sou · GVB360 · 2008-01-01 00:00:00 — Även om nederbörden inte är lätt att sammanfatta i ett medelvärde för hela landet står det klart att nederbörden ökat betydligt i som helhet . De lägre nederbörds- mängderna kan bero på att nederbördsmätarna då var annorlunda , samt att deras placering då ofta var mer vindutsatt. Uppgången efter är emellertid odiskutabel. Ökningen stöds också av andra indikationer såsom att milda höstar, vintrar och vårar, som varit vanliga , igenom- snitt ger mer nederbörd än kalla. är det däremot i regel tvärtom. Figur 3.4 Årsnederbörd, 1860-2006 i millimeter, den gröna linjen visar löpande 10-årsmedelvärden Tydlig uppvärmning och ännu mer nederbörd 2005 var årsmedeltemperaturen i genomsnitt knappt 1 grad högre än 1990, se figur 3.5. Ökningen var allra tydligast med drygt två grader i landets mellersta och norra delar, och minst med lokalt nästan oförändrad temperatur främst i sydvästra . Nederbörden har ökat under samtliga årstider utom , på en del håll med 15 . Figur 3.5 Förändring av årsmedeltemperatur respektive årsnederbörd 1991 2005 jämfört med perioden 1990 Källa: (klimat/klimat). Ingen tydlig trend för kraftiga vindar Riktigt svåra stormar är sällsynta hos oss. Svåra stormar drabbade , 1943, 1954, 1967, 1969 och 1999. Med så få fall är det mycket osäkert att identifiera trender. En mycket svår storm inträffade emellertid den 8 () med orkanvindar i byarna över varvid stormfällningen av träd blev den i särklass mest omfattande . Stormen orsakade också betydande skador. och inledningen av år 2007-exempel på vad vi kan vänta oss framöver? Även om klimat alltid har varierat, har de senaste 15 årens temperaturöverskott och nederbörd varit ovanligt stora i ett 100- årigt perspektiv. Även blev ett varmt år i trots en kall inledning, där särskilt mars var en mycket kall månad i hela landet. juli december sattes nya värmerekord åtminstone på någonplats i landet när det gäller månadsmedeltemperatur. sattes rekord på många platser i södra , mer lokalt i , inom stora områden i södra och , längs Götalands kuster, lokalt vid och till slut i mycket stora delar av landet. Flera absoluta temperaturrekord slogs också. Under inledningen av har ytterligare flera rekord för hög månadsmedeltemperatur slagits (januari, ). drabbades landet av flera svåra stormar där stormen blev den allvarligaste, 2007. 3.1.5Klimatet under olika årstider Eftersom variationerna är stora mellan åren fordras studier över längre tidsrymder för att kunna göra någorlunda rättvisande jämförelser. , liksom andra meteorologiska institut, använder perioden 1990 som referensperiod för sina jämförelser. Vi har i vårt arbete också valt att jämföra scenarierna för ett framtida klimat med . Våren (dygnets medeltemperatur är över noll men ) kommer normalt till sydligaste och är normalt sett i höjd med södra och södra . Våren sprider sig till det mesta av och bara i delar av fjälltrakterna är medeltemperaturen fortfarande . Den genomsnittliga nederbörden är liten med /månad i stora delar av landet. I de västra delarna förekommer dock större mängder, särskilt i fjällen. Figur 3.6 Medeltemperatur respektive juli 1990 Källa: (klimat/klimatindikatorer och observationer/klimatkartor/temperatur). I genomsnitt kommer sommaren (dygnets medeltemperatur är ) till landets södra halva under senare delen av maj. råder sommar överallt utom i fjällen. Medeltemperaturen når i genomsnitt knappt i stora delar av och . Temperaturen är något lägre i östra och bara knappt i fjälltrakterna, i högre terräng ännu lägre. , som i regel är den varmaste månaden, blir det i genomsnitt knappt i sydöstra . I östra är det fråga om , se figur 3.6. De lägsta julimedeltemperaturerna återfinns på fjälltopparna i och bland stationer var Tarfala i svalast med . börjar temperaturen att sjunka något, mest i de norra delarna av landet. Nederbörden är i genomsnitt i östra delarna av landet men uppåt i delar av de västra. brukar i stora delar av landet bli årets nederbördsrikaste månader. Den genomsnittliga nederbörden varierar då /månad i östra till lokalt i och fjälltrakterna. Medeltemperaturen är från runt och till längs Norr- landskusten och ner till i fjälltrakterna. har hösten (dygnets medeltemperatur är ) tagit fjällen och en stor del av inland i besittning. Nederbörden uppgår både /månad i östra , men upp till i och i delar av fjällen. fortsätter hösten mot söder och är det bara Götalands kusttrakter som fortfarande i genomsnitt har sommar. I fjälltrakter inleds vintern. har vintern i genomsnitt kommit även till . Höstmånaderna är tämligen nederbördsrika. På många håll faller lika mycket eller till och med mer nederbörd än . täcker vintern (dygnets medeltemperatur är ) i genomsnitt hela landet utom Götalands kust- områden. Medeltemperaturen för december är några plusgrader längs Götalands kuster och vid , några minusgrader i inre och samt längs och mellan -5 och -i stora delar av inre . Kallast med en medeltemperatur på nästan -är det i dalgångarna i delar av norra inland. är det knappt vinter vid , medan de kallaste dalgångarna i inre har -16 till -. är ganska jämnt fördelad över landet. Stora områden får i medeltal mellan men mindre . Västra delen av sydsvenska höglandet och västra fjällen får i genomsnitt uppåt (lokalt ännu mer i fjällen) men mindre även här . Figur 3.7 Medeltemperatur respektive januari 1990 Källa: (klimat/klimatindikatorer och observationer/klimatkartor/temperatur). Temperatur och nederbörd på årsbasis 1990 Mönstret från de flesta enskilda månaderna känns igen i fördelningen av medeltemperatur och nederbörd . Varmast är det längs och i södra , men skillnaderna är ganska små i medeltemperatur upp till . , särskilt den inre delen och fjällen, har ett markant kallare klimat än resten av . Nederbörden visar en tydlig gradient från väst till öst med de största mängderna i och delar av fjälltrakterna. Figur 3.8 Årsmedeltemperatur och årsmedelnederbörd 1990 Källa: (klimat/klimatindikatorer och observationer/klimatkartor). Nederbörden är i genomsnitt över landet . I gränstrakterna mellan och faller och i västra delen av fjällkedjan lokalt 1500 . Minst nederbörd faller i de södra delarna av samt i nordligaste , . De inre delarna av har landets största snödjup, vanligtvis under vårvintern, på i medeltal , i fjällen ännu mer. I är det största snödjupet i medeltal . Varak- tigheten för snötäcket är i , minskar i södra och inre, och ytterligare till Götalands kuster. Snön lägger sig första gången i . brukar större delen av och nordvästligaste ha blivit snötäckta. är endast Götalands kusttrakter i regel snöfria. Snötäcket försvinner från desamma och från övriga delar av . Till är i regel även och större delen av snöfria medan norra fjälltrakter blir snöfria . Figur 3.9 Medelvärde för största med snö- täcke 1990 Källa: www.smhi (klimat/klimatindikatorer och observationer/klimatkartor). Solstrålningen varierar naturligt med årstiden men också med molnigheten. Figur 3.10 visar globalstrålningsförhållanden, solener- gin på en horisontell yta. I allmänhet är solstrålningen störst längs kusterna och vid de då molnigheten där är lägre. Eftersom solstrålningen är mycket beroende av hur högt solen står så är det framförallt molnighetens fördelning under sommarhalv- året som påverkar fördelningen av solstrålning. Minst globalstrål- ning erhålls i inland och i nordvästra . Figur 3.10 Solstrålning i medeltal 1990 Källa: (klimat/klimatindikatorer och observationer/klimatkartor). Förändringar i klimatet kan ge upphov till stora effekter på samhällets funktioner och på naturmiljön, vilket kan leda till svåra påfrestningar för samhället. Samhällets sårbarhet vid klimatföränd- ringar beror bl.a. på hur stora förändringarna blir samt hur vi planerar vår beredskap och tar hänsyn till dessa förväntade föränd- ringar. Dagens beredskap har också stor betydelse för extrema vädersituationer som stormar, omfattande nederbörd, ras och skred, i nuvarande klimat och i ett framtida. Dessa extremer förväntas bli mer vanligt förekommande. har drabbats av ett antal kraftiga stormar. Stormen , som gett de svåraste konsekvenserna, drabbade landet 2005. Stormen tog också sjutton människors liv bl.a. under uppröjningsarbete och återuppbyggnad av elnäten. I de kraftigaste uppmätta vindbyarna nådde vinden på Hanö. Nästan lika starka vindar uppmättes på flera håll utefter och på . Anmärkningsvärt hårda vindbyar uppmättes också i inlandet, t.ex. i och , och det var där skadorna blev som störst. Framförallt och angränsande delar av omkringliggande län drabbades hårt. Den kraftiga vinden under stormen , fallande träd och kringflygande träddelar orsakade kraftiga störningar och skador på infrastrukturen för elförsörjning, elektronisk kommunikation, vägar och järnvägar. På grund av samhällets stora beroende av el och tele blev de indirekta konsekvenserna stora. Olika funktioner drabbades, som vattenförsörjning, äldrevård, värmeförsörjning, transporter m.m. Konsekvenser för skog av stormen Den stormfällda volymen skog uppgick i vissa skogsvårdsdistrikt till normala avverkningar. Stormen fällde totalt skog, dvs. mer än dubbelt så mycket som under de svåra stormarna 1969 och motsvarade nästan ett helt års avverkning i hela landet. Det milda vädret med brist på tjäle i marken gjorde skogen mer känslig för de hårda vindarna, varför stormfällningen blev extra kraftig. En annan orsak till de stora volymerna stormfälld skog är det faktum att vi fått mer skog i och att skogstillståndet och trädslags- sammansättningen förändrats. Framför allt var det gran som fälldes, medan skadorna på lövskog var små. De direkta kost- naderna för stormen uppskattades till nära (, 2005). svåra stormar har inträffat , då 25 miljo- ner m3 skog föll i och norra . Före det får man gå tillbaka , då skog knäcktes, främst i och . Figur 3.11 Årlig stormskadad volym skog, miljoner kubikmeter/år. Uppgifter saknas i huvudsak. Kartorna visar länsvis utbredning för de större stormskadorna Källa: Bearbetning av C. (baserad på , C et al, 2004). Konsekvenser för eldistribution och kraftstationer av stormen Stormen medförde stora konsekvenser för främst de lokala elnäten. Fler än 660 000 abonnenter blev utan el och närmare av ledningsnäten skadades, varav krävde komplett nybyggnation. Många abonnenter saknade el fortfarande och för vissa permanentboende på landsbygden varade avbrottet i . Både isolerade och oisolerade luftledningar slogs ut av stormen. Träden föll i vissa områden i sådan omfattning att de skadade isoleringen, knäckte stolpen eller fick linan att gå av. Trots att regionnäten till stor del består av oisolerade ledningar drabbades dessa förhållandevis lindrigt, då näten huvudsakligen löper genom bredare ledningsgator. Totalt sett hade nätföretag med större andel nedgrävda ledningar en lägre andel drabbade kunder. (Energimyn- digheten, 2005; , 2005b). Den s.k. för storstörningar trädde i funktion. Beredskapen höjdes snabbt och resurser från övriga ej drabbade områden tillfördes de drabbade. Utöver denna organi- sation och företagens egna resurser erhölls internationell hjälp. Röjnings- och återuppbyggnadsarbetet försenades framförallt av icke fungerande telekommunikationer och bristande vägröjning. Investeringstakten för säkrare matning till tätorter och landsbygd har intensifierats efter stormen. De större elledningarna i det s.k. storkraftnätet skonades under . Inga stolphaverier inträf- fade. I stormens inledningsskede inträffade saltbeläggningar, som gav överslag i ställverk och medförde att kärnkraftverken på stängdes av. Enstaka stolphaverier har däremot inträffat vid tidigare stormar. Inga av haverierna orsakade några större störningar i elnätet, då redundans fanns. (, 2006). Under stormen uppstod problem för många vatten- kraftstationer inom drabbade områden. Ett flertal av dessa löste ut på grund av skador på elnäten. Problem uppstod med kommunika- tioner mellan stationer och personal på fältet. Dammarnas katastrofskydd fungerade och inga dammbrott inträffade. Konsekvenser för uppvärmningen av stormen Under stormen rådde ovanligt milt väder och uppvärm- ningsbehovet var mindre än normalt för årstiden. Elvärmda bostäder på landsbygden och mindre orter med små fjärrvärme- system, som var beroende av el från kraftledningar på mellan- spänningsnivå, fick i vissa fall problem. Till del kunde dessa svårig- heter lösas med alternativa uppvärmningsmöjligheter eller via mobil reservkraft. Konsekvenser för elektroniska kommunikationer av stormen Tillgängligheten till både fast och mobil telefoni liksom internet påverkades kraftigt under stormen . Lokalnäten slogs ut i stor omfattning i och över en kvarts miljon abon- nenter kunde efter stormen inte telefonera. Orsakerna till utslagningen var telekommunikationernas elberoende, att reservkraften var otillräcklig samt att stormen förstörde teleutrust- ning som kretskort, och luftledningar. kunde flertalet abonnenter kommunicera elektroniskt genom främst mobil telefoni, men för abonnenter i glesbygd med fram- förallt fast telefoni blev avbrottet månadslångt eller mer. öppnade alla operatörers nät (s.k. roaming) i den akuta fasen, så att vissa funktioner i samhället kunde nyttja sina mobila nät oavsett operatör. En nationell tele- samverkansgrupp bildades som finns kvar även efter det akuta skedet. (, 2005). Utsändningen av radio och TV påverkades endast i liten omfatt- ning. Slavstationer som saknade reservkraft stoppade och vissa lokala radio/TV-länkar tappade riktning på grund av stormen. Sändningarna klarades genom att uteffekten ökades, så att full täckning erhölls. Blockerade vägar utgjorde ett problem, som hindrade transporter av mobil reservkraft och drivmedel till reservkraft- aggregat. Kommunikation och koordinering av insatser försvårades betydligt utan fast eller mobil telefoni. Konsekvenser för transportsektorn av stormen Transportsystemen drabbades i olika omfattning under stormen . Järnvägsnätet slogs ut i framförallt de södra och västra järnvägsregionerna och till del även i de mellersta och östra områdena. De materiella skadorna omfattade i första hand avbrutna och förstörda kontaktledningsstolpar samt nedfallna kontaktled- ningar. Ett omfattande röjningsarbete krävdes på grund av ned- fallna träd. Prioriterade transporter under återuppbyggnaden var i första hand industritransporter. Beroendet av telekommunika- tioner och elförsörjning var gränssättande vid återuppbyggnaden. södra banregionen, som drabbades hårdast, varade avbrottet drygt en månad (, 2005). Vägnäten i de södra delarna av landet drabbades likaså kraftigt av nedfallna träd. var stamvägnätet (europavägar, riksvägar, större länsvägar) farbara. Det tog dock innan övriga allmänna vägar var framkomliga. Stora efterkostnader har tillkommit på grund av tunga laster på vägar med dålig bärighet under röjningsarbetet. Både väg- och järnvägssektorn hade problem med uthålligheten, avseende materiel, personal och information. Flygtransporterna påverkades endast i mindre omfattning. tvingades stänga, däremot inte . Kustradionätet för sjötrafiken uppvisade brister. Nödradio- systemet AES, automatiskt identifieringssystem, används av alla fartyg över brutto. har efter stormen på- börjat uppbyggnaden av ett kompletterande radiokommunikations- system i . Trots och – ingen långsiktig trend mot fler stormarännu Skadorna blev inte lika omfattande som vid stormen , men skog beräknas ändå ha stormfällts. Skogsskadorna drabbade ett geografiskt större område i och södra och blev också mer utspridda. Även vid stormen drabbades framförallt eldistributionen och telekommunikationerna, men inte i samma omfattning som vid . Huruvida de senaste årens svåra stormar är inledning på en ökande trend eller ej, kan inte avgöras. Ser man är det svårt att urskilja någon tydlig trend, åtminstone sett i ett längre perspektiv, se figur 3.11. Figur 3.12 Antal fall med beräknade vindhastigheter överskridande för , 1881 2005. Beräkningarna är baserade på lufttrycksmätningar gjorda i , och . Kurvan visar löpande 10-års medelvärden. 3.2.2Översvämningar och höga flöden Översvämningar och höga flöden inträffar regelbundet. Korta intensiva regn orsakar höga flöden i främst små vattendrag med åtföljande översvämningar. Sådana regn kan också orsaka över- svämning inom tätbebyggelse på grund av överfulla dagvatten- system. Mer utdragna regnperioder höjer flödena i stora vattendrag och sjöar. Bebyggelse och infrastruktur som expanderar närmare vattendrag, sjöar och kust leder till ökade risker för översvämningar med stora konsekvenser. har ett antal översvämningar drabbat flera områden i landet. , och drabbades /av långa utdragna regnperioder med omfattande konsekvenser. Några andra exempel är de intensiva regn som drabbade södra , , och 2004. senhösten 2006 och delar av , , och . Under de svåra översvämningarna /i och uppskattades flödena vara de högsta . tog tillfälligt över ansvaret för tappningen från , med stöd av Räddningstjänst- lagen, och ålade att öka tappningen till mer än vad vattendomen medgav. Skadorna i samband med översvämningarna blev betydande. De kraftiga översvämningarna /2001 påverkade också och , även om de inte blev lika dramatiska som i och . I uppmättes det högsta vattenståndet . Situationen visade att det finns säkerhetsproblem som bl.a. kan komma att beröra centrala . I blev flera invallningar genombrutna och ytterligare ett antal var nära brott (SOU 2006:94). Konsekvenser av senare års översvämningar för transporter Vägsektorn har drabbats hårt av senare års kraftiga vattenflöden och översvämningar. De höga flödena har i många fall motsvarat återkomsttider , men även högre flöden har förekommit, bl.a. i och i . Region , i stort motsvarande , har drabbats av flest antal skador medan har haft de största kostnaderna och då framförallt 2001. Åren 1994 2001 inträffade cirka 200 större skador orsakade av höga flöden. (, 2002). De höga vattenflödena kring , och i mellersta , i liksom i , orsakade omfattande skador på järn- vägar, såsom raserade järnvägsbankar, spårrörelser, nedsatt bärighet och överspolningar av spår. Detta innebar inställd trafik och hastighetsnedsättningar. inventering av skador mellan och visade på totalt 200 skador (, 2001). De höga flödena och vattenstånden i innebar också problem för sjöfarten då flödena ökade till en nivå som motorsvaga fartyg inte klarar. De kraftiga regnen i orsakade översvämningar och erosionproblem som drabbade Midlanda flyg- plats (/). Konsekvenser av översvämningar för dammar inträffade flera höga flöden och översväm- ningar på olika håll i landet. I samband med ett högt flöde rasade en dammbyggnad vid Noppiskoski kraftverk i . Andra dammhaverier har varit och Aitik . Haverierna har berott på en kombination av kraftig neder- börd, överrinning och tekniska problem. Under de höga flödena (uppskattade till 100-årsflöden) i södra inträffade ingen större dammolycka, men ett 50-tal incidenter med dammbyggnader rapporterades. Vid närmare hälften av dem var flödena större än maximal avbördningskapacitet hos de utskov som kan användas utan att extraordinära åtgärder vidtas. Juliflödena i har överträffats inom berörda områden. Sannolikheten att de ska upprepas bedöms som stor (, 2001). Det både intensiva och långvariga regnandet i augusti/resulterade i att en mindre damm brast med översvämmade mindre vägar som följd. Ytterligare dammar i riskklass 2 (se avsnitt 4.2.2) eller lägre löpte också risk för över- dämning. 3.2.3Ras, skred, erosion Nederbörd påverkar bl.a. markens vattenförhållanden, som portryck och grundvattennivåer, vilket tillsammans med jordarten har stor betydelse för markens hållfasthet och stabilitet. Snabba kortvariga förändringar, som intensiva regn, växlande vattennivåer och erosion leder till stor försämring av stabiliteten. Mänsklig påverkan och yttre belastning påverkar situationen ytterligare. Skred, ras och slamströmmar är plötsliga och snabba processer som kan få katastrofala följder. En förutsättning för erosion i rinnande vatten är tillgång på lösa jordmaterial, och en flödeshastighet som är tillräckligt hög för att lossgöra och transportera materialet. Erosion från vågor kan orsakas av vindvågor, vid tappning av exempelvis dammar eller dämningskatastrofer och av svallvågor från fartyg. Skred med stora konsekvenser Mer än 55 stora jordskred, med en utbredning på minst en hektar har drabbat . Mest skred- benägna är havsavsatta leror, som till följd av landhöjningen kommit över havsytans nivå (kvicklera). Särskilt utsatta områden är och andra dalgångar i . Dagens landskaps- bild längs har till stor del formats genom ett antal större skred. Skredbenägna leror förekommer även i , längs och på många andra platser i landet. Ras i sand- och siltslänter är vanliga i norrländska älvdalar. Exempel på stora skred är Surteskredet 1950, Götaskredet 1957 och Tuveskredet 1977 samt skredet i . Surte-, Göta- och Tuveskreden krävde alla dödsoffer. Skreden orsakade stora skador främst på bebyggelse, men också på infrastruktur. I påverkas sjöfarten ofta genom undervattensskred. Mer detaljerade beskrivningar av skred i finns i utredningens delbetänkande (SOU 2006:94). inträffade ett stort skred söder om . Skredet omfattade en sträcka på 550 meters längd och 250 meters bredd i en dalsänka där E6 och hade sin dragning. Som mest rörde sig marken i dalgången i sidled och i höjdled. I dalgången finns kvicklera. Flera bilar hamnade i området och några personer skadades. Ett tåg stoppades från olycksplatsen (, 2006). Skredet orsakade omfattande skador för väg och järnväg liksom för telekablar som låg i bankarna. Den totala återuppbyggnaden tog närmare . Ras med konsekvenser för väg och järnväg spolades en vägbank och en järnvägsbank bort vid Ånn i , se bild 3.1, efter intensivt regn uppströms med åtföljande högt flöde och erosion. Vattendraget utgjorde i normal- fallet endast en liten bäck, men på grund av den kraftiga nederbörden blev den till en fors som drog med allt i sin väg. Ett tåg hade passerat olycksplasten. Bild 3.1 Raset i Ånn Källa: , 2006. Erosion längs kust och i vattendrag Längs kuster i främst , , på och pågår stranderosion. Mest omfattande är stranderosion längs . I Ystads kommun har erosion konstaterats sedan 1800- talet och både naturmark och bebyggelse har drabbats. har strandlinjen förskjutits inåt land vid strandbad (Rankka och , 2005). I samband med höga flöden kan erosion och ras förekomma längs vattendrag. Exempelvis utlöstes ett antal skred som fick flera ekonomibyggnader vid att glida ner i (SGI, 2005). drabbades av en ihållande värmebölja . Studier har visat att mer än 33 000 personer då avled som en direkt följd av värmen i , , , , , och . Dödsfall på grund av andra orsaker har inte räknats med. Enbart i noterades över 14 800 dödsfall, framförallt hos äldre. Samma maximitemperaturer gav olika effekter i olika städer och regioner i . Orsaken till detta kan vara olikheter vad gäller stadsstorlek, urban heat effekt, befolkningens ålder, marknära ozon, kulturella skillnader och anpassning till höga temperaturer (kylning inomhus, mänskligt beteende, etc.). beräknas antalet värmeorsakade dödsfall i Västeruopa uppgå till mer än 44 000, se Bilaga B 34. Nedisning innebär, förutom för sjöfarten, också problem för system som har luftledningar och . Stolphaverier har inträf- fat i storkraftnätet vid fem tillfällen orsakade av extrem tillväxt av islast tillsammans med endast måttlig vind. Detta har förekommit som lokala fenomen i norra ned mot norra och främst i höglänt terräng. Vid två av fallen rasade sex respektive åtta stolpar. Kraftiga snöoväder, som bland annat drabbat infrastrukturen, inträffade i , 1998 i och 2001 i . Tillfällen med stora snölaster som orsakat skador på byggnads- konstruktioner har, förutom vid snöovädret i , bl.a. inträffat 77 och 1985 i östra , 1987 88 längs och 1992 93 i . Snöovädret i med omgivning, innebar kraftigt snöfall . Det maximala snödjupet uppmättes till nära (nysnö). All trafik förbi och genom centrala stängdes av. Endast trafik med bandfordon var möjlig.