lägenhet tar studietid i anspråk så fördröjs absolut deras språkliga utveckling. Boendesituationen ger dem också en känsla av hopplöshet och brist på framtidstro, vilket naturligtvis också påverkar. Avbrott, flyttlass och sämre studieresultat än vad som annars hade varit fallet är inte ovanligt. Sammanfattningsvis kan man väl säga att brist på koncentration, brist på energi och motivation hög frånvaro och nedstämdhet alla är effekter vi kan se och de påverkar alla möjligheten till en snabbare progression. Kuratorn beskriver att boendesituationen är mycket svår för många av dem hon möter, vilket har en tydlig negativ inverkan på både psykosocial hälsa och förmåga till fokus på studier. Många barn- familjer klagar över trångboddhet och söker förtvivlat efter större bostad. består familjer av 8–10 personer och då är det trångt även om de lyckas få tag i en 5-rummare. Familjer erbjuds hotell- boende av medan de söker bostad. Där kan före- komma missbruk och våld nära inpå familjerna, då även gäster med denna typ av problematik är inhysta där. En del ensamstående personer, men ibland även barnfamiljer, vandrar runt mellan bekanta/landsmän dvs. bor i någons hem tills de måste flytta till någons annans. Det finns också ensamstående män som är hänvisade till härbärgen och, då dessa är fullbelagda, tvingas sova i bilen, på Centralen, i parker eller i källare. Risken för att bli rånad ökar i denna utsatthet. Kuratorn menar att denna trångboddhet samt hemlöshet utgör allvarliga hinder för integrationen i . En lärare beskriver att många av kursdeltagarna inte har någon bostad och tvingas flytta mellan olika vänners lägenheter. Detta kan pågå och påverkar självfallet studierna. Om man inte vet var och kanske t.o.m. om man kan sova , så är det ännu en orsak till att tankarna kanske inte direkt fokuserar på det svenska språket. Läraren har haft kursdeltagare som sovit i sina bilar och på golvet i lokaler, som inte haft möjlighet till att duscha, tvätta sina kläder eller laga mat. Vem skulle inte bli påverkad av detta? En administratör beskriver att denne har träffat och pratat med många av deltagarna på skolan, som säger att de bor hos släktingar eller vänner. Bor man hos släktingar så är det trångbott, man kan inte få lugn och ro att göra sina läxor på grund av småbarn med mera. Några deltagare har frågat om det är OK att sitta kvar på skolan och läsa, vilket de naturligtvis fått göra. För dem som bor hos vänner är situationen också svår, de får flytta runt, bo lite här och där, de får leva i kappsäck och det underlättar säkert inte för dem, när de ska göra sina hemuppgifter. Administratören har talat med deltagare som stått 8 månader i kö för en lägenhet, några har haft tur och fått en, men inte alla. Situationen är ohållbar för många deltagare och man kan ju bara föreställa sig så jobbigt det måste vara. En lärare menar att det är självklart att boendesituationen påverkar språkinlärningen hos kursdeltagarna. Läraren har elever som kom- mer och ber denne att hjälpa dem med att hitta någon bostad. På datalektioner söker de lediga lägenheter på nätet i stället för att fokusera på uppgiften de fått. är de inneboende hos någon bekant och det blir för trångt att bo där. Därför försöker de vara ute så gott de kan för att inte vara någon belastning för familjen. Resultatet blir att de inte kan ha lugn och ro för att kunna kon- centrera sig på sina studier. En lärare beskriver att deltagarnas boendesituation kommer ofta upp till diskussion i lärarens grupp. Flera deltagare har ingen egen bostad utan bor hos någon vän, vilket gör att de ofta klagar över att de inte kan koncentrera sig och studera hemma. Några deltagare flyttar runt hos olika vänner. Flera stycken kommer med jämna mellanrum och ber läraren om hjälp att fylla i bostadsansökningar. Det märks tydligt att de som inte har någon fast bostad är mer splittrade, okoncentrerade och oroliga och läraren är säker på att de skulle göra bättre ifrån sig i skolan om deras boendesituation var tryggare. En lärare har en deltagare som har beklagat sig över sin boende- situation. Han bor med sina två barn i ett rum utan eget kök. Situationen påverkar givetvis hans studier. En lärare har en deltagare som bor på Mosippan vid Valdemarsro. Deltagaren säger att han inte alls kan studera hemma. Grannar skriker och smutsar ner, el och telejack fungerar ej osv. Han känner sig mycket stressad över sin bostadssituation och detta påverkar honom mycket negativt psykiskt. Han kan inte finna ro för sig själv och sina framtidsutsikter. Det finns flera deltagare som bor inneboende hos vänner och känner sig inte nöjda med detta heller, av förståeliga skäl. Tre av de tio deltagarna på utbildning för syn- och hörselskadade har påtalat för skolan att de helt plötsligt stod utan bostad, varför skolans ledning försökte hjälpa till att lösa problemet. Ingen inom de olika kommunala instanser skolledningen kommit i kontakt med anser sig ha något ansvar för att handleda och hjälpa personer som hamnar i kritiska bostadssituationer. Detta gäller även personer med speciella behov såsom blinda, döva, gravt syn- eller hörselskadade som har än större svårigheter att själva lösa situationen. En extrem bostads- situation påverkar koncentration och inlärningstakt och förlänger i allra högsta grad tiden för sfi markant För de flyktingar som fått uppehållstillstånd genom den tillfälliga lagen har den långa väntetiden på tillstånd medfört att deras utbildningar och yrkeskunskaper i de flesta fall blivit mindre gång- bara på den svenska arbetsmarknaden. Därtill kommer de hälso- problem som ovan har beskrivits. Detta gör att dessa flyktingar har stora svårigheter att inom en rimlig tid kunna bli självförsörjande. Utrikesfödda har redan ett utsatt läge på den lokala arbets- marknaden i och var av de utrikesfödda i förvärvsarbetande. Trots en stark ekonomisk tillväxt i och med kraftigt minskad arbetslöshet som följd, så skapas ännu inte tillräckligt med arbetstillfällen. För gruppen nyanlända flyktingar och invandrare är det dessutom nödvändigt med förberedande eller kompletterande utbildning på såväl grundläggande som gymnasial nivå innan en anställning kan bli aktuell. När vuxenutbildningen kommer skäras ner pga. minskade statsbidrag kommer det främst drabba de nyanlända flyktingarna. De största nedskärningarna i vuxen- utbildning kommer ske inom den gymnasiala delen, vilket särskilt påverkar de personer som med smärre kompletteringar har möjlig- het att gå vidare till arbete, högskolestudier eller arbetsmarknads- utbildningar. Arbetsförmedlingens minskade resurser kommer medföra att förmedlingens olika åtgärdsinsatser kommer vara otill- räckliga för den grupp nyanlända flyktingar och invandrare som inte kan stå till arbetsmarknadens förfogande. Det finns dock behov att kunna genomföra insatser för nyanlända, t.ex. i form av Servicepatruller, en insatsmodell där den enskilde får lön i stället för att vara boende av bidrag. i flyktingmottagandet – förslag på nödvändiga åtgärder har tagit emot drygt 33 500 flyktingar och invandrare, varav 2 900 . har sedan slutet av 1990- talet tagit emot av de flyktingar som erhållit uppehållstillstånd i riket. har av rikets befolk- ning. Kommunen har således tagit emot drygt så många flyktingar som sin andel av befolkningen i riket. Omfattande insatser för att integrera dessa grupper har utvecklats, men den fortsatta anstormningen försvårar på ett avgörande sätt integrationsarbetet. De förslag till åtgärder som redovisas här är till stor del redan kända men förslagen förtjänar ändå lyftas fram eftersom det inte finns så många andra lösningar för att motverka den nuvarande krisen i flyktingmottagandet. Begränsningar måste göras i asylsökandes rätt att välja boende. Möjlighet bör dock finnas för make, maka eller barn till redan boende i en kommun att välja att vara inneboende hos kärn- familjen . Dessutom måste ekonomiska skapas incitament för de asyl- sökande som väljer bostadsort med tillgång till bostäder och möjlighet till arbete, även . Även kommuner som kan överväga att upplåta bostäder till asylsökande bör ges eko- nomiska fördelar för sitt åtagande. En förlängd planeringsperiod på individnivå efter beviljat uppe- hållstillstånd måste införas. Första folkbokföringen av en flykting skall göras av och ingen får skrivas ut från förrän man har fått ett förstahands- kontrakt på bostad. Om särskilda skäl föreligger för val av bosätt- ning kan andrahandskontrakt på bostad komma i fråga i det fall kontraktet varar och är godkänt av fastighets- ägare/hyresvärd. ansvar måste utökas och gälla fram till dess den första folkbokföringen kan göras i bostad med första- handskontrakt eller godkänt andrahandskontrakt oavsett hur som har förflutit efter kommunplaceringsdatum. Om inte fler kommuner trots full ekonomisk ersättning från staten frivilligt vill teckna avtal avseende ensamkommande barn och ungdomar måste det övervägas vilka former som erfordras för att säkerställa att samtliga kommuner de facto tar ett proportionerligt ansvar för dessa barn. Det är nödvändigt att reda ut ansvarsfrågorna och ersättnings- frågorna för de fall barnet blir myndigt innan ansökan om uppehållstillstånd slutligt prövats eller att det vid ålders- bestämning klargöra att den unge har uppnått myndighetsålder. För att förkorta flyktingars väg att etablera sig på den svenska arbetsmarknaden bör stads modell Servicepatruller prövas för gruppen flyktingar. Om erhåller kan minst 1 000 nyanlända flyktingar erbjudas anställning . Förutom att flyktingarnas möjligheter att få ett reguljärt arbete förbättras kommer deras livssituation i övrigt förändras. och måste arbeta aktivt för att få till stånd regionala överenskommelser om flyktingmottagning. Avsikten med sådana överenskommelser är att Integrations- verket samverkar med flera kommuner i flyktingmottagandet och utnyttjar de tillväxtmöjligheter som finns i en region. Om regionala överenskommelser inte är möjliga att få till stånd bör ändå arbeta aktivt för att teckna sam- verkansavtal med två eller tre kommuner involverade. Fler kommuner måste öppna för flyktingmottagande för att på så vis motverka koncentrationen av flyktingar till vissa kom- muner. De ekonomiska förutsättningarna för kommunernas flyk- tingmottagande måste förbättras. Någon form av stimulansbidrag till kommunerna utöver korrekt schablonersättning förordas. Staten måste dessutom utarbeta ersättningsmodeller för att täcka kostnaderna för introduktion med sfi och försörj- ningen av den stora grupp invandrare för vilken kommunerna inte får ersättning, till exempel vissa familjeåterföreningar m.m. Om inte förbättrade ekonomiska incitament öppnar för att fler kommuner tar emot flyktingar bör det övervägas vilka former som erfordras för att säkerställa att samtliga kommuner de facto tar emot flyktingar. stads nuvarande avtal med staten om flyktingmottagande bör omförhandlas. Avtalet måste bli ett myndighets- samverkande avtal med noga angivet de olika myndigheternas ansvar för nyanlända flyktingar. Avtalet måste också kopplas sam- man med stads nya lokala utvecklingsavtalet med staten. skall ta initiativ till att verkets bosättningshandläggare aktivt agerar så att asylsökande genast efter erhållande av uppehållstillstånd ges möjlighet till kommun- placering på en ort där det finns både tillgång till bostäder och möjlighet till arbete. Hemlöshetens sociala och ekonomiska konsekvenser i Förvaltningen har olika sammanhang signalerat att bostads- och hemlösheten kan komma att akut förvärras som effekt av den ökade anhöriginvandring som förutsetts. I rapporten till stadsdelsfullmäktige i befarades att trångboddheten ökar och att läget blir akut. Det kan medföra en ökning av antalet hemlösa barnfamiljer, brist på tillfälliga boenden och stora kostnader för stadsdelen. Effekterna som fördröjts av bl.a. förlängda handläggningstider hos ambassader och får nu allt större genomslag. För att i denna situation förmå tillgodose barnperspektivet och leva upp till målet att minska antalet hemlösa barn behövs en samlad strategi för bostadsförsörjningen i . Den problematik som aktualiseras är inte i första hand av familjesocial karaktär. Det handlar om effekter av en akut brist på bostäder i hela . En situation som bör föranleda ett helhets- grepp på kommunens bostadsplanering. sökte tjugofem hemlösa familjer med 52 barn bistånd hos i . Det är lika många som under hela . var 30 vuxna och 49 barn tillfälligt placerade på vandrarhem och hotell. Det ska jäm- föras med 24 vuxna och 17 barn vid mätningen . Med denna utveckling kan 50 till 60 barnfamiljer komma att söka stöd med att lösa en akut bostadssituation. Ökningen beror uteslutande på att familjer återförenats när en av föräldrarna – oftast mannen – beviljats uppehållstillstånd. Som ensamstående kunde denne vistas som inneboende, flytta runt och/ eller hyra en tillfällig övernattning då och då. Men vid familje- återförening blir situationen akut, bostadssituationen ohållbar och familjen tvingas vända sig till för att söka hjälp. beviljades 66 kommunplacerade (EBO) och 158 anhöriga uppehållstillstånd i . Utvecklingen i följer samma mönster som riket i övrigt. statistik bekräftar att färre uppehållstillstånd beviljas totalt sett. Men ärenden rörande anknytning (särskilt från ) ökar kraftigt. Antalet s.k. etablerade anknytningar har fyrdubblats jämfört med . Eftersom merparten av de flyktingar som beviljades uppehålls- tillstånd var (ensamstående) vuxna kan man utgå ifrån att anhöriginvandringen till och kommer att ligga på en fortsatt hög nivå åtminstone året ut. En typisk situation ur verkligheten är att det står en familj i vuxenenhetens väntrum. Mannen har vistats som inneboende i stadsdelen under asylhandläggningen. När tillstånden är beviljade kommer hustru och fem barn som anknytningsinvandrare. Inne- boendesituationen blir ohållbar och familjen ställs i kö till Mosippan. Men inga platser finns att tillgå på grund av pågående ombyggnad. Vandrarhemmen är likaså fullbelagda. Det enda till buds stående alternativet är att placera familjen på ett hotell i . Ett fåtal har ett andrahandskontrakt som löper ut varpå familjen saknar bostad. Det ska särskilt poängteras att fler- talet av de familjer som söker bistånd till boende inte har andra problem än att de saknar anställning och boendereferenser. Problemen är således inte av traditionell social karaktär. Det handlar om att det inte finns tillgång till bostäder i . Barnhälsovården i har – liksom i fallet Mosippan – anmält att barn som bor på vandrarhem far illa. Inte som en följd av problem i familjen utan på grund av bostadssituationen. För att känna sig trygga behöver barn ett hem. Annars blir fram- tiden osäker, oförutsägbar och otrygg. Familjen står för grund- tryggheten och omsorgen i barnens liv. Men när en fast bostad saknas uppstår effekter på hela familjens välbefinnande som i sin tur negativt påverkar föräldrarnas förutsättningar att erbjuda barnen detta känslomässiga stöd. Trots att alltid sätter barnens perspektiv i främsta rummet förmår man inte under nuvarande omständigheter fullt ut leva upp till intentionerna i . Än mindre att upp- fylla kommunfullmäktiges mål att minska antalet hem- lösa barn. Om trenden består finns på Malmös överhettade bostads- marknad risk för brist också på tillfälliga boenden med omfattande negativa sociala konsekvenser som följd. Härtill ökar kostnaderna och ger undanträngningseffekter när resurser måste tas i anspråk som annars kunnat användas till annan angelägen verksamhet. Dessa aspekter av hemlösheten utvecklas nedan. Stadsdelen förfogar över ett sextiotal lägenheter för andrahandsuthyrning och räknar med att tilldelas ytterligare ett tiotal från den kommungemensamma lägenhetsenheten. Andrahandsuthyrning är att föredra framför en andra bostads- marknad med påföljande risk för bestående negativa inlåsnings- effekter. Den grundläggande principen som utgår ifrån barn- perspektivet innebär alltid att familjen ska överta hyreskontraktet när så medges. Förvaltningens policy är därför restriktiv när det gäller särskilda fastigheter för hemlösa. Men när antalet nu ökar så påtagligt under- söks möjligheten att starta ett genomgångsboende i stadsdelens regi. Ett sådant boende kan inte ersätta en egen lägenhet men håller högre kvalitet än vandrarhem. Bedömningen är att bristen på tillfälliga boenden under Mosippans ombyggnad blir så omfattande att behov finns både av vandrarhem och av ett genomgångsboende. Den nu uppkomna situationen kan inte lösas enbart inom social- tjänstens ram. Inte heller av stadsdelarna var för sig. nuläget är att det finns behov av att hos kommunstyrelsen aktu- alisera behovet av en samlad strategi för bostadsförsörjningen i syfte att komma tillrätta med hemlöshetsproblematiken. Stadsdelen har haft ett underliggande underskott för hemlösheten om 5–. Det betyder att det täckts av över- skott i andra verksamheter och därmed inte varit synligt. När kostnaderna nu ökar kommer ett underskott att synliggöras som regleras först i anslutning till bokslut och överföring av resultat. Huvudregeln är att stadsdelsfullmäktiges verksamhet fullt ut ska inrymmas inom budget och att åtgärder ska vidtas för att uppnå balans när underskott prognostiseras. Kostnadsöverskridanden för hemlöshet regleras dock i en annan ordning som innebär undantag från huvudregeln. Kommun- fullmäktige beslutade (Bihang 139/2004): att från och med bokslutet jämförs stadsdelsfullmäktiges redovisade kostnader för hemlösa på hotell, härbärgen och i lägenheter med de medel som respektive stadsdel erhållit för hemlösa genom resursfördelningen, att stadsdelsfullmäktige ej behöver överföra av underskott hänförligt till att kostnaderna varit högre än resursfördelningen, och att ovanstående regel för underskottshantering av kostnaderna för hemlösa bokslut tillämpas upp till ett nollresultat för den totala budgeten exklusive ekonomiskt bistånd och års bokslut upp till ett överskott med . Behoven i stadsdelen är omfattande på många områden. De resurser som kommunfullmäktige ställt till förfogande behövs inom verk- samheten. Därmed finns inget ekonomiskt utrymme för att täcka upp det ökade underskottet för hemlösheten utöver den nivå på som faller under stadsdelsfullmäktiges budget- ansvar. Ökade kostnader för fler hemlösa barnfamiljer kommer dock att belasta resursutrymmet för annan verksamhet till denna del. Stadsdelsfullmäktige i föreslås besluta: att med beaktande av de budgetmässiga konsekvenserna godkänna rapporten att hos kommunstyrelsen aktualisera behovet av en samlad strategi för bostadsförsörjningen i syfte att varaktigt komma tillrätta med hemlöshetsproblematiken. Konsekvenser av befolkningsutvecklingen i jan– prognostiseras en ökning av befolkningen i med 99 personer. Totalt sett finns det inget som talar för någon påtaglig avvikelse från denna. Bedömningen är dock behäftad med ett ovanligt stort mått av osäkerhet. Snabba och påtagliga svängningar i folkmängd har snarare varit regel än undantag . När man betraktar förändringarna per åldergrupp blir bilden delvis en annan. Tendensen är att åldersgrupperna 1–och 20–inte når upp till prognostiserad nivå. Mönstret består också . Åldergruppen 6–minskar inte så mycket som prognos- tiserat. Avvikelsen balanseras dock av att ökningen i gruppen 13–inte når upp till prognos. Nettominskningen av antalet barn i åldrarna 6–kan därför komma att bli något mindre än förväntat. Mot bakgrund av de stora variationerna i folkmängd över tiden är det inte möjligt att med någon grad av precision förutse utvecklingen . Den demografiska utvecklingen i har medfört att planeringsosäkerheten allmänt sett har ökat. Inget tyder på att in- och utflyttningsmönstren i stadsdelen har förändrats. Antalet flyttare är i stort sett oförändrat med en tendens Vissa tecken tyder på att de interna omflyttningarna inom stadsdelen har blivit fler. kom 1 020 nyanlända till varav c:a hälften var flyktingar. Det är en minskning jämfört med när målgruppen uppgick till 1 179 personer. Av dessa var 571 flyktingar. För del har utvecklingen gått i motsatt riktning. Mellan och 2008 har antalet ökat från 231 till 304. förändrades bilden drastiskt när det gäller anhöriginvandringen. Av de 571 utomnordiska flyktingar som kom till hade 52 familjeanknytning. hade antalet minskat till 513. Men av dessa hade 310 familjeanknytning. 2 (5) Dessa underliggande förändringar beskriver bakgrunden till att bostads- och hemlöshetssituationen förvärrats generellt och att är särskilt utsatt. Mycket tyder på att nu nått den kritiska punkt när trångboddheten bromsar ned takten i befolkningstillväxten. Men om utvecklingen tillåts fortgå är risken stor att det sker till priset av en bestående trångboddhet i utsatta områden, ökad cirkulations- flyttning, allt fler hemlösa barnfamiljer och en förstärkt segregation med risk för accelererande social oro och instabilitet. Syftet med denna uppföljning är att belysa de sociala och verksam- hetsmässiga konsekvenserna av befolkningsförändringarna i stads- delen.