sou · GWB317 · 2008-03-04 00:00:00 — Av bestämmelsen framgår att också rektorns beslut i fråga om att med omedelbar verkan interimistiskt stänga av en stu- derande från hela eller delar av utbildningen, kan överklagas. I andra stycket finns en upplysning om krav på prövningstillstånd. Bestämmelser om kvalitet och inflytande En utbildningsanordnare som har beviljats tillstånd enligt 1 § ska i fråga om sin utbildningsverksamhet stå under tillsyn av X-myndig- heten. Utbildningsanordnaren är skyldig att delta i den uppföljning och utvärdering av det offentliga skolväsendet som genomförs av X-myn- digheten. Utbildningsanordnaren är också ansvarig för att eleverna deltar i nationellt fastställda prov. Bestämmelsen är utformad utifrån motsvarande bestämmelser för fristående skolor för barn och ungdomar i 9 kap. Det statliga till- synsansvaret behandlas i avsnitt 5.2.2 (Statlig tillsyn, uppföljning och utvärdering). har för sin tillsyn enligt detta kapitel rätt att inspek- tera, inhämta upplysningar och ta del av de handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Den vars utbildning inspekteras är skyldig att lämna den hjälp som behövs vid inspektionen. En första inspektion av en utbildningsanordnare som har beviljats tillstånd enligt 1 § ska genomföras senast efter det att anordnaren har etablerat sin verksamhet. I paragrafen klargörs tillsynsmyndighetens rätt till inspektion. Av bemyndigandet i 15 kap. 11 § följer att regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om skyldigheten att vara behjälplig vid i tillsynen genom att bl.a. lämna ifrån sig nödvändigt material som gäller för utbildningsanordnare med såväl offentlig som enskild huvudman. Riktad tillsyn ska kunna genomföras på myndighetens eget initiativ och på förekommen an- ledning. Bestämmelsen i tredje stycket motiveras i avsnitt 5.2.2 (Tids- intervall för inspektionerna). Den kommun där utbildningsanordnaren är etablerad har rätt till insyn i verksamheten. Anordnaren ska delta i den uppföljning och ut- värdering som kommunen gör av sin egen verksamhet. Deltagandet ska ske i den utsträckning som kommunen bestämmer. En elevs hemkommun har också rätt till insyn i anordnarens utbild- ningsverksamhet om eleven hos sin hemkommun har påtalat allvarliga brister i verksamheten: Bestämmelsen i första stycket är utformad utifrån motsvarande be- stämmelser för fristående skolor för barn och ungdomar i 9 kap. Att deltagande i uppföljning och utvärdering ska ske i den utsträck- ning som kommunen bestämmer förutsätter inte att kommunen har en egen verksamhet av vilken man genomför uppföljning och ut- värdering. I de fall kommunen har en egen verksamhet ska omfatt- ningen av kommunens uppföljning och utvärdering av denna vara vägledande. I annat fall är det syftet med kommunens uppföljning och utvärdering som avgör omfattningen av utbildningsanordnarnas deltagande. Innebörden av bestämmelsen utvecklas ytterligare i av- snitt 5.2.3. Att hemkommunen också har rätt till insyn framgår av andra stycket. Skälen för denna bestämmelse anges också i avsnitt 5.2.3 (Geografisk avgränsning av insynsrätten), där insynsrättens inne- börd och tillämpning beskrivs. Exempel på sådana allvarliga brister som avses är otillräckligt pedagogiskt stöd, undermåligt utbildnings- material, icke ändamålsenliga lokaler och brister i information om kursmål och kunskapsbedömning. Om en utbildningsanordnare som har beviljats tillstånd enligt 1 § inte längre uppfyller kraven för tillståndet, får förelägga anordnaren att uppfylla dem. Ett föreläggande ska innehålla uppgifter om de åtgärder som X-myn- digheten anser nödvändiga för att kraven för tillståndet ska uppfyllas. Om föreläggandet inte följs, får återkalla tillståndet. Detsamma gäller om utbildningsanordnaren trots påpekande inte iakttar sina skyldigheter enligt 20 §. Paragrafens första stycke innebär att tillsynsmyndigheten ska förelägga utbildningsanordnaren att avhjälpa missförhållanden i verksamheten. Bestämmelsen motsvarar delvis 9 kap. 12 § och 14 §. Enligt tredje stycket ska återkalla ett tillstånd om föreläggandet inte följs. Beslut om återkallande av godkännande enligt denna paragraf får överklagas till allmän förvaltningsdomstol enligt 24 §. Beslut i fråga om tillstånd och beslut om återkallelse av tillstånd får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten Bestämmelsen har delvis sin motsvarighet i 9 kap. 17 § första stycket. I andra stycket ges enbart en upplysning om krav på prövningstill- stånd vid överklagande till kammarrätten. Ersättning till utbildningsanordnare inom den formella vuxenutbildningen Varje kommun bestämmer ersättningsbeloppen för det utbild- ningsutbud som har fastställts enligt 1 kap. 8 a §. Ersättningsbeloppen ska gälla för samtliga utbildningsanordnare hos vilka kommuninne- vånarna genomför sin utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om det lägsta belopp som ska betalas för utbildning som kommunerna ska tillhandahålla enligt 11 kap.8 §, 12 kap. 2 a § och 13 kap. 3 §. I första stycket anges att det är en uppgift att ta fram ersättningsbelopp för utbildningen inom den formella vuxenutbild- ningen. De fastställda ersättningsbeloppen ska vara desamma oavsett om utbildningsanordnaren har offentlig eller enskild huvudman med de undantag som följer av bestämmelserna i 2 och 3 §§. Av andra stycket följer att det är staten som ska ansvara för att fastställa lägsta ersättningsbelopp för de kurser som omfattas av gällande rättighetslagstiftning. För fristående skolor kan sägas inneha motsvarande uppgift i och med framtagandet av den s.k. riksprislistan. Samma myndighet som ansvarar för riks- prislistan bör, i samråd med aktörerna inom den formella vuxen- utbildningen, också ansvara för framtagandet av minimiersättning. Detta motiveras i avsnitt 4.2.5. Ersättningsbeloppen ska i första hand anges i kronor per poäng. Om det inte är lämpligt ska ersättningsbeloppet i andra hand anges i kronor per kurs. Kommunen får reducera ett fastställt ersättningsbelopp för utbildning som helt anordnas på distans med högst . Kommunen ska kunna redovisa hur ersättningsbeloppet har beräk- nats. Bestämmelserna i första och andra styckena behandlas i avsnitt 4.2.7. Paragrafens tredje stycke har utformats i enlighet med motsvarande bestämmelser i 9 kap. för fristående skolor för barn och ungdomar. Ersättningsbeloppen ska omfatta kostnader för undervisning, utrust- ning, läromedel, administration och lokaler (grundbelopp). Därutöver får ersättning lämnas för elever som har ett omfattande behov av sär- skilt stöd (tilläggsbelopp). Till en fristående utbildningsanordnare ska det även utgå kompen- sation för mervärdesskatt på det fastställda ersättnings- beloppet. I paragrafens första stycke anges vilka kostnadsslag som ersättningens grundbelopp ska omfatta. Hur beloppen ska beräknas behandlas i avsnitt 4.2.7. Genom bestämmelsen i andra stycket klarläggs hem- kommunens skyldighet att kompensera utbildningsanordnare med enskild huvudman för mervärdesskatt. För att skapa ytterligare klar- het och enhetlighet i tillämpningen utgår kompensationen enligt en fastslagen schablon om . Om en kommun och en utbildningsanordnare inte kommer överens om annat, ska ersättningsbeloppet utbetalas mot faktura. Bestämmelsen har delvis sin motsvarighet i regleringen för friståen- de skolor för barn och ungdomar. Skälen bakom bestämmelsen anges i avsnitt 4.2.8. En kommuns beslut enligt 1 § får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol av en fristående utbildningsanordnare. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Någon motsvarande bestämmelse om överklagandemöjlighet finns inte för fristående skolor för barn och ungdomar. En fristående skola med enskild huvudman har endast rätt att få beslut om bidrag prövat inom ramen för s.k. laglighetsprövning enligt kommunallagen. Bestämmelsen i första stycket berörs och motiveras i avsnitt 4.2.8 (Överklagande av beslut om ersättning). Av hänvisningen till 1 § fram- går att det endast är kommunens beslut om ersättningens storlek som får överklagas med stöd av denna bestämmelse. I andra stycket anges kravet om prövningstillstånd för överklagande till kammar- rätten. 15 kap. Övriga föreskrifter Regeringen får utan hinder av föreskrifterna i 1 kap. 9 b §, 4 kap. 4 § och 5 kap. 21 § meddela föreskrifter om skyldighet för den som vill genomgå särskilt anordnad prövning i , gymnasieskolan, allmän utbildning för vuxna eller utbildning i svenska för invandrare att betala en avgift som tillfaller huvudmannen för utbildningen. I paragrafen har enbart gjorts redaktionella ändringar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmannen för verksamheten i denna lag att lämna sådana sakuppgifter om skol- och utbildningsverksam- heten samt sådan verksamhetsredovisning som behövs för uppföljning och utvärdering av verksamheten. Detsamma gäller skyldighet för en kommun att lämna sakuppgifter om verksamheten och sådan verksam- hetsredovisning som behövs för uppföljning och utvärdering av för- skolverksamheten och skolbarnsomsorgen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om skyldighet för huvudmannen för en fristående skola eller fristående utbildningsanordnare inom den formella vuxen- utbildningen att lämna ekonomisk redovisning över verksamheten. Regeringen får vidare meddela föreskrifter om vite för den som inte följer bestämmelserna om uppgiftsskyldighet i första eller andra styckena. Genom ändringen i första och andra styckena omfattas även fristå- ende utbildningsanordnare inom den formella vuxenutbildningen av skyldigheten att, enligt sådana föreskrifter som här avses, lämna ifrån sig vissa sakuppgifter om verksamheten. Syftet bakom bemyn- digandet finns beskrivet bl.a. i demokratipropositionen (prop. 2001/02:80 s. 106–108). Där nämns som exempel på handlingar som ska ges in till bl.a. betyg. De ingivna handlingarna blir på så sätt allmänna handlingar och kommer att omfattas av det bevarandekrav och även av de eventuella regler om sekretess som gäller hos den mottagande myndigheten. Den enskilde medborgaren ska kunna vända sig till kommunen eller för att få tillgång till informationen. De närmare föreskrifter om vilken infor- mation ska omfattas av skyldigheten bör meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 10.2Förslag till förordning om ändring i förordning (1992:736) om vuxenutbildning för utvecklingsstörda Ändringarna är enbart redaktionella. I bestämmelsen i 2 kap. 10 § görs en justering med anledning av en ny beteckning för en para- graf i skollagen. Ändringarna i övrigt är föranledda av den föreslagna, nya terminologin för bl.a. samlingstermen och de olika skolformerna inom den formella vuxenutbildningen. 10.3Förslag till förordning om ändring i förordning (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m. Uppräkningen i 1 § första stycket kompletteras så att uppgiftsskyl- digheten även omfattar fristående utbildningsanordnare inom den formella vuxenutbildningen. 10.4Förslag till förordning om ändring i förordning (1994:895) om svenskundervisning för invandrare I förordningen införs en ny bestämmelse, 13 a §. Härigenom klar- görs att nuvarande bestämmelser om disciplinära åtgärder enligt förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning ska vara tillämpliga även för utbildning i svenska för invandrare. Efter änd- ringen i 16 § framgår att centralt fastställda prov ska användas i utbildningen. Ändringarna i övrigt är enbart redaktionella och för- anledda av föreslagen, ny terminologi. 10.5Förslag till förordning om ändring i förordning (1997:702) om kvalitetsredovisning inom skolväsendet m.m. Bestämmelsen i 5 § ändras så att också fristående utbildningsanord- nare inom den formella vuxenutbildningen omfattas av föreskrifterna i förordningen. 10.6Förslag till förordning om ändring i förordning (2002:1012) om vuxenutbildning Av ändringen i 2 kap. 13 § följer att upprättandet av en individuell studieplan är ett kommunalt ansvar, se avsnitt 2.2.3. I 4 kap. 6 § görs användningen av nationellt fastställda prov obligatorisk. I övrigt är ändringarna endast redaktionella. (2008): Formell vuxenutbildning – utveckling och förutsättningar, Nationellt centrum för flexibelt lärande /Lüthi/Fürth. (2005): The MeWe Generation, & Kairos Future, Europeiska gemenskapernas kommission (2006): 2006/926/EG: Om nyckelkompetenser för livslångt lärande Europeiska gemenskapernas kommission (2006): KOM(2006)614, Vuxenutbildning – Det är aldrig för sent att lära Europeiska gemenskapernas kommission (2006): KOM(2007)558, (2006): Förslag till nya arbetssätt för att utveckla förmåga. att förverkliga regeringens politik (2007): Fakta om folkbildning 2007 Företagarna (2007): Småföretagsbarometern (2006): Redovisning av basårsutbildningen Myndigheten för Skolutveckling (2004): – ett lyft för den enskilde och samhället kommun (2004): Kundvalssystemets effekter på kostnader i kommun (2006): Framtidens arbetsmarknadsregioner (2007): Kvalitetsdeklaration, kostnader kommunnivå ; Uppgifternas tillförlitlighet (2007): Beskrivning av statistiken, Komvux: elever, kursdeltagare och studieresultat Statskontoret (2003): Kommunernas ansvar för vuxnas lärande – vad bör staten göra (1999): Det livslånga och livsvida lärandet (2000): Utbildning på entreprenad, särtryck ur nationella kvalitetsgranskningar 2000 (2003): Redovisning av plan om utbildningsinspektionen (2004): Grundläggande vuxenutbildning, kommentarer, kursplaner, betygskriterier (2004): Kommunens bidrag för elever i fristående gymnasieskolor (2004): Översyn av systemet för redovisning av kostnader för olika program vid kommunala gymnasieskolor (2004): Mer kunskap för pengarna – en analys av resurser och resultat i (2006): Prövning och bidrag för fristående skolor (2007): lägesbedömning 2007 Propositioner, skrivelser m.m. Ansvaret för skolan, prop. 1990/91:18 Växa med kunskaper, prop. Vissa skollagsfrågor m.m., prop. 1990/91:115 Valfrihet och fristående skolor, prop. En ny läroplan och ett nytt betygssystem för , sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan, prop. Valfrihet i skolan, prop. Fristående skolor, m.m., prop. Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten , prop. Vuxnas lärande och utvecklingen av vuxenutbildningen, prop. Den öppna högskolan, prop. Fristående skolor, prop. Vissa frågor om vuxnas lärande, m.m., prop. Budgetproposition 2007, prop. Budgetproposition 2008, prop. Konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor, SOU 2000:11 Skollag för kvalitet och likvärdighet , SOU 2002:121 För den jag är – om utbildning och utvecklingsstörning, SOU 2003:35 Tillsyn. Förslag om en tydligare och effektivare tillsyn, SOU 2004:100 Skola och samhälle, SOU 2006:1 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft, SOU 2007:10 Tre nya skolmyndigheter, SOU 2007:79 Tydlig och öppen – förslag till en stärkt skolinspektion, SOU 2007:101 Nya förutsättningar för arbetsmarknadsutbildning, SOU 2007:112 Bidrag på lika villkor, SOU 2008:8 Vuxenutbildningslag, Ds 2005:33 Rätten att sätta och utfärda betyg, Ds 2005:35 En fristående vuxenutbildning villkor för En särskild utredare skall undersöka och lämna förslag på hur ett system med fristående utbildningsverksamheter som motsvarar skol- formerna inom det offentliga skolväsendet för vuxna, dvs. vuxenutbildning (komvux), vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) och svenskundervisning för invandrare (sfi) skall införas. I uppdraget ingår att utarbeta förslag till de lag- och förordnings- texter om bl.a. tillstånd, bidrag, avgifter, tillsyn och uppföljning som behövs för att genomföra utredarens förslag om fristående utbild- ningsverksamheter. En utgångspunkt för utredarens arbete skall vara att kommunerna skall behålla ansvaret vad gäller mottagande och intagning. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . En viktig utgångspunkt för samhällets satsningar på vuxenutbildning är att den enskildes önskemål i hög grad skall vara styrande. Inom vuxenutbildningsområdet finns ett antal aktörer och verksamheter som samhället stöder. De är bl.a. kvalificerad yrkesutbildning (KY), arbetsmarknadsutbildningar, folkbildning och statligt finansierade påbyggnadsutbildningar. Kommunerna och i vissa fall landstingen är huvudmän för det offentliga skolväsendet för vuxna, dvs. komvux, särvux och sfi. Det innebär att de står för all myndighetsutövning utom eventuellt betygssättning i de fall utbildningen genomförs av någon annan anordnare på kommunens uppdrag, s.k. entreprenad. Allmänt kan sägas att kommunerna som ansvariga huvudmän allt- mera kommit att bli förmedlare av utbildning och således inte enbart fungerar som anordnare. De nya aktörer som på kommunernas upp- drag genomför utbildning har enligt Statens skolverks lägesbedöm- ningar bidragit till breddning och förnyelse av utbildningen såväl innehållsmässigt som pedagogiskt. Vuxenutbildning utförs även av kommuner för invånare i andra kommuner varvid personernas hemkommuner kan betala s.k. inter- ersättning till anordnarkommunen om det handlar om en kommunalt finansierad utbildning. I de fall då det är fråga om grund- läggande vuxenutbildning inom komvux är hemkommunen skyldig att ersätta anordnarkommunen, i andra fall kan hemkommunen be- sluta om att inte stå för finansieringen av utbildningen. Utbildning på gymnasial nivå för vuxna bedrivs inte enbart inom ramen för det offentliga skolväsendet för vuxna med kommuner eller landsting som huvudmän. De av länsarbetsnämnderna upphandlade arbetsmarknadsutbildningarna kan ibland utgöras av utbildningar som bedrivs enligt de nationella kursplaner som gäller för den gymna- siala vuxenutbildningen. Utbildningsfrågorna inklusive vuxenutbildningen får en allt vikti- gare roll i den regionala utvecklingen. Detta beskrivs närmare nedan. Samverkan mellan kommuner, t.ex. i form av regionförbund, handlar ofta om frågor som analys av kompetensbehov, kompetensförsörj- ning och system för den enskildes omställning. Regler för utbildning på entreprenad kan en kommun med stöd av bestämmelser i skollagen (1985:1100) lägga ut vuxenutbildning på entreprenad. Detta inne- bär att kommunen uppdrar åt någon annan, t.ex. en privat (enskild) utbildningsanordnare, att anordna komvux, särvux eller sfi. Upp- handling måste göras enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphand- ling. I dessa entreprenadförhållanden behåller kommunen huvud- mannaskapet för utbildningen. Kommunen ansvarar således för bl.a. mottagande, urval, intagning och samtliga rektorsuppgifter, t.ex. utfärdande av betyg och intyg. Själva betygssättningen får dock överlämnas till de lärare som finns hos entreprenören. Lärlingsliknande utbildning på entreprenad Vid entreprenad är, som beskrivits ovan, kommunen huvudman för utbildningen. Inom ramen för entreprenadförhållanden inom vuxen- utbildningen har s.k. lärlingsliknande eller arbetsplatsförlagd utbild- ning utvecklats i syfte att kunna ge den enskilde den utbildning han eller hon behöver och önskar. Detta innebär att huvudmannen enligt lagen om offentlig upphandling upphandlat utbildning, oftast med yrkesinriktning enligt fastställda kursplaner och i många fall en- staka utbildningsplatser. Utbildningen bedrivs vid branschföretag eller motsvarande. I företaget har en person utsetts som fungerar som lärare och som sätter betyg. Personen kan även fungera som hand- ledare och ha stöd av en betygssättande lärare anställd av huvud- mannen. Kommunens rektor ansvarar för betygsutfärdande. Konkurrens på olika villkor Ett system har utvecklats där kommunen kan lägga ut vuxenutbild- ning på entreprenad genom att upphandla utbildning av enskilda utbildningsanordnare. kan kommunen enligt bestämmel- ser om uppdragsutbildning konkurrera med de enskilda utbildnings- anordnarna genom att lämna anbud när utbildning upphandlas av t.ex. länsarbetsnämnder eller . Den utbildning som upphandlas av myndigheter och organisationer motsvarar ofta nationella kurser inom den gymnasiala vuxenutbild- ningen. Eftersom kommuner enligt bestämmelserna om uppdrags- utbildning har möjlighet att sätta betyg när de säljer utbildning får de en konkurrensfördel vid upphandlingen. Betyg kan enbart utfärdas av en kommun eller ett landsting i egenskap av huvudman inom det offentliga skolväsendet för vuxna, samt av Nationellt centrum för flexibelt lärande och . En utbildningsmarknad har därmed vuxit fram där regelverket gynnar vissa aktörer. Förhållan- det har uppmärksammats av . Enligt regeringens bedömning är förhållandet inte förenligt med principen om konkur- rens på lika villkor. En modell med fristående utbildningsanordnare även inom vuxenutbildningsområdet som får sätta och utfärda betyg skulle förmodligen bidra till konkurrens på lika villkor. Modellen bör även medverka till en generellt högre kvalitet i vuxenutbild- ningen till gagn för såväl den enskilde som samhället i dess helhet. har gett regeringen till känna att regeringen bör återkomma till med förslag till regeländringar och finan- siering så att en rätt för folkhögskolor att anordna sfi kan införas (bet. 2005/06:UbU8, rskr. 2005/06:180 och bet. 2005/06:UbU22, rskr. 2005/06:313). Behovet av en flexiblare vuxenutbildning beslutade om mål och strategier för den sam- hällsstödda vuxenutbildningen vid sidan av högskolan (prop. 2000/01:72, bet. 2000/01:UbU15, rskr. 2000/01:229). Vuxenutbild- ningens och därmed kommunernas uppdrag har utvidgats. Beslutet har också inneburit att verksamheten inom det offentliga skolväsen- det för vuxna har utvecklats mot allt större mångfald och flexibilitet. Lärcentrum har utvecklats och kommunerna har på entreprenad engagerat olika utbildningsanordnare, såväl utbildningsföretag som företag inom olika branscher, för att kunna erbjuda utbildning som i större utsträckning svarar mot individens efterfrågan och behov. Regeringens bedömning är emellertid att detta inte är tillräckligt. Mer behöver göras för att främja en mångfald av utbildningar med hög kvalitet. Vuxna bör dessutom inte enbart kunna välja utbildning efter behov utan även vilken anordnare som skall genomföra utbild- ningen. Enskilda utbildningsanordnare med möjlighet att sätta och utfärda betyg kan antas leda till en ökad mångfald och till en önsk- värd utveckling av vuxenutbildningen t.ex. då det gäller tillgång till utbildning utifrån den enskilde medborgarens behov och önskemål samt till kvalitetsfrämjande konkurrens mellan vuxenutbildare. Samarbete vad gäller den samhällsstödda vuxenutbildningen har liksom samarbete i fråga om högskoleutbildningen alltmera blivit ett strategiskt inslag i den utveckling som sker på regional nivå då det gäller kompetensförsörjning och tillväxt. Eftersom kommunerna i princip är ensamma om sitt huvudmannaskap och den rektorsfunk- tion som krävs för att betyg och intyg skall kunna utfärdas har olika avtalslösningar uppstått. Utbildningsanordnare med uppdrag att tillhandahålla utbildning men utan tillstånd att utfärda betyg har avtal med en kommun för att på så sätt kunna utfärda betyg i ut- Dessa lösningar är tveksamma eftersom avtalen kan ha ett innehåll som strider mot gällande bestämmelser. Oklarheter har främst uppstått i fråga om konkurrens, kvalitet, efterfrågan samt rättvisa och rättssäkerhet för den enskilde. Vuxnas behov av utbildning Det finns behov av ett system för det livslånga lärandet. I detta är den formella vuxenutbildningen en viktig del. Det är av central bety- delse att vuxenutbildningen är öppen och receptiv för förändringar i omvärlden. I det internationella sammanhanget ges utbildning för vuxna en allt viktigare roll. I EU:s nya program för livslångt lärande finns en särskild del, , som ger möjlighet till rörlighet för enskilda studerande och till samarbete mellan olika utbildnings- anordnare.