sou · GVB32 · 2008-01-01 00:00:00 — Om matchning är en huvudprocess inom Arbetsförmedlingens verk- samhet, kan aktivering betraktas som en delprocess för att stödja huvudprocessen. har dock antalet vakanser varit relativt få, som regeringens ambitioner att hålla tillbaka arbetslösheten har medfört att stora resurser har ägnats åt att aktivera arbetssökande. Kritiker har framfört att aktiverings- processen tagit överhanden över matchningsuppdraget. I bland annat rapportTPF3FPT signaleras att matchnings- uppdraget har åsidosatts. Av rapporten framgår att handläggarna på Arbetsförmedlingen vittnar om att alltför lite fokus har lagts på arbetsgivarkontakter och matchning. Det finns en medvetenhet om att minskade marknadsandelar försvårar möjligheterna för de arbetssökande som är inskrivna på Arbetsförmedlingen att hitta ett arbete. Dessa omständigheter påverkar i synnerhet utredningens målgrupp som är starkt beroende av Arbetsförmedlingen, på grund av att de saknar egna nätverk. finns inom AMV en vilja att förstärka kontakten med arbetsgivare och tona ned aktiveringen 3TP PT (2006), Den offentliga Arbetsförmedlingen, . Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna av arbetssökande genom att anvisa dem arbetsmarknadspolitiska program. Arbetsförmedlingen har två kunder – arbetsgivare och arbets- sökande. Den sistnämnda gruppen hamnar av naturliga skäl oftast i fokus. Att arbetslösa saknar arbete betraktas oftast som ett större problem än att arbetsgivare har svårt att hitta rätt arbetskraft. Brist på arbetskraft framstår ur samhällets perspektiv ibland snarare som ett angenämt problem, eftersom det indikerar att det allvarligare problemet – arbetslösheten – kommer att minska i omfattning. Merparten av handläggarnas tid på Arbetsförmedlingen ägnas åt de arbetssökande. Detta är naturligt eftersom flertalet arbets- sökande gör personliga besök på Arbetsförmedlingen. Det är be- tydligt mer ovanligt att arbetsgivare gör det. För att få en personlig kontakt med arbetsgivare måste handläggarna ägna sig åt upp- sökande verksamhet, vilket kräver större initiativförmåga. Vid hög arbetsbelastning på Arbetsförmedlingen har många handläggare inte ens tid att besöka arbetsgivare även om de ville. Att hand- läggarna använder mera tid till arbetssökande än arbetsgivare är därför förståeligt, men det kommer sannolikt inte leda till att fler arbetssökande får flera lediga arbeten att söka. Utvecklandet av Internettjänster har medfört att en stor del av matchningen mellan lediga platser och arbetssökande kan ske utan att personalen på är direkt inblandad. Till- gången till Internet gör att det har blivit smidigare för arbets- givaren att anmäla vakanserna jämfört med , då arbetsgivarna ofta ringde till Arbetsförmedlingen och beskrev rekryterings- behovet. Arbetsgivarna kan dessutom anmäla vakansen när som helst , utan att behöva ta hänsyn till Arbetsförmedlingens öppettider. Den påtagligt utökade tillgängligheten kan spontant tyckas leda till att Arbetsförmedlingens marknadsandelar för lediga platser bör öka. Men så är inte fallet. Enligt har marknadsandelarna trendmäs- sigt minskat och uppgick till . Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna Ju färre lediga platser som Arbetsförmedlingen har, desto mindre är chanserna att nytillträdande i svenskt arbetsliv får kännedom om lediga arbeten. Av den anledningen skulle utredningens målgrupp gynnas av att fler handläggare arbetar med arbetsgivarkontakter, eftersom det ökar möjligheterna till fler anmälda lediga platser. De flesta nyanställningar eller byten av arbete som sker tillkommer genom direktkontakter mellan individen och arbets- givaren. Eftersom arbetssökande på Arbetsförmedlingen ofta har ett mindre nätverk än de som är sysselsatta är det nödvändigt att vakanserna kommer till de arbetslösas kännedom. En viktig förutsättning för detta är att vakanserna anmäls till Arbetsförmed- lingen. För det behövs goda kontaktvägar mellan Arbetsförmedlingen och arbetsgivarna. Många av vakanserna anmäls visserligen via Internet, men för att arbetsgivaren ska tycka att Arbetsförmed- lingens tjänster är tillräckligt bra måste det finnas ett förtroende för Arbetsförmedlingen från arbetsgivarens sida. Förtroende upp- arbetas inte via annonskampanjer från Arbetsförmedlingen eller telefonkontakter. För att skapa tillräckligt förtroende behöver handläggare från Arbetsförmedlingen göra besök hos arbetsgiva- ren, där handläggarna förbättrar sina kunskaper om arbetsgivarens verksamhet och villkor. På så sätt skapas ett förtroende som på lång sikt ökar chanserna att arbetsgivaren vid nästa rekryterings- tillfälle använder sig av Arbetsförmedlingens tjänster. Om inte en arbetsgivare har förtroende för Arbetsförmedlingen, kommer den inte heller att betrakta Arbetsförmedlingen som en lämplig kanal för att publicera vakansen. Arbetsgivaren använder sig då av andra informationskanaler, vilket medför att många vakanser riskerar att gå arbetssökande förbi. Ett annat problem uppstår när en mindre arbetsgivare anmäler en vakans till Arbetsförmedlingen, som i sin tur publicerar den lediga platsen i hela landet. Är det ett eftertraktat arbete inom ett yrkes- område där det råder överskott på arbetskraft, kan arbetsgivaren få väldigt många sökande till tjänsten. Det är inte ovanligt att en småföretagare får hundratals e-post, brev eller telefonsamtal. För ett mindre företag blir sorteringen av alla arbetssökande över- mäktig eftersom tiden inte räcker till. Problemet blir extra känn- Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna bart eftersom kontrollfunktionen av arbetslöshetsförsäkringen leder till att vissa arbetssökande lämnar jobbansökan på arbeten de egentligen inte är kvalificerade för eller ens intresserade av. En olycklig konsekvens kan bli att arbetsgivaren vid nästa rekryte- ringstillfälle avstår från att använda Arbetsförmedlingen som pub- liceringskanal, eftersom det medför merarbete och att arbetsgivaren inte får tillräckligt med tid för sin egen verksamhet. Arbetsförmedlingen har vid sådana tillfällen möjlighet att ta ett rekryteringsuppdrag, det vill säga leta upp särskilda arbetssökande som Arbetsförmedlingen anser vara lämpliga. Nackdelen är att arbetssökande som är okända för den enskilda handläggare och som skulle kunna passa inte får kännedom om arbetet. För arbets- givaren blir det dock ett rimligt antal sökande att gå igenom. Detta förfaringssätt kräver dock ett ömsesidigt förtroende mellan arbets- givare och Arbetsförmedlingen. medelstilldelning från den tidigare rege- ringen har i stor utsträckning riktats till finansiering av någon form av programverksamhet. av AMV:s anslag för avser programdeltagarnas försörjning i form av aktivitetsstöd och lönesubventioner (inklusive ), köp av utbildningsinsatser från externa leverantörer eller merkostnads- ersättningar till anordnare av subventionerade anställningar eller praktikplatser. Även om anordnare av utbildning och praktik för- väntas ge utrymme för att individerna ska söka arbete under pro- grammets genomförande, är matchning ingen dominerande verk- samhet. Arbetsförmedlarnas matchning mot lediga arbeten och sökintensiteten hos deltagarna avtar de arbetssökande deltar i arbetsmarknadspolitiska program, jämfört med om de varit helt arbetslösa.TPF4FPT förväntas förbruka de pengar regeringen avsätter. Detta medför att arbetsförmedlingarna ofta blir beordrade att öka programvolymerna för att förbruka tilldelade pengar. har regeringen haft möjlighet att dra tillbaka medel om statens utgiftstak hotas eller om konjunkturen förbättras så mycket att man bedömer att pengarna inte kommer att utnyttjas effektivt. Detta har lett till en situation för Arbetsförmedlingarna när de 4TP PT IFAU (2003), Employment, mobility and labour market programs. Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna måste gasa och bromsa, dvs. växelvis koncentrera arbetet på att öka programvolymerna respektive minska dem. blir det större fokus på planering och utfall av programolymer medan matchningsverksamheten kommer i andra hand. I rättvisans namn bör det dock påpekas att även arbetet med arbetsmarknadspolitiska program kräver goda arbetsgivarkontak- ter, eftersom det är arbetsgivare som anordnar anställningsstöd, lönebidrag och praktikplatser. Överenskommelser mellan arbets- givare och arbetsförmedlingar om dessa placeringar kan även utmynna i att vakanser anmäls till Arbetsförmedlingen. På Arbetsförmedlingarna arbetar ungefär 6 000 personer. Lönekostnaden för dessa uppgår till . Men alla på arbetsförmedlingarna arbetar inte med matchning. Vägledare fokuserar oftast på de arbetssökandes eventuella fort- bildning snarare än just matchning av lediga arbeten. Det är således en förhållandevis liten del av resurser som går åt till arbetsgivarkontakter och matchning mot lediga arbeten. I återrapporteringen till regeringen framkommer det att AMS gjort statistiska beräkningar av sambandet mellan hand- läggarnas tidsanvändning och resultaten i form av tiden för över- gångar till arbete. Det tydligaste resultatet i studien var att ju mer tid ett kontor använder för matchningsarbete, desto snabbare hittar kontorets arbetssökande ett arbete. Via tidmätningar har gjort en uppskatt- ning av hur kostnaderna fördelar sig på olika tjänster. av kostnaderna avser de tjänster som vänder sig till arbetsgivare. av kostnaderna uppstår således i samband med tjänster som riktas till arbetssökande. 17.2.6Strukturförändring av Arbetsförmedlingens arbetssätt I regleringsbrevet avsatte den dåvarande regeringen till för anställning av 200 nya medarbetare som ska arbeta med arbetsgivarkontakter. Det var ett steg i rätt riktning, men utredningen anser att det behövs ta ett större grepp för att få till en varaktig förändring. Arbetsförmed- lingens verksamhet och organisation behöver långsiktigt struktu- reras på ett sätt som gör att en avsevärd del av verksamheten ägnas åt arbetsgivarkontakter. I budgetpropositionen för framgår att regeringen i högre grad kommer att fokusera på jobb och Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna effektiva insatser för dem som står längst från arbetsmarknaden. Som ett led i denna omläggning kommer programverksamheten att reduceras kraftigt och flera insatser kommer att avskaffas utifrån ett förenklings- och effektivitetsperspektiv. Det gäller friår, plus- jobb, utbildningsvikariat, akademikerjobb, datortek, interpraktik- stipendier och arbetsmarkandsutbildning som inte är upphandlad inom det reguljära utbildningsväsendet samt allmänt och förstärkt anställningsstöd. Vi delar uppfattningen att en omläggning av denna karaktär behövs. Vi anser dessutom att en högre grad av specialisering bör införas på Arbetsförmedlingen, där vi bland annat föreslår att jobb- agenter ska bli en särskild personalgrupp. Dessa ska arbeta nära arbetsmarknaden och ha kontakt och besöka framför allt arbetsgivare, men även arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer i syfte att hålla sig underrättade om vilka kompetenskrav och rekry- teringsbehov som uppkommer. Kontakterna behöver inte alltid bestå av företagsbesök. De kan även vara exempelvis frukostmöten, projekt och seminarier. Jobbagenterna ska vara väl förtrogna med arbetsgivarnas villkor, ha dokumenterad kunskap inom företagsekonomi och marknads- föring, ha goda branschkunskaper, vara goda omvärldsanalytiker samt ha god kunskap om den regionala arbetsmarknaden i närings- livet och den offentliga sektorn. Arbetsgivarkontakterna ska syfta till att öka arbetsgivarnas förtroende för Arbetsförmedlingen för att leda till att fler lediga arbeten anmäls dit. När det behövs ska jobbagenterna även hjälpa till vid enskilda rekryteringsuppdrag, då arbetsgivaren av tidsskäl inte har möjlighet att gå igenom ett stort antal jobbansökningar. Jobbagenterna ska här underlätta rekryteringsprocessen för arbetsgivaren och bidra till att tillsätta vakanserna så fort som möjligt. Utredningen föreslår även att AMS ges i uppdrag att återinföra så kallade specialförmedlingar. Arbetssökande inom specifika yrkesgrupper behöver bättre stöd från arbetsförmedlare som har djupare kunskaper om olika yrken. Det gäller i synnerhet akade- miker vars kompetenser ibland befinner sig på en nivå som arbets- förmedlarna inte är bekanta med. Handläggarna på dessa special- förmedlingar eller branschkontor kommer att ha djupare kunskap om vad som fordras för att få arbete och har också möjlighet att bekanta sig med dessa arbetsgivare inom regionen. Det ökar sanno- likheten för att handläggarnas yrkeskunskaper och kontakter kom- mer att motsvara de behov som de arbetssökande har. Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna är medveten om att denna utveckling till vissa delar redan har startat med de fem fullserviceförmedlingarna i . Det finns dock enligt vår mening anledning att ytterligare utveckla special- förmedlingarna eftersom vi tror att återinförandet av dessa gynnar utredningens målgrupp såtillvida. Utrymmet för specialförmedlingar eller branschkontor finns inte på alla orter. I storstäder och medelstora kommuner finns dock tillräckligt många arbetssökande och arbetsgivare för att en special- förmedling ska kunna anses vara motiverad. Utredningen är medveten om att efterfrågan på arbetskraft varierar geografiskt och konjunkturellt. Arbetsförmedlingarna bör självfallet balansera resurserna för arbetssökande och arbetsgivare därefter. På orter där det råder ett stort överskott på arbetskraft finns det goda skäl att ha fler handläggare som arbetar med arbetssökande. Det är dock viktigt att Arbetsförmedlingen arbetar för att öka den geografiska rörligheten av arbetskraften. Utredningens bedömning är att omstrukturering av personal- styrkan till större fokus på arbetsgivarkontakter och inrättandet av specialförmedlingar, bör leda till att fler vakanser anmäls till Arbetsförmedlingen och att handläggarna på specialkontoren får ökade kunskaper om enskilda yrken. Detta ökar möjligheterna för nytillträdande på arbetsmarknaden att hitta ett arbete och få bra service från Arbetsförmedlingen. Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna 17.3Etableringsjobb för nytillträdande arbetssökande – komplement till Nystartsjobb Utredningens förslag: Nytillträdande arbetssökande som har fyllt och som inte har rätt till nystartsjobb förrän ska kunna erbjudas etableringsjobb. Med etableringsjobb avses en anställning där arbetsgivaren får en skattereduktion på den totala lönekostnaden , dock högst per dag. Subventionen ska kunna ges . Subventionen kan gälla heltids- eller deltidsanställningar hos en privat eller offentlig arbetsgivare eller en ideell organisation. Målgruppen för etableringsjobb definieras på följande sätt: Arbetssökande personer som är eller äldre som inte har haft en anställning som överstiger och som har varit anmälda hos den offentliga arbetsförmedlingen och varit beroende av ekonomiskt bistånd till sin försörjning till följd av att man saknat inkomster från eget arbete. Målgruppen när det gäller arbetssökande som är utrikes födda är de personer som har haft uppehållstillstånd längre än , samt deras anhöriga som har beviljats uppehållstillstånd. Dessa utrikes födda personer ska kunna erbjudas etableringsjobb förutsatt att de inte har haft en anställ- ning som överstiger och varit anmälda hos den offentliga arbetsförmedlingen och varit beroende av ekonomiskt bistånd till sin försörjning till följd av att man saknat inkomster från eget arbete. Förutsättningen för att en arbetsgivare ska kunna anställa en person med de regler som föreslås gälla för etableringsjobb är att arbetsgivaren kan erbjuda den anställde en personlig samt erbjuda personlig kompetens- utveckling vid behov. Införandet av etableringsjobb föreslås regleras i förordning och stimulans till arbetsgivare för etableringsjobb som har beslutats av föreslås få tillgodoföras arbetsgivaren genom kreditering på sådant skattekonto som har upprättats för denne, enligt 3 kap. 5 § skattebetalningslagen (1997:483). Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna Nytillträdande på arbetsmarknaden har ofta ett sämre utgångsläge än personer som har erfarenhet av arbetslivet när de söker arbete. Det är framför allt unga människor och personer som är födda utomlands som inte har etablerat sig på arbetsmarknaden och som av den anledningen är beroende av ekonomiskt bistånd. De saknar ofta de kontakter och referenser som mer erfarna arbetstagare har arbetat upp, vilket gör det svårare för dem att konkurrera om de lediga jobben. Deras begränsade kontaktnät gör att de i högre grad är utelämnade till Arbetsförmedlingens möjligheter och förmåga att intressera arbetsgivare för deras tjänster. 17.3.2Etableringsjobb i förhållande till Nystartsjobben infördes de s.k. nystartsjobben. Nystarts- jobben syftar till att öka möjligheterna för dem som står långt utanför arbetsmarknaden att komma tillbaka till arbete och innebär att ett belopp motsvarande arbetsgivaravgifterna, inklusive ålders- pensionsavgiften, ska tillgodoföras arbetsgivaren för de personer som kvalificerar till ett nystartsjobb. Nystartsjobben ska gälla för personer som varit arbetslösa, deltagit i arbetsmarknadspolitiska program eller fått sin försörjning från sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning, på heltid . Subventionen lämnas som vederbörande varit arbetslös, deltagit i arbetsmarknadspolitiska program alternativt fått sin försörjning från sjukpenning eller sjuk- och aktivitetsersättning, dock högst . För personer skall subventionen ges under dubbelt så som personen varit frånvarande från arbetslivet, dock högst . Nystartsjobben ska dessutom omfatta asyl- sökande som beviljats uppehållstillstånd, kvotflyktingar samt dessa gruppers anhöriga efter det att uppe- hållstillstånd har beviljats. Subventionen ska ges till nystartsjobb i det privata näringslivet och till offentliga arbetsgivare när dessa bedriver affärsverksamhet. Lagen om anställningsskydd (LAS) ska gälla för nystartsjobben. När det gäller nytillträdande som är beroende av ekonomiskt bistånd, kommer vissa att kunna erbjudas nystartsjobb i ett tidigt skede och andra först . De som kommer att omfattas av nystartsjobben är merparten av de nyanlända invand- Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna rare i arbetsför ålder som omfattas av det kommunala flykting- mottagandet, och som har beviljats uppehållstillstånd . Detsamma gäller för deras anhöriga som har beviljats uppehållstillstånd . För ungdomar i åldern 20 krävs att de varit arbetslösa eller deltagit i arbets- marknadspolitiska program . För övriga per- soner som är beroende av ekonomiskt bistånd kommer möjligheten till nystartsjobb att finnas först . 17.3.3Vikten av tidiga insatser för samtliga arbetssökande som är beroende av ekonomiskt bistånd Vi anser att det är viktigt att även personer som är eller äldre och som ännu inte har etablerat sig på arbetsmarknaden kan erbjudas insatser i ett tidigt skede för att öka möjligheterna att gå från bidrag till arbete. Detsamma gäller för personer som har invandrat och som har haft uppehållstillstånd i än samt deras anhöriga. Ännu i landet har mindre än hälften av kvinnorna och drygt hälften av männen sysselsättning, av de nyanlända invandrare som mottogs 1996. Skälen till att syssel- sättningen inte ökar snabbare är inte bara konjunktursvängningar- na. Bristen på en individualiserad och arbetsmarknadsinriktad introduktion är också en bidragande orsak. Konstruktionen av nystartsjobben har för dessa personer ett för långt tidsperspektiv. Insatser bör sättas in ett tidigt skede för samtliga arbetssökande som är nytillträdande på arbetsmarknaden och beroende av ekonomiskt bistånd. Vi anser att är en lämpligare tidsperiod för denna grupp. Våra kontakter med kommunala företrädare har tydligt visat hur viktigt det är att in- satser för att överbrygga svårigheterna att komma in på arbets- marknaden sätts in i ett tidigt skede, eftersom en längre tids beroende av ekonomiskt bistånd riskerar att leda till passivitet och uppgivenhet. Inte sällan får det till följd att personen i fråga blir klientifierad och förlorar de egna drivkrafterna, vilket är förö- dande för det självförtroende man så väl behöver om man ska lyckas ta sig ut på arbetsmarknaden. Tidiga insatser är således även av stor vikt för att förebygga ett eventuellt senare behov av rehabiliteringsinsatser. När det gäller unga människor föreslås i en promemoria från , utgiven , en nedsättning av Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna arbetsgivaravgifterna för personer som är i syfte att underlätta för yngre att komma in på arbetsmarknaden. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Denna förändring kommer sannolikt att öka möjligheterna att komma in på arbetsmarknaden även för vissa av de ungdomar som är beroende av ekonomiskt bistånd. Ytterligare ansträngningar be- höver dock göras för att fånga upp unga människor som står utanför arbetsmarknaden, enligt utredningens mening. 17.3.4Personer med ekonomiskt bistånd matchas inte lika ofta mot lediga arbeten Arbetsförmedlingen har ett tydligt uppdrag och ansvar för arbetssökande med arbetslöshetsersättning. Kontrollfunktionen har skärpts, vilket har gjort att alla arbetssökande som får arbets- löshetsersättning måste stå till arbetsmarknadens förfogande och vara kategoriserade som arbetslösa (sökandekategori 11). För per- soner med ekonomiskt bistånd finns inte samma krav, eftersom Arbetsförmedlingens kontrollfunktion inte är avsedd för denna kategori. Det är förmodligen förklaringen till att personer som är anmälda hos arbetsförmedlingen som har ekonomiskt bistånd är överrepresenterade i kategorin Övriga inskrivna (sökandekate- gori 14). Personer som är registrerade i denna sökandekategori matchas inte mot lediga arbeten i lika stor utsträckning som de arbetssökande som är kategoriserade i sökandekategori 11. Arbets- sökande personer som är beroende av ekonomiskt bistånd har i och med detta ett sämre utgångsläge när det gäller tillgången på vakansförslag från Arbetsförmedlingen eller när det gäller att få en anställning med subventionerad lön eller med slopade arbets- givaravgifter, jämfört med personer som får arbetslöshetsersätt- ning. Det är, enligt utredningens mening, särskilt viktigt att det sker en matchning mot lediga arbeten när det gäller nytillträdande som saknar referenser. Det är inte minst viktigt när det handlar om personer som är utrikes födda. Som tidigare nämnts finns det enligt empiriskt stöd för att för- klaringar till skillnader på arbetsmarknaden mellan personer som är födda i och personer födda utomlands måste sökas på efter- frågesidan. Uppfattningar hos både arbetsgivare, fackföreningar och hos människor i allmänhet av personer som kommer från andra Förändrat arbetssätt på Arbetsförmedlingarna länder och deras kompetens kan i vissa fall försvåra inträdet på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingens insatser för att etablera kontakter mellan arbetssökande och arbetsgivare är därmed särskilt viktig för att stereotypa föreställningar som grundar sig på etnicitet inte ska bidra till att vissa människor mer eller mindre kategoriskt utestängs från arbetsmarknaden. 17.3.5Etableringsjobb för nytillträdande som inte kommer i fråga för nystartsjobb Utredningen vill underlätta möjligheten för de personer som är beroende av ekonomiskt bistånd att etablera sig på arbetsmark- naden genom att ge en generös subven- tion i form av etableringsjobb för att stimulera arbetsgivare att anställa personer som inte kan visa upp några tidigare arbets- referenser. Förslaget innebär att arbetsgivaren får en reduktion på lönekostnaden av den totala lönekostnaden, dock högst . Denna lönekostnadsreduktion är mer generös än de föreslagna nystartsjobben och motiveras av att målgruppen aldrig fått fotfäste på den svenska arbetsmarknaden och att ett långvarigt beroende av ekonomiskt bistånd riskerar att leda till ett utanförskap som kan bli allt svårare att bryta ju går. Etableringsjobb ska kunna pågå och erbjudas arbetssökande som fyllt och som inte har rätt till nystartsjobb förrän .