sou · GWB3110 · 2008-11-18 00:00:00 — Den besparing som fastighetsägare och hyresgäster gör genom att välja ett abonnemang gentemot nät- ägaren istället för individuella abonnemang är normalt större än den kostnadsbesparing som nätägaren gör. Visserligen minskar nätägarens kostnader genom att endast hantera en större kund istället för många små, men nätägarens intäktsbortfall är större än besparingen. För att bibehålla motsvarande lönsamhet måste nät- ägaren då justera tarifferna uppåt. Den kostnadsbesparing som slutanvändare bedöms uppnå med fördelningsmätning jämfört med eget abonnemang kan därmed komma att minska efter hand som nätägarna justerar sina tariffer. 12.5Skyldighet att läsa av el minst en gång införs en skyldighet för elnätsföretagen att läsa av och rapportera mätvärden minst en gång . Förändringen gäller för samtliga kunder med abonnemang om högst 63 A. Syftet med förändringen är att ge slutanvändarna både en starkare koppling mellan användning och fakturering och för- bättrad information om sin energianvändning. Den förbättrade informationen ska främja energieffektiviserande åtgärder och öka rörligheten på elmarknaden. Förändringen avseende avläsning av elanvändning anmäldes av regeringen till Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el under våren 2003TPF FPT, och år 2005TPF FPT. Det finns inget krav i förordning eller föreskrift på att faktu- rering ska ske efter faktisk elanvändning, inte heller hur mätaren ska läsas av. I praktiken innebär dock kravet på avläsning att mätaren måste vara utrustad för fjärravläsning. Kravet innebär i princip att alla elmätare för lågpänningsabonnemang som var installerade innan beslutet togs måste bytas ut. Sammanlagt innebär det ett utbyte av cirka 5,2 miljoner elmätare. gör en uppföljning av hur många elmätare som klarar fjärravläsning. Resultatet av uppfölj- ningarna publiceras på myndighetens hemsida. Energimarknads- inspektionen gör bedömningen att alla berörda aktörer sannolikt kommer att vara klara med installationen av de nya mätarna när avläsningskravet träder i kraft den 1 juli 2009.TPF15FPT De konstaterar dock att många av nätföretagen inte har följt sina ursprungliga tids- planer, och att en omfattande eftersläpning föreligger i förhållande till dessa planer. följer också noggrant hur mätarbytet framskrider och uppdaterar regelbundet sin hemsida med uppgifter om utvecklingen. medlemmar är 164 elnätsföretag och 119 elhandelsföretag berörda av det nya mätarkravet. Enligt den uppdatering som gjordes rapporteras 30 av de aktuella företagen var helt färdiga med mätarbytet. förväntar en snabb ökning av detta antal. De uppger att cirka två tredjedelar av alla mätare var utbytta per . Utredningen delar bedömning att det är sannolikt att de berörda aktörerna kommer att vara klara med installationen av de nya mätarna när avläsningskravet träder i kraft . PT Proposition 2002/03:85. PT Förordning 2006:1590 om ändring av förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el (ändring av 16 §). PT Diskussioner med , , samt avläs- ning och installation av fjärravlästa elmätare, , . Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el 12.6Utredningens överväganden och förslag Utredningen delar bedömning att IMD av varmvatten synes vara en relativt enkel och lönsam metod att spara energi. Trots dess relativa enkelhet förekommer IMD i mycket liten utsträckning, oavsett ägar- eller driftformer. Det pekar på problem i incitamentsstrukturen. Som inledningsvis nämndes kan kollektiv mätning av värme, varmvatten och el sägas vara exempel på ett marknadsmisslyckande av typen delade incitament. Utredningen bedömer att problemet med kollektiv mätning av värme och varmvatten är störst i flerbostadshus, och att problemet med kollektiv mätning av el kan vara betydande för såväl flerbostadshus som lokaler. Syftet med IMD är, som tidigare nämnts, att skapa starkare incitament för energieffektivisering för den enskilde slutanvän- daren, i det här fallet lägenhetsinnehavaren, av energi. Vinsten för den privata fastighetsägaren är mer begränsad. Allmännyttiga bostadsbolag som har installerat utrustning för individuell mätning har, enligt och , ofta ett uppdrag från sina ägare att åstadkomma en effektivare energianvändning, parallellt med att det finns en önskan att höja hyresrättens status genom ökat boendeinflytande.TPF16FPT I bostadsrättsföreningar, där nyttan av IMD bedöms vara hög genom att slutanvändare och fastighetsägare utgör samma kollektiv, kan hinder för större utbredning av IMD främst utgöras av ovana vid ny teknik och en önskan att minimera de administrativa arbetsuppgifterna. Utredningen drar därav slutsatsen att det sannolikt krävs någon form av statligt styrmedel för att på bred front få genomslag för IMD. 12.6.1Krav på individuell mätning av varmvatten Utredningens förslag: Utredningen föreslår att krav på indivi- duell mätning av varmvatten ska införas vid ny- och ombyggnad av byggnader som rymmer bostäder, när det inte är oskäligt. 16TP PT och K., Individuell mätning och debitering i flerbostadshus, för Industriell ekonomi och organisation, . Rapporten kan laddas ner från utredningens hemsida, . Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el Utredningen delar uppfattning att mätning av varm- vatten är förhållandevis oproblematisk, eftersom debiteringen kan utgå från faktiskt uppmätt och förbrukad vattenvolym. I en om- byggnadssituation kan krav på individuell mätning av varmvatten ställas i samband med stambyte, om detta byte även omfattar utbyte av ledningar för tappvatten. Att göra en väsentlig ändring av anordningar för vattenförsörjning eller avlopp i en byggnad är en bygganmälningspliktig åtgärd. Enligt brukar stambyten betraktas som en sådan väsentlig ändring, låt vara att bilden inte är helt entydig. Väljs metoden med vinghjulsmätare finns en viss passa på potential i samband med att ingrepp ändå görs i rörsystemet. Dragningen av stammar kan också påverka möjligheten till individuell mätning. Då installation av IMD ofta sker som separat åtgärd är det dock inte av avgörande betydelse att utnyttja tillfället vid stambyten. Såväl och som Profu har i sina utredningar visat på god lönsamhet för installation av IMD av varmvatten. föreligger inga krav på individuell varmvatten- mätning, varken vid nybyggnad eller ombyggnad. före- slog att individuell varmvattenmätning bör ske för nybygg- nad, och att det bör ske vid såväl ny- som ombyggnad.TPF17FPT Energimyndigheten har redovisat samma syn.TPF18FPT Utredningen delar denna uppfattning och menar att det är befogat att ställa generella krav på individuell mätning av varmvatten för såväl nybyggda som ombyggda flerbostadshus. Utredningen föreslår, mot bakgrund av här redovisade över- väganden, att krav på individuell mätning av varmvatten ska införas för ny- och ombyggda flerbostadshus, när det inte är oskäligt. Det kan t.ex. vara oskäligt att upprätthålla kravet i bostadshus där användningen av varmvatten är liten, där de tekniska förutsätt- ningarna för installation gör att kostnaderna för mätningen blir särskilt höga eller där, av något annat skäl, kostnaden för mät- ningen inte står i rimlig proportion till de ekonomiska och prak- tiska fördelarna med individuell varmvattenmätning. Som närmare utvecklas nedan föreslår utredningen att bygg- nadsverksförordningen (1994:1215), kompletteras med regler som innebär att bostäder i flerbostadshus i samband med ny- eller om- 17TP PT , Piska och Morot, 2005, respektive Hälften bort! Energieffektivisering i befintlig bebyggelse, 2008. 18TP PT PM , Synpunkter från angående uppdrag beträffan- de energieffektiviseringsåtgärder i den befintliga bebyggelsen. Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el byggnad ska utrustas med utrustning för individuell varmvatten- mätning. Utredningen föreslår: Debitering av el ska i alla lägenheter i flerbostadshus baseras på mätning av den individuella lägen- hetens enlanvändning, om det inte är uppenbart oskäligt. För- delningsmätning med undermätning i varje individuell lägenhet ska vara ett minimikrav. ges i uppdrag att i samråd med kartlägga hur mätning och debitering av verksamhetsel sker i lokaler. Kartläggningen ska även omfatta en inventering av möjligheter att övergå till individuell elmätning. Utredningen anser att utvecklingen mot ett allt större inslag av kollektivmätning av el är negativ, eftersom den motverkar en lönsam effektiv energianvändning. Individuell mätning av el leder till väsentligt effektivare energianvändning. Det visar bl.a. Energi- myndigheten i sin rapport energieffektivitet i bebyggel- sen.TPF19FPT De nya elmätare som elnätföretagen nu installerar skapar dessutom bättre förutsättningar för såväl en tydligare fakturering som utökad och förbättrad kundinformation. De nya mätarna skapar också möjligheter för utveckling av nya typer av avtal. Utredningen anser vidare att kundens rättigheter vid tvister samt kundens möjlighet att byta elhandelsföretag är, vid sidan om effektivare energianvändning, viktiga argument för individuell mätning och debitering av el. Utredningen anser att individuell mätning och debitering av el ska ske. Enligt utredningen bör ett minimikrav vara att fördelningsmätning med undermätning installe- ras i alla lägenheter. Utredningen anser också att debitering av el i alla lägenheter i flerbostadshus ska baseras på mätning av den individuella lägenhetens elanvändning. Som närmare utvecklas nedan förslår utredningen att bygg- nadsverksförordningen (1994:1215) kompletteras med regler som 19TP PT Energimyndigheten, ER 2005:27. Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el innebär att alla bostäder i flerbostadshus i samband med ny- eller ombyggnad ska utrustas med mätare för individuell elmätning samt att i jordabalken och bostadsrättslagen införs regler som innebär att individuell debitering av värme ska ske i bostäder där sådan mät- utrustning finns. Andelen kollektiv elmätning bedöms vara hög i byggnadskategorin lokaler. Användningen av verksamhetsel i lokaler omfattar . Trots att detta är en stor energianvändningspost är kunskapen om hur mätning och debitering av verksamhetsel sker i dessa byggnader liten. Utredningen bedömer att en väsentlig energieffektivisering skulle kunna komma till stånd även i lokaler genom individuell mätning och debitering av el. Utredningen menar att en bättre överblick över detta område erfordras, och att en särskild kartläggning av mätning och debitering av verksam- hetsel i lokaler ska genomföras. Utredningen föreslår därför att ges i uppdrag att i samråd med kartlägga hur mätning och debitering av verksamhetsel sker i lokaler. Denna kartläggning ska även omfatta en inventering av möjligheter att övergå till individuell elmätning. Uppdraget ska redovisas senast . Frågan om att införa individuell mätning av varmvatten och energi är i första hand aktuell i bostadslägenheter och lokaler som upplåts med hyres- eller bostadsrätt. Bostadsarrenden däremot avser i de allra flesta fall en- eller tvåfamiljshus på ofri grund. Där mäts energianvändningen, såsom i övriga småhus, i regel individuellt. Det finns inga regler som innebär att bostäder och lokaler ska utrustas med individuella mätare för varmvatten. har dock föreslagit att sådana regler införs att gälla vid nybyggnad. En sådan förändring förutsätter, enligt en ändring i förordningen (1994:1215) om tekniska egenskapskrav på byggnader (byggnadsverksförordningen). Byggnadsverkslagen och byggnadsverksförordningen gäller ny- och ombyggnad av bostäder Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el Förslaget omfattar således inte lägenheter i det befint- liga beståndet.TPF20FPT Utredningen delar uppfattning, men anser att individuell mätning bör införas också i samband med att befintliga byggnader byggs om eller ändras. Mot den bakgrunden föreslår utredningen att byggnadsverksförordningen kompletteras med regler av denna innebörd. Debitering av individuellt uppmätt energianvändning I hyreslagstiftningen finns redan regler av innebörden att kostnader för el, värme och varmvatten får debiteras separat, vid sidan av hyran, som ska vara till beloppet bestämd i hyreskontraktet.TPF21FPT Det innebär att det är tillåtet att både mäta och debitera hyresgästerna sådan energianvändning i separata poster. Det finns dock ingen skyldighet för hyresvärden att utföra sådan mät- ning och debitering. Motsvarande gäller i praktiken i bostadsrätter. I bostadsrätts- lagen regleras dock inte uttryckligen möjligheten till separat redovisning av de boendes kostnader för el, värme och varmvatten. Enligt vad utredningen inhämtat från bostadsrättsorganisationerna är det dock vanligt att så sker där utrustning för individuell mät- ning finns. Detta regleras då i föreningsstadgarna. Sålunda framgår t.ex. av att användningen av el, värme och varmvatten får beräknas efter förbrukning.TPF22FPT De enskilda bostads- rättsföreningarna är emellertid fria att själva bestämma om, och i vilken utsträckning, individuella mätare ska avläsas och huruvida kostnaden för energianvändningen ska redovisas eller faktureras separat. I det föregående har visats att det är lönsamt med individuell mätning och debitering av varmvatten. Det gäller för både de boende och fastighetsägarna, som kan vara en hyresvärd eller en bostadsrättsförening. Sådan mätning ger också goda incitament att effektivisera energianvändningen. Utredningen anser mot den bakgrunden att en skyldighet bör införas för hyresvärdar och bostadsrättsföreningar att, i de fall utrustning för individuell mätning av varmvatten finns, också debitera energianvändningen i särskild ordning, dvs. separerad från hyran eller årsavgiften. 20TP PT , 2005. 21TP PT Se jordabalken 12 kap. 19 § 1 st. 22TP PT Se 2003, 32 § 4 st. Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el kan t.ex. ske i samband med ordinarie hyresavisering eller i separat faktura. Utredningen föreslår mot den bakgrunden att nya regler av denna innebörd införs i jordabalken och i bostadsrättslagen. Enligt vad utredningen inhämtat från bl.a. SABO-företagen och Fastighetsägarna är det dock förenat med stora kostnader och betydande administrativa bördor att separat debitera t.ex. en individuellt uppmätt vattenanvändning. Däremot kan förväntas att bl.a. datasystem för individuell debitering på kort sikt utvecklas ytterligare och blir billigare än . Utredningen har därför stannat för att inte nu förslå ett krav på att individuellt uppmätt energianvändning ska debiteras i separata poster. 12.7.1Konsekvensanalys för införande av krav på individuell mätning av varmvatten Förslaget är att byggnader som inrymmer bostäder vid uppförande eller ändring ska förses med system för individuell mätning av varmvatten, om det inte är oskäligt. Motivet är att de boende på det sättet ska få ett ekonomiskt incitament att spara på varmvatten, och på så sätt bidra till en energibesparing. Som har redogjorts för kommer såväl och som Profu fram till att IMD av varmvatten generellt är lönsamt ur ett beslutsfattarperspektiv.TPF23FPT De hittillsvarande erfaren- heterna pekar på att individuell mätning och debitering medför en minskad varmvattenförbrukning på 15 . Skulle det genomföras i samtliga flerbostadshus skulle det medföra en besparing på primär energi (slutlig energi). Med en skattning av antalet ny- och ombyggda flerbostadshus fram görs en bedömning att den potential som kommer att realiseras till dess uppgår till cirka 0,4 0,7 TWh primär energi (0,slutlig energi). Fastighetsägarens kostnader för installation, drift och underhåll bedöms finansieras med den minskade varmvattenförbrukningen. Under de förutsättningarna kan systemet medföra ett merarbete för fastighetsägare, men inte orsaka direkta merkostnader. 23TP PT , T. och Bernotat, K., Individuell mätning och debitering i flerbostadshus, för Industriell ekonomi och organisation, . Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el teringen kan dock inteckna ett investeringsutrymme som hade kunnat användas för andra ändamål. Lönsamheten av att införa individuell mätning av tappvarmvatten – diskussion utifrån en samhällsekonomisk synvinkel har beräknat lönsamheten för IMD av varmvatten ur ett samhällsekonomiskt perspektiv.TPF24FPT Med de huvudantaganden som gjorts kommer de fram till att i tre av fyra analyserade fall är IMD av varmvatten samhällsekonomiskt lönsamt, två av dessa fall är till och med mycket samhällsekonomiskt lönsamma. I fjärde beräkningsfall är de samhällsekonomiska kostnaderna något större än de samhällsekonomiska intäkterna. Den studie om samhälls- ekonomiska kostnader som konsultföretaget har genomfört på utredningens uppdrag pekar på att IMD av varmvatten är samhällsekonomiskt lönsam. Mycket tyder således på att IMD i huvudsak faller i fält 1 i den fyrfältsmatris som utredningen använder för sina bedömning, dvs. åtgärden är lönsam ur både beslutsfattar- perspektiv och samhällsekonomiskt perspektiv.TPF25FPT Det ska dock noteras att osäkerheten är stor vid bedömning av de upplevda nyttoförluster och nyttovinster som åtgärden kan leda till. Att införa ett styrmedel i form av lagstiftning är förknippat med kostnader. Men lagstiftning medför också att trans- aktionskostnaderna minskar när lagen väl är införd. De kostnader som bedöms uppkomma är främst förknippade med tillämpningen av lagen och de kostnader som byggherrar och kommuner får vid bygglov/bygganmälan. Dessa kostnader är svårbedömda. Kost- naderna för byggherrar och kommuner kan vara något högre i ett inledningsskede då den huvudsakliga kunskapsinhämtningen kan förväntas ske. Dessa kostnader bedöms dock avta när väl regel- verket trätt i kraft. Utredningen menar, baserat på det ovan anförda, att ett lagkrav på individuell mätning av varmvatten i samband med ny- och om- byggnad av flerbostadshus kan motiveras från en samhällsekono- misk synvinkel. 24TP PT Effektivisering i befintlig bebyggelse – bilagor till Hälften bort, , 2008. 25TP PT Se betänkandets kapitel 4. Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el Individuell mätning av varmvatten bidrar inte till regelförenkling. Krav ställs på fastighetsägaren att installera ett system för indivi- duell mätning. Syftet är att fastighetsägaren ska lägga mätresultaten till grund för debitering. Görs detta kan den administrativa kost- naden öka. 12.7.2Konsekvensanalys IMD av el i lägenheter Kollektiv elmätning är precis som kollektiv varmvatten- och värme- mätning exempel på delade incitament. IMD av el i lägenheter bedöms jämfört med kollektiv elmätning i ett genomsnittligt hus- håll leda till en minskad elanvändning om 10 . Baserat på och Analys uppskattningar att av alla lägenheter har kollektiv elmätning motsvarar det på nationell nivå en slutlig energianvändning på cirka 0,1 0,2 TWh . Det motsvarar en årlig elkostnad på för slutanvändare i det svenska lägenhetsbeståndet. Kostnaderna för mätare och mätsystem är relativt låga. Om stickprovskontroll eller annat fortlöpande underhålls- och kva- litetsarbete inte utförs minimeras de löpande kostnaderna för insamlingen. Insamlingen sker antigen via ett helt lokalt system, en PC i källaren, eller via en extern tjänsteleverantör som levererar mätarställningar vid månadsskiften. I det senare fallet, då en extern leverantör sköter insamlingen utgår en kostnad per mätvärde. Att inte fortlöpande verifiera mätarnas noggrannhet och utföra stickprovskontroller är en av kostnadsbesparingarna med fördel- ningsmätning. Om samma krav, som gäller för mätare i lokalnät, ställs för denna typ av mätning blir den kostnadsbesparing som uppnås för slutanvändaren, vid oförändrad elanvändning, mindre. Att installera utrustning för individuell elmätning och fjärravläsning i dessa lägenheter uppskattas kosta per lägenhet, sammantaget . Kollektiv mätning av el innebär alltid administrationskostnader för fastighetsägaren eller bostadsrättsföreningen. Denna admini- strationskostnad kvarstår vid fördelningsmätning, men upphör vid en övergång till lägenhetsvisa elabonnemang. Individuell elmätning ger ökad kunskap för både slutanvändare, fastighetsägare, elnät- Individuell mätning och debitering av värme, varmvatten och el ägare och myndigheter. Slutanvändarnas ökade kunskap kan använ- das för att påverka sina egna vanor och beteenden i riktning mot en effektivare energianvändning. 12.7.3Konsekvensanalys av kartläggning av kollektiv elmätning i lokaler En annan kategori som drabbas av delade incitament när det gäller kollektiv elmätning är lokalsektorn. Omfattningen av problemet är sannolikt stort, det indikerar de resultat som erhållits från STIL2-projekt. Det är dock inte möjligt att fastställa hur stort det är på grund av bristande underlag. En kartläggning av omfattningen av kollektiv elmätning i lokaler ger ökad kunskap både för slutanvändare, fastighetsägare, elnätägare och myndigheter. IMD av el i lokaler bedöms leda till en 5 ökad energieffektivitet i lokalsektorn. Ett generellt genomförande skulle i så fall innebära en minskad slutanvändning av el på 0,5 1,0 TWh . En kartläggning av elmätning i lokalsektorn bedöms kosta att genomföra. 13Förbättrad statistik om slutanvändning av energi För att kunna uppfylla och verifiera direktivets krav erfordras en god och detaljerad statistik över den slutliga energianvändningen inom samtliga samhällssektorer. Detta kapitel behandlar inled- ningsvis i avsnitt 13.1 bakgrund och direktivets krav rörande sådan statistik. Därefter beskrivs i avsnitt 13.2 hur den svenska energi- statistiken ser ut . I avsnitt 13.3 beskrivs pågående insatser för att förbättra den officiella statistiken över energianvändning. Efter detta följer i avsnitt 13.4 en redogörelse för utredningens bedömning av framtida krav på energianvändningsstatistik. Slut- ligen redovisas i avsnitt 13.5 utredningens överväganden och för- slag samt i avsnitt 13.6 en bedömning av kostnaderna för förslagen. Enligt direktivet ska energidistributörer, systemansvariga för distribution och/eller företag som säljer energi i detaljistledet, på begäran, men inte oftare än en gång , tillhandahålla samlad statistisk information om sina slutförbrukare. I utredningens uppdrag ingår att föreslå vilka myndigheter som ska bemyndigas att begära in denna information samt vilken detaljeringsgrad i informationen som ska krävas. Den information som ska lämnas av företagen ska vara till verklig hjälp för myndigheterna vid genomförande av program för förbättrad energieffektivitet samt vid främjande av marknaden för energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Informationen ska omfatta aktuella uppgifter om slutanvändarnas användning, inklusive belastningsprofiler, kundseg- mentering och geografiska lokalisering i tillämpliga fall. ska information som är av privat karaktär eller kommersiellt känslig Förbättrad statistik om slutanvändning av energi hållas konfidentiell och skyddad i enlighet med gällande lagstift- ning. Utredningen konstaterade i sitt delbetänkande att den ekono- miska statistiken har kommit att användas allt mer för uppföljning av ekonomisk politik på både nationell och EU-nivå. Detta ställer större krav på statistikens tillförlitlighet och snabbhet. I delbetänkandet bedömde också utredningen att denna tendens kommer att förstärkas , samt att kraven på kontroller- barhet och verifierbarhet av åtgärder kommer att öka behovet av mer detaljerad statistik bl.a. för utvärdering av direktivets målupp- fyllelse och av kostnadseffektiviteten för olika styrmedel. I den första fasen av utredningens arbete bedömdes de effekter som olika styrmedel eller åtgärder har haft på energieffektivi- seringen i . Utredningen stötte då på brister i det befintliga statistiska underlaget, vilket försvårade arbetet. Det statistiska underlaget för ekonometriska bedömningar av effekterna av för- ändringar i energiskattesystemet var särskilt begränsande.