sou · GWB327 · 2008-04-01 00:00:00 — Trots att det finns kursplaner på ämnesnivå används dessa sällan. Kursplanen är, för de flesta lärare, den som gäller för den specifika kursen. Därigenom förlorar undervisningen ofta sin ämneskoppling. För yrkesämnen finns två målnivåer, båda på kursnivå, och för teoretiska ämnen finns också två målnivåer, men den ena på ämnes- och den andra på kursnivå. Kursplanestrukturen ser således olika ut mellan olika ämnen och kurser. En otydlighet utöver olikheten med målnivåer är att yrkesämnen och teoretiska ämnen har två olika typer av mål. För yrkesämnen finns mål för kursen och mål att uppnå för kursen. För de teoretiska ämnena finns mål att sträva mot för ämnet och mål att uppnå för kursen. De olika målnivåerna och de olika typerna av mål skapar otydlighet. I betänkandet Tydliga mål och kunskapskrav i grundskolanTPF75FPT har förslag lämnats avseende kursplaner. I dessa anges bl.a. att det endast ska finnas en typ av mål på ämnesnivå och att ett huvudsakligt ämnesinnehåll ska finnas i kursplanerna. Dagens kursplanestruktur har, som beskrivits ovan, bidragit till otydlighet. En annan faktor som skapat otydlighet är kursplanernas svävande formuleringar som har gjort det svårt att tolka vad som egentligen avses. I betänkandet Tydliga mål och kunskapskrav i har utredaren kritiserat kursplaner för att de upprepar läroplanens mål, för att målen är beskrivna med så många olika kunskapsuttryck och för att det saknas stödmaterial till kursplanerna. Denna otydlighet i kursplaner är i mångt och mycket även gällande för gymnasieskolans kursplaner. 75TP PT SOU 2007:28. Gymnasieskolan presentation, problem och analys Det är dock, enligt min uppfattning, viktigt att gymnasieskolan betraktas utifrån sin egen särart och det är inte säkert att alla förslag som förts fram för även kan gälla för gymnasieskolan. Eftersom kursplanerna är så otydliga och har så svävande formuleringar har lärarna givits en i princip omöjlig uppgift att tolka dem. Denna otydliga styrning från staten har förmodligen bidragit till att undervisningen i hög grad ser olika ut mellan olika skolor och mellan olika lärare. Staten har också gett lärarna ett oklart uppdrag när det gäller vad det innebär att tolka kursplanerna. På många skolor har lärarna skrivit nya mål och nya betygskriterier eftersom de nationellt framtagna inte har fungerat som ett underlag för planeringen av undervisningen. Jag anser att det även är olyckligt att kursplanerna är skrivna på ett sådant sätt att de är svåra att förstå för elever, föräldrar och gymnasieskolans avnämare. 4.9Valmöjligheter, lokal frihet och riksrekrytering Dimensioneringen av dagens gymnasieskola bygger på att utbudet av nationella program och inriktningar ska anpassas efter elevernas önskemål. Detta är en viktig princip som dock inte är helt oproblematisk. Den innebär att vissa program och inriktningar blir översökta. Ett sådant exempel är frisörutbildningen. Eftersom utbudet anpassas efter elevernas önskemål är det inte säkert att dimensioneringen stämmer överens med arbetslivets behov av arbetskraft. anser jag att det är positivt att elever får välja efter intresse. Därigenom kan deras motivation och förutsättningar att slutföra utbildningen öka. Viktiga val är program och inriktning men också val av skola där det är aktuellt. Liksom det i dagens gymnasieskola finns stora valmöjligheter för elever finns det en stor flexibilitet för skolor att profilera sin utbildning. Jag anser dock att denna flexibilitet och elevernas valmöjligheter har lett för långt. Systemet har blivit svårt att överblicka och det är mycket kostnadsdrivande. Elever får inte heller alltid sina val tillgodosedda, dvs. de förespeglade valmöjlig- heterna genomförs inte alltid i realiteten. Det finns också en risk att elever lockas att välja studievägar och kurser som inte leder till anställningsbarhet eller god förberedelse för vidare högskole- studier. Med en förändrad demografi där antalet elever minskar kan Gymnasieskolan presentation, problem och analys de negativa effekterna av den stora flexibiliteten och de stora valmöjligheterna ytterligare förstärkas. En slutsats av dagens system med stora valmöjligheter och en omfattande lokal frihet är att likvärdigheten brister. Det behöver finnas en balans mellan flexibilitet och valmöjlighet kontra lik- värdighet och tydlighet. I detta avsnitt presenteras de valmöjlig- heter och den lokala frihet som finns för såväl den enskilda eleven som skolan i dagens system. I dagens offentliga gymnasieskola finns det valbara kurser. En valbar kurs är en karaktärsämneskurs som ska ligga inom ramen för programmålen. Styrelsen för utbildningen ska besluta om vilka valbara kurser som erbjuds inom varje program. Erbjudandet ska omfatta ett allsidigt urval av kurser som breddar och fördjupar elevernas kunskaper. Omfattningen av de valbara kurserna varierar mycket mellan de olika programmen, allt ifrån 150 poäng som minst, för Samhällsvetenskapsprogrammet, till 1 000 poäng som mest, för Industriprogrammet. får, efter samråd med , föreskriva att vissa kurser som är av betydelse för högskolestudier alltid ska erbjudas som valbara kurser eller individuella val. har utfärdat föreskrifter om detta. I föreskrifterna finns också exempel på kurser som kan erbjudas som valbara kurser inom de olika programmen. Dessa kurser är endast exempel på kurser som passar som valbara. Ett problem med de valbara kurserna är att eleverna inte alltid får sina val tillgodosedda. Ett annat problem är att programmålen i vissa fall inte styr vilka valbara kurser som skolan erbjuder. Den exempellista som tillhandahåller kan tyckas förvärra problematiken med att programmålen inte alltid styr de valbara kurserna eftersom exempellistan är så tillåtande och anger kurser som ligger långt ifrån programmets karaktär. Man kan också vända på detta dilemma och säga att eftersom programmålen är mycket generella ger de en mindre bra vägledning för hur styrelsen för utbildningen ska besluta om vilka valbara kurser som ska erbjudas inom vart och ett av programmen. Gymnasieskolan presentation, problem och analys Det individuella valet omfattar 300 poäng för samtliga nationella och specialutformade program i dagens offentliga gymnasieskola. Som individuellt val ska eleverna erbjudas varje kurs som förekom- mer på ett nationellt program i kommunen. Många, framför allt mindre skolor, har svårt att erbjuda eleverna ett allsidigt urval av individuella val. På större skolor har det visat sig att även om eleverna i allmänhet erbjuds ett stort utbud av kurser så tillgodoses inte detta erbjudande i realiteten. Dessutom har eleverna inte alltid haft möjlighet att läsa behörighetsgivande kurser inom det individuella valet. För de kommuner och skolor, som har en hög ambition att uppfylla kravet om att erbjuda alla kurser som finns i kommunen, innebär detta stora kostnader och stora organisatoriska problem, t.ex. när det gäller schemaläggning. Styrelsen för utbildningen får besluta om att inrätta lokala kurser i dagens offentliga gymnasieskola. En lokal kurs ska inordnas under ett nationellt ämne och svara mot ett behov som inte kan till- godoses genom en nationell kurs. Lokala kurser får inte ersätta kurser i kärnämnen eller kurser i karaktärsämnen som är gemen- samma för ett nationellt program eller finns inom en nationell inriktning. Styrelsen för utbildningen fastställer kursplanen för en lokal kurs och hur många poäng den omfattar. Det finns inga uppgifter om hur många lokala kurser som finns i dagens system. I samband med den tilltänkta men sedermera återkallade gymnasieförändringen 2007 (Gy 07) samlade in uppgifter om befintliga lokala kurser som de kommunala huvud- männen ville behålla. Det insamlade underlaget omfattade cirka 9 000 lokala kurser. En annan siffra som kan ge en uppfattning om förekomsten av lokala kurser är hur många betyg som sätts på dessa. Av det totala antalet satta kursbetygTPF76FPT utgör betyg på lokala kurser . Ett problem med de lokala kurserna är enligt att de sällan svarar mot behov som inte kan tillgodoses inom nationella kurser. I stället kan man säga att de lokala kurserna ofta överlappar de nationella, t.ex. som förenklade kärnämneskurser eller som 76TP PT Enligt slutbetygen . Gymnasieskolan presentation, problem och analys förstärkning och stöd i vissa kurser. Ett annat problem är elevens rättssäkerhet i och med att det kan vara svårt för en elev att i efterhand göra en prövning på en lokal kurs, om den inte längre erbjuds i kommunen. Fristående skolor kan inte utforma lokala kurser men de kan utforma egna kurser. För fristående skolors egna kurser gäller andra regler än för lokala kurser. De egna kurserna får inte ersätta kärnämnen, men i övrigt har fristående skolor möjlighet att skapa egna kurser som kan ersätta de nationella kurserna. Det finns heller inga krav på att de egna kurserna inte får överlappa nationella kurser eller ska svara mot ett behov som inte täcks av de nationella kurserna. Elever i gymnasieskolan har möjlighet att läsa ett utökat program, vilket innebär att eleven läser en eller flera kurser utöver sitt fullständiga program. Rektor kan på kommunala skolor bevilja ett utökat program, om eleven vill det och om eleven antas kunna tillgodogöra sig undervisningen på såväl det fullständiga som det utökade programmet. För fristående skolor finns ingen reglering av hur utökat program ska hanteras. Drygt var femte elev som får slutbetyg har genomgått ett utökat programTPF77FPT. Ett problem när det gäller utökade program är de stora skillnader som finns mellan skolor i hur många elever som beviljas utökat program. Det är heller inte alltid säkert att det är prövat om eleven klarar det fullständiga programmet innan eleven beviljas ett utökat program. Ett annat problem är att skolan inte är skyldig att utöka den garanterade undervisningstiden för en elev som följer ett utökat program. En elev som har påtagliga studiesvårigheter, som inte kan lösas på något annat sätt, kan av rektor beviljas ett reducerat program om eleven vill det. Vid en reducering befrias eleven från undervisningen i en eller flera kurser. Reduceringen kan maximalt omfatta tio pro- cent av ett fullständigt program, dvs. 77TP PT officiella statistik, finns som tabell 10 i utredningens tabellbilaga (bilaga 3). Gymnasieskolan presentation, problem och analys Däremot kan projektarbetet inte reduceras. /07 hade av eleverna som fått slutbetyg reducerat programTPF78FPT. Precis som för utökade program finns det stora skillnader mellan olika skolor i hur många elever som beviljas reducerat program. På vissa skolor har nästan inga elever reducerat program, på andra en orimligt hög andel. Eleverna får inte heller alltid information om möjligheten att reducera sitt program. Det före- kommer också att skolan beviljar reducerat program utan att eleven har påtagliga studiesvårigheter. Skälen för detta kan exempelvis vara betygstaktiska eller att skolan reducerar i stället för att erbjuda stöd. På yrkesförberedande program reduceras oftast kärnämnen, vanligtvis kursen Svenska B. På vissa skolor beviljas eleven ett reducerat program men tillåts läsa andra kurser, vilket innebär att elevens studieplan ändras till ett specialutformat program, inte att programmet reduceras. Ett specialutformat program ska motsvara nivån på ett nationellt program och därmed kunna ligga till grund för fortsatta studier eller yrkesverksamhet. Det kan utformas individuellt för en elev eller gemensamt för en grupp elever. Styrelsen för utbildningen ska fastställa en plan för varje specialutformat program. av det totala antalet elever i gymnasieskolan finns på specialutformade program i kommunala gymnasieskolor (för fristående skolor görs ingen motsvarande uppdelning i natio- nella respektive specialutformade program). De flesta eleverna finns på ett specialutformat program närliggande Samhällsveten- skapsprogrammet.TPF79FPT Andelen elever som studerar inom ett special- utformat program har ökat från 2 till De specialutformade programmen för en grupp elever har framför allt kritiserats därför att de inte alltid svarar upp mot innehåll, mål och krav i nationella program. De specialutformade programmen för en enskild elev har kritiserats därför att de ofta fungerar som en stödåtgärd eller ett betygstaktiskt instrument 78TP PT officiella statistik, finns som tabell 10 i utredningens tabellbilaga (bilaga 3). 79TP SverigesPT officiella statistik, finns som tabell 1 i utredningens tabellbilaga (bilaga 3). 80TP PT (2006), Beskrivande data 2006 – Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning, /96 till 2005/06. Gymnasieskolan presentation, problem och analys genom att elever byter bort kurser som uppfattas som svåra eller svåra att få bra betyg i. Det saknas också ibland planer för de individuella specialutformade programmen och beslut om att en elev ska övergå till ett individuellt specialutformat program tas ofta mycket sent i utbildningen. Med anledning av den problematik som har funnits angående elevers sena byten från nationella till specialutformade program infördes tillägget till gymnasieförordningen att en elev inte får byta från nationellt till specialutformat program senare än under det sista läsåret. Riksrekrytering innebär att elever från hela landet ska tas emot som förstahandssökande till den aktuella utbildningen. Syftet är att skapa ett tillräckligt elevunderlag för gymnasieutbildning inom små yrken som är starkt specialiserade och kostnadskrävande. Den anordnande kommunen har rätt till ersättning för sina kostnader från elevens hemkommun. beslutade att alla beslut om riksrekrytering ska upphöra att gälla beslutades om förändringar i skollagenTPF82FPT gällande riksrekrytering och i samband med detta även förändringar i gymnasieförordningen. gavs uppgiften att besluta om vilka utbildningar som ska vara riksrekryterande. Riksrekrytering får beviljas om innehållet i utbildningen inte på något annat rimligt sätt kan tillgodoses inom de nationella pro- grammen. Övriga förutsättningar är att det föreligger ett nationellt behov som motiverar riksrekrytering, att arbetslivets medverkan är tillräcklig för att säkerställa kvaliteten och att kostnaden för utbild- ningen är rimlig.TPF83FPT har utfärdat nya föreskrifter om vad ansökningar om riksrekryterande utbildningar ska innehållaTPF84FPT. finns cirka 120 riksrekryterande utbildningar, 40 av dessa är specialutformade program och resten är lokala inriktningar på nationella program. Under utredningens gång har det framgått att det är en allmänt utbredd uppfattning att alltför många utbildningar har beviljats 81TP PT SFS 2006:1278; Prop. 2006/07:1. 82TP PT SFS 2007:304. 83TP PT 2 kap. 2 § gymnasieförordningen. 84TP PT SKOLFS 2007:48. Gymnasieskolan presentation, problem och analys riksrekrytering och kanske på felaktiga grunder. Många av utbild- ningarna är mycket kostnadskrävande. Eftersom anordnarkom- munen har rätt till ersättning från elevens hemkommun och eleven får rätt till inackorderingsbidrag har riksrekryterande utbildningar blivit kostnadsdrivande. Det är önskvärt med en uppstramning av vilka utbildningar som ska få vara riksrekryterande. I sammanhanget bör också nämnas att fristående skolor vad avser intagning verkar under villkor som har likheter med riksrekrytering. Fristående skolor ska stå öppna för alla ungdomar som har rätt till motsvarande utbildning i det offentliga skol- väsendet (med vissa undantag). Det innebär att de fristående sko- lorna har möjlighet att ta in elever från hela landet som första- handssökande, vilket en skola inte har. Däremot har elever på fristående skolor inte rätt till inackorderingsbidrag. Styrelsen för utbildningen får fastställa lokala inriktningar inom de nationella programmen. En lokal inriktning ska tillgodose ett lokalt eller regionalt utbildningsbehov, som inte kan tillgodoses inom ramen för de nationella programmen och de nationella inrikt- ningarna. Före beslutet att anordna en lokal inriktning bör styrel- sen för utbildningen samråda med berörd yrkesnämnd eller mot- svarande. Lokala inriktningar inom Industriprogrammet och Livs- medelsprogrammet som omfattar minst 400 poäng är alltid riks- rekryterande. En kommun eller ett landsting som anordnar en lokal inriktning har rätt att ställa upp förkunskapskrav i ett sådant ämne som är specifikt för denna inriktning. av det totala antalet elever i årskurs 2 och 3 finns på lokala inriktningar. De flesta lokala inriktningar ligger inom ramen för Samhällsvetenskapsprogrammet.TPF85FPT Liksom på specialutformade program har andelen elever som följer lokala inriktningar ökat. noterades en ökning med nästan 4 procent.TPF86FPT Lokala inriktningar kan vara ett sätt för en skola att profilera sig och påverka utbildningen. Detta upplevs särskilt viktigt när kon- kurrens om elever uppstår. Utredningen har sett exempel på att 85TP PT officiella statistik, finns som tabell 2 i utredningens tabellbilaga (bilaga 3). 86TP PT (2006), Beskrivande data 2006 – Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning. Gymnasieskolan presentation, problem och analys konkurrensaspekten har större betydelse när en attraktiv lokal inriktning skapas i en kommun än att den lokala inriktningen verkligen svarar mot ett regionalt eller lokalt behov. Detta kan skapa problem bl.a. eftersom en sådan lokal inriktning på ett yrkesförberedande program saknar förankring i det lokala arbets- livet och leder i värsta fall inte till anställningsbarhet för eleven. Frisökning som begrepp används inte i författningarna. Däremot är frisökning ett vedertaget begrepp inom utbildningsväsendet. Med frisökning menas att elever ges en möjlighet, inte rättighet, att tas emot på ett nationellt program i en annan kommun än hemkom- munen, även om utbildningen finns i hemkommunen. En sådan elev tas emot i andra hand i mån av plats. /2006 gick av eleverna i en annan gymnasieskola än hemkom- munens.TPF87FPT Många av utredningens fokuskommuner liksom kommuner och landsting (SKL) och har pekat på att författningarna om mottagande i andra hand och därmed samman- hängande regler om interkommunala ersättningar är svårtolkade. trädde lagändringar om frisökning i kraft. Dessa ska tillämpas för utbildning som påbörjas efter den 1 juli 2008.TPF88FPT Förändringarna innebär att en elev inför årskurs 1 och 2 ges möjlighet att tas emot på ett nationellt program och en nationell inriktning i en annan kommun även om motsvarande utbildning finns i hemkommunen.TPF89FPT Elever hade före ändringarna endast rätt att tas emot på en utbildning utanför hemkommunen om hemkommunen inte erbjöd densamma. Syftet med den utökade möjligheten till frisökning är bland annat att ge elever större möjligheter att välja den utbildning de har intresse av och fallenhet för. Det förväntas öka elevernas motiva- tion att fullfölja utbildningen. Förändringarna förväntas även ge incitament till ökad samverkan mellan kommuner om utbudet av gymnasieutbildning. Utgångspunkten för ersättning vid frisökning är att en kommun som har tagit in en elev, som inte är hemmahörande i kommunen, har rätt till interkommunal ersättning för sina kostnader från 87TP PT Prop. 2006/2007:71. 88TP PT SFS 2007:304. 89TP PT Prop. 2006/07:71. Gymnasieskolan presentation, problem och analys Men hemkommunen ska aldrig behöva betala mer än vad motsvarande utbildning skulle ha kostat i den egna kommunen. Är anordnarkommunens kostnad lägre ska hem- kommunen ersätta den lägre kostnaden i stället. Hemkommunen behöver inte heller betala inackorderingsbidrag för elever som efter så kallad frisökning studerar i en annan kommun. är en kommun däremot inte skyldig att betala inter- ersättning för en elev, som genom frisökning antas till ett nationellt program med en lokal inriktning i en annan kommun. Denna begränsning kan innebära att många program helt utesluts från frisökning i flera kommuner. De flesta större kommuner har program med lokala inriktningar. Dessa program stängs för frisökning på samtliga kommunala skolor i kommunen, även på de skolor som endast har nationella inriktningar. I kommunerna kan därmed uppskattningsvis endast 20–av det totala antalet gymnasieplatser vara öppna för frisökningTPF90FPT. 4.10Dagens betygsutformning, det nationella provsystemet och tillträdesregler för högskolestudier Som tidigare nämnts finns fyra betygssteg; Icke godkänt (IG), Godkänt (G), Väl godkänt (VG) och Mycket väl godkänt (MVG). Betyg sätts efter varje avslutad kurs och samtliga kurs- betyg ingår i slutbetyget. föreslog en arbetsgrupp inom Utbildnings- departementetTPF91FPT att en ny sexgradig betygsskala med fem betygs- steg för godkända resultat och ett betygssteg för icke godkänt resultat ska införas. Om underlag för bedömning helt saknas till följd av omfattande frånvaro ska betyg inte sättas enligt förslaget.TPF92FPT 90TP PT Frisökning m.m., bet. 2006/07:UbU15. 91TP PT Betygsberedningen, U 2007:A. 92TP PT Ds 2008:13. Gymnasieskolan presentation, problem och analys Kursbetygen infördes i samband med den kursutformade gymna- sieskolan . skedde en övergång från ett relativt till ett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem. Vid införandet fanns en stor enighet kring principen om det mål- och kunskapsrelaterade betygssystemet. Angående antalet betygssteg fanns det dock olika uppfattningar. Betygsberedningen hade i sitt betänkandeTPF93FPT föreslagit sex steg. Regeringen stannade dock för att föreslå fyra steg – IG, G, VG och MVG. 4.10.3Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasieskola Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasieskola har inte genomförts i praktiken. Däremot har det i två sammanhang föreslagitsTPF94FPT. Den ämnesbetygsutformning som fanns i linjegymnasiet, innan den nya gymnasieskolan infördes , kan inte jämföras med en ämnesbetygsutformning i en kursutformad skola, eftersom linjegymnasiet var uppbyggt utifrån en sammanhållen utbildning där alla elever inom en linje i princip följde samma studieväg. Det nationella provsystemet för gymnasieskolan består dels av nationella kursprov, dels av provmaterial i provbank. Nationella kursprov ska användas inför betygssättningen i kärn- ämnena svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik samt i den för programmet avslutande gemensamma karaktärs- ämneskursen i engelska och matematik. Även i övrigt bör lärarna använda nationella prov för att bedömningsgrunderna ska bli så enhetliga som möjligt över landet. Provbanksmaterial är frivilliga för lärarna att använda. Materialen finns, förutom för ett antal kurser, även för vissa program med yrkesämnen, den så kallade yrkesprovbanken. 93TP PT Ett nytt betygssystem, SOU 1992:86. 94TP PT Kunskap och kvalitet – elva steg för utveckling av gymnasieskolan, prop. 2003/04:140, propositionen beslutades av men återkallades sedermera ; Ämnesbetyg i en kursutformad gymnasieskola, skriftserie, rapport 2. Gymnasieskolan presentation, problem och analys Hur uppfattas det nationella provsystemet av lärare och elever? Enligt SkolverketTPF95FPT anser en majoritet av lärarna att de nationella proven ger stöd i deras bedömning av elevernas kunskaper och att de bidrar till en rättvis och likvärdig betygssättningen. visar dock att många elever inte har samma tilltro till provens förmåga att bidra till rättvisa betyg. Generellt tillmäter lärarna de nationella proven en mycket stor betydelse. Även eleverna är i huvudsak positiva, men eleverna på studieförberedande program är något mer positivt inställda än eleverna på yrkesförberedande program. Trots det positiva huvudintrycket finns det skillnader i attityder mellan lärare i de olika kurserna och mellan studieförberedande och yrkesförberedande program. Flertalet lärare anser att de nationella kursproven passar bättre på de studieförberedande programmen. Lärare på yrkesförberedande program anser att proven inte alltid överensstämmer med programmålen. Sammanfattningsvis anser jag att ett problem med de nationella kursproven är att de tycks fungera mindre väl på yrkesförberedande program.