sou · GWB354 · 2008-05-16 00:00:00 — För att Alfa-kassan ska kunna göra det på ett smidigt sätt behöver Alfa-kassan få reda på vilka personer som skulle kunna ha rätt till sådant avdrag, dvs. kan antas uppfylla kriterierna för avgiftsskyldighet och som inte är medlem i någon arbetslöshetskassa. Det är bara uppbördsmyndig- heten som har den informationen. Därför bör det införas en uttrycklig bestämmelse om att uppbördsmyndigheten är skyldig att lämna Alfa-kassan uppgift om vilka personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbetslös- het. För att göra det möjligt med ett smidigt informationsutbyte bör det också föreskrivas att uppgifterna får lämnas ut på medium för automatiserad behandling, jämför avsnitt 12X .7.15X om restriktio- ner vid elektroniskt utlämnande av personuppgifter från uppbörds- myndighetens databas. Det är alltså hos Alfa-kassan som bedömningen, såvitt avser skyldigheten att betala arbetslöshetsförsäkringsavgift, ska ske av om någon är arbetslös i den mening som avses i 41 a § LAK. Precis som i fråga om bedömningen av om en ansluten till Alfa-kassan är arbetslös i den mening som avses i 41 a § LAK, såvitt avser skyldighet att betala medlemsavgift och förhöjd finansieringsavgift, är utgångspunkten att den som önskar tillgodogöra sig en lägre avgift bör ha en skyldighet att visa för Alfa-kassan att han eller hon uppfyller förutsättningarna för detta.TPF125FPT Det torde emellertid kunna inträffa att en enskild hos uppbördsmyndigheten begär avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbetslöshet. I sådant fall bör uppbördsmyndigheten ha en skyldighet att genast sända över begäran med tillhörande handlingar till Alfa-kassanTPF126FPT och dessut- om underrätta den som gjort begäran om översändandet. För att göra det möjligt med ett smidigt informationsutbyte bör det också föreskrivas att översändandet till Alfa-kassan får ske på medium för automatiserad behandling, jämför avsnitt 12X .7.15X om restriktioner vid elektroniskt utlämnande av personuppgifter från uppbörds- myndighetens databas. Av vad som sägs i avsnitt 11X .4.3X framgår det att uppbördsmyn- digheten får besluta att belopp enligt lagen om arbetslöshetsförsäk- ringsavgift ska betalas genom att Alfa-kassan gör avdrag från arbetslöshetsersättning. Alfa-kassan måste naturligtvis få reda på sådana beslut för att kunna göra avdraget. Därför föreslås det en uttrycklig bestämmelse om att Alfa-kassan ska underrättas om beslut i fråga om sådana avdrag. För att göra det möjligt med ett smidigt informationsutbyte föreskrivs det också att underrättelsen till Alfa-kassan får ske på medium för automatiserad behandling, 125TP PT Prop. 2006/07:15 s. 42 och 51 samt prop. 2007/08:118 s. 21, 22 och 31. 126TP PT Jämför 4 § tredje stycket förvaltningslagen (1986:223). jämför avsnitt 12X .7.15X om restriktioner vid elektroniskt utlämnande av personuppgifter från uppbördsmyndighetens databas. Min bedömning: Det behövs inte några särskilda bestämmelser om uppgiftsskyldighet för uppbördsmyndigheten gentemot Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) ansvarar som nämnts (avsnitt 11X .4.7)X för tillsyn över arbetslöshetsförsäkringen, arbetslöshetskassorna och Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden som har samband med arbetslöshetsförsäkringen och ska därutöver bl.a. följa utvecklingen på arbetslöshetsförsäkringens område och göra uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen. IAF får ha en statistik- och tillsynsdatabas som förs enligt bestämmelserna i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna har uppgifts- skyldighet gentemot IAF som bryter igenom eventuell sekretess hos dessa instanser. Enligt § ska Arbetsförmedlingen till IAF lämna de uppgifter som har betydelse för tillsynen över ärenden om arbets- löshetsersättning. En arbetslöshetskassa ska enligt 90 § LAK för tillsyn och upp- följning av arbetslöshetsförsäkringen lämna uppgifter enligt vad regeringen eller efter regeringens bemyndigande IAF föreskriver. Enligt 5 § förordningen (1997:836) om arbetslöshetskassor ska en arbetslöshetskassa i enlighet med vad IAF närmare föreskriver lämna uppgifter om de medlemmar som får ersättning i vissa avseendenTPF127FPT, och enligt 4 § nämnda förordning får IAF meddela föreskrifter om skyldighet för en arbetslöshetskassa att till IAF lämna uppgift om antalet medlemmar i kassan och att i övrigt hålla IAF underrättad om verksamheten. Av IAF:s föreskrifter (IAFFS 2006:4 och 7) framgår det att arbetslöshetskassorna ska lämna vissa uppgifter till IAF. 127TP PT Även om det inte framgår uttryckligen av författningstexten, eller 90 § LAK, till vem arbetslöshetskassorna ska lämna angivna uppgifter, får det anses uppenbart att uppgifterna ska lämnas till IAF. När IAF i sin tillsynsverksamhet får uppgifter från Arbetsför- medlingen och arbetslöshetskassorna som är sekretessbelagda där gäller sekretessen också hos IAF, 13 kap. 1 § sekretesslagen. Mot bakgrund av de uppgiftsskyldigheter gentemot IAF som finns för organ inom arbetslöshetsförsäkringen finns det anledning att överväga om en uppgiftsskyldighet för uppbörds- myndigheten gentemot IAF bör införas. Jag har gjort den bedömningen att det inte behövs någon sär- skild extern tillsyn över uppbördsmyndighetens verksamhet med uppbörden av arbetslöshetsförsäkringsavgiften (avsnitt 11X .4.7)X . IAF ska alltså enligt mitt förslag inte ha tillsyn över uppbördsmyn- dighetens verksamhet och behöver således inte uppgifter från uppbördsmyndigheten för tillsyn över myndigheten. Frågan är därför om IAF i sin nuvarande tillsynsverksamhet och för sitt allmänna uppdrag att följa utvecklingen på arbetslöshetsför- säkringens område har behov av uppgifter från uppbördsmyndighe- ten. Det har vid mina kontakter med IAF inte kommit fram att det skulle finnas ett sådant behov. Min bedömning är därför att det inte behövs särskilda bestämmelser om uppgiftsskyldighet för uppbördsmyndigheten gentemot IAF. 12.5.3Felaktig utbetalning från välfärdssystemen Mitt förslag: Underrättelseskyldighet enligt lagen om underrät- telseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen ska gälla för uppbördsmyndigheten. En ny lag om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen träder i kraft den 1 juni 2008.TPF128FPT Lagen innehåller följande bestämmelser. Lagen gäller sådana bidrag, ersättningar och lån för personligt ändamål som enligt lag eller förordning beslutas av , , , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna. De nämnda instanserna, utom kommu- nerna, jämte SkatteverketTPF129FPT och har enligt lagen en underrättelseskyldighet om det finns anledning att anta att en sådan ekonomisk förmån som omfattas av lagen har 128TP PT SFS 2008:206, se prop. 2007/08:48, bet. 2008/08: SfU7 och rskr. 2007/08:166. 129TP PT Underrättelseskyldigheten gäller dock inte i brottsbekämpande verksamhet. beslutats eller betalats ut felaktigt eller med ett för högt belopp. Underrättelsen, av vilken det ska det framgå vilka omständigheter som ligger till grund för antagandet att en ekonomisk förmån har beslutats eller betalats ut felaktigt eller med ett för högt belopp, ska lämnas till den myndighet eller organisation som har fattat det ursprungliga beslutet om förmånen. Underrättelseskyldigheten gäller inte om det finns särskilda skäl. Bakgrunden till lagen är att det ansetts att de felaktiga utbetal- ningarna från välfärdssystemen måste minska och att detta bör ske bl.a. genom att myndigheterna bistår varandra för att upptäcka felaktiga utbetalningar. För att göra det möjligt med hänsyn till gällande bestämmelser om sekretess hos de olika instanserna har bestämmelser om sekretessbrytande underrättelseskyldighet tagits in i lagen. Anledningen till att och , som inte betalar ut några förmåner, ålagts underrättelseskyldighet enligt lagen är att verksamheten hos dessa myndigheter ansetts vara av det slaget att de får tillgång till information rörande förmånsut- betalningarna som de utbetalande myndigheterna har behov av för att åtgärda felaktiga utbetalningar.TPF130FPT kommer att samla in information från instanser som har underrättelseskyldighet enligt lagen (Skattever- ket, och arbetslöshetskassorna), varav två instanser (och arbetslöshetskassorna) betalar ut sådana förmåner som avses i lagen. Enligt min mening kan lika goda skäl som anförts för att och Kronofogdemyn- digheten ålagts underrättelseskyldighet enligt lagen anföras för att uppbördsmyndigheten, som inte heller betalar ut några förmåner, också ska åläggas sådan underrättelseskyldighet. Jag föreslår därför att uppbördsmyndigheten ska tas med i uppräkningen av de instanser som har underrättelseskyldighet enligt lagen om under- rättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. 130TP PT Prop. 2007/08:48 s. 21. 12.6Offentlighet och sekretess hos Alfa-kassan Mitt förslag: Bestämmelserna om handlingsoffentlighet och sekretess ska gälla i Alfa-kassans verksamhet med prövning av ärenden om bedömning av om personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbets- löshet är arbetslösa i den mening som avses i 41 a § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. I sådana ärenden ska arbets- löshetsförsäkringssekretessen enligt 7 kap. 10 § andra stycket sekretesslagen gälla i fråga om uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men om uppgiften röjs. Alfa-kassan ska inte behöva registrera sekretessbelagda hand- lingar i sådana ärenden. Hos Alfa-kassan gäller bestämmelserna om allmänna hand- lingar i 2 kap. tryckfrihetsförordningen och bestämmelserna om sekretess i sekretesslagen bara i kassans verksamhet med prövning av ärenden om arbetslöshetsersättning, 1 kap. 8 § sekretesslagen och bilagan till den lagen. 2007/08:118 har det föreslagits att reglerna om handlingsoffentlighet och sekretess från ska göras tillämpliga hos arbetslöshetskassorna även i verksamhet med prövning av ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem. Även om det inte sägs uttryckligen i propositio- nen får det förutsättas att med medlem därvid avses även anslutna till Alfa-kassan. Bakgrunden till ändringen är att det med den i propositionen föreslagna konstruktionen av bestämmel- serna kring en ny arbetslöshetsavgift kan förekomma att en medlem måste lämna in känsliga uppgifter till arbetslöshetskassan, som kan vara sekretessbelagda när de förekommer hos t.ex. eller inom hälso- och sjukvården. Genom att göra bestämmelserna om handlingsoffentlighet och sekretess tillämpliga på prövningen av ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem, som ansågs utgöra myndighetsutövning, skulle allmänhetens behov av insyn i den delen av verksamheten tillgodo- ses som sekretess skulle komma att gälla för de aktuella känsliga uppgifterna.TPF131FPT Av vad som sägs i avsnitt 11X .4.2X framgår det att det är Alfa- kassan som ska bedöma om den som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbetslöshet är arbetslös i den mening som avses i 41 a § LAK. Alfa-kassan ska alltså enligt mitt förslag göra samma bedömning avseende dessa personer som avseende de personer som är anslutna till Alfa-kassan. Även dessa ärenden innefattar en sådan prövning av lagstadgade krav som ger arbetslösa rätt till en mer förmånlig behandling i avgiftshänseende, en prövning vars resultat ska kunna överklagas, att verksamheten måste anses innefatta myndighetsutövning.TPF132FPT Utgångspunkten har ansetts vara att handlingsoffentlighet ska gälla i verksamhet som utgör myndighetsutövning.TPF133FPT Av dessa skäl anser jag att bestämmelserna om handlingsoffent- lighet och sekretess bör gälla i Alfa-kassans verksamhet med prövning av ärenden om bedömning av om personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbetslöshet är arbetslösa i den mening som avses i 41 a § LAK. 2007/08:118 har det föreslagits att arbetslöshetsförsäk- ringssekretessen enligt 7 kap. 10 § andra stycket sekretesslagen ska gälla i ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem enligt LAK, se närmare om den sekretessbestämmelsen avsnitt 12X .2.6X och 12X .4.1.X Även om det inte sägs uttryckligen i propositionen får det förutsättas att med medlem därvid avses även anslutna till Alfa- kassan. Jag anser därför att det är naturligt och följdriktigt att sådan sekretess gäller även i Alfa-kassans ärenden om bedömning av om personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslös- hetsförsäkringsavgiften för arbetslöshet är arbetslösa i den mening som avses i 41 a § LAK och föreslår att arbetslöshetsförsäkrings- sekretessen utsträcks på det sättet. Av vad som sägs i avsnitt 11X .4.3X framgår det att Alfa-kassan ska göra av uppbördsmyndigheten beslutade avdrag när arbetslöshets- ersättning betalas ut. Jag har gjort bedömningen att arbetet med det avdraget får anses göras av Alfa-kassan i sådan verksamhet med prövning av ärenden om arbetslöshetsersättning som redan omfattas av bestämmelserna om handlingsoffentlighet och sekre- tess, bl.a. arbetslöshetsförsäkringssekretessen enligt 7 kap. 10 § 131TP PT Prop. 2007/08:118 s. 22 ff. 132TP PT Prop. 2007/08:118 s. 23. 133TP PT Prop. 2007/08:118 s. 24, prop. 2000/01:129 s. 44 ff. och prop. 1986/87:151 s. 43 ff. andra stycket sekretesslagen. Det behövs således inga nya bestäm- melser om handlingsoffentlighet och sekretess med anledning av den föreslagna nya arbetsuppgiften för Alfa-kassan. I avsnitt 12X .4.2X har bestämmelserna i 15 kap. 1 § sekretesslagen om skyldighet att registrera allmänna handlingar beskrivits, liksom förutsättningarna för att föreskriva undantag från den skyldighe- ten. Undantag från registreringsskyldigheten har föreskrivits för bl.a. arbetslöshetskassorna avseende handlingar i ärenden om arbetslöshetsersättning. Av vad som sägs i avsnitt 12X .5.1X framgår det att jag föreslår att uppbördsmyndigheten ska till Alfa-kassan lämna uppgift om alla de personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsför- säkringsavgiften för arbetslöshet så att Alfa-kassan kan bedöma vilka av dessa personer som är arbetslösa i den mening som avses i 41 a § LAK. Det är enligt min mening uppenbart att en registre- ringsskyldighet avseende sekretessbelagda allmänna handlingar om alla dessa personer skulle bli så väldigt betungande för Alfa-kassan att det finns särskilda skäl för att föreskriva ett undantag. Jag föreslår därför att ett undantag införs som innebär att Alfa-kassan inte behöver registrera sekretessbelagda handlingar i ärenden om bedömning av om personer som skulle kunna ha rätt till avdrag från arbetslöshetsförsäkringsavgiften för arbetslöshet är arbetslösa i den mening som avses i 41 a § LAK.TPF134FPT 12.7Behandling av personuppgifter hos uppbördsmyndigheten Mitt förslag: behandling av person- uppgifter ska regleras särskilt i lag. 134TP PT Jämför prop. 2007/08:118 s. 24 om att regeringen avser att se över frågan om motsvarande undantag för arbetslöshetskassorna avseende handlingar i ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem. Jag ska enligt tilläggsdirektiven överväga behovet av bestämmelser om behandling av personuppgifter och lämna förslag till de bestämmelser som behövs. När den information som hämtas till uppbördsmyndigheten finns hos och skyddas den av bestämmelser om behandling av personuppgifter i särskilda registerförfattningar (se avsnitt 12X .2)X . Redan detta talar för att det bör finnas en särskild registerförfattning för behandlingen av personuppgifter i informationen när den finns hos uppbördsmyn- digheten. Den uttalade ambitionen från regeringens och sida är också att myndighetsregister med ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll ska regleras särskilt i lag, som beslutas av , även om det inte är nödvändigt med lagform enligt grundlagarna.TPF135FPT Jag anser att uppbördsmyndighetens tilltänkta registerföring med bl.a. registrering av inkomstförhållan- dena för en stor del av befolkningen helt klart uppfyller de upp- ställda kriterierna – ett stort antal registrerade och ett särskilt känsligt innehåll – för att regleras särskilt i lag. Jag lämnar därför i det följande förslag till en sådan lag om uppbördsmyndighetens registerföring. Förslaget och de redovisade övervägandena som lett fram till det uppvisar stora likheter med vad som finns i mitt betänkande med förslag till en studiestödsdatalag för Centrala behandling av personuppgifter (SOU 2007:64). Som en bakgrund till övervägandena om utformningen av en registerlag för uppbördsmyndigheten redogörs först för de viktigaste för bindande internationella bestämmelserna om integritetsskydd och skydd vid behandling av personuppgifterTPF136FPT, den allmänna personuppgiftslagen, som bl.a. genomför de interna- bestämmelserna, och – kortfattat – systemet med särskilda registerförfattningar (avsnitt 12X .7.2–X 12X .7.6)X . Framställningen grundar sig på motsvarande redogörelse som finns i mitt betänkan- de SOU 2007:64 och som i sin tur, enligt vad som redovisas i det betänkandet, grundar sig på redogörelser i tidigare betänkanden. 135TP PT Prop. 1997/98:44 s. 41 och bet. 1997/98:KU18 s. 43 samt prop. 1990/91:60 s. 58 och bet. 1990/91:KU11 s. 11. 136TP PT I flera utredningsbetänkanden från senare tid finns det redogörelser för internationella regler om behandling av personuppgifter som är eller inte är bindande för , se t.ex. SOU 2004:6 s. 37 ff. och SOU 2006:18 s. 73 ff. För en närmare redogörelse för reglerna kan hänvisas till dessa framställningar. Därefter redogörs för förslaget till lagstiftning om uppbörds- myndighetens behandling av personuppgifter (avsnitt 12X .7.7–X 12X .7.19)X . Artikel 8 i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- konventionen), som gäller som svensk lag (SFS 1994:1219), lyder enligt följande: Artikel 8 – Rätt till skydd för privat- och familjeliv 1.Var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. 2.Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättig- het annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Det står klart att behandling av personuppgifter och t.ex. rätt till tillgång till registrerade personuppgifter i och för sig kan falla inom tillämpningsområdet för artikel 8 i . All slags behandling av personuppgifter omfattas dock inte, utan frågan måste gälla privatliv, familjeliv, hem eller korrespondens. Europa- konventionen tar i första hand sikte på åtgärder av det allmänna. har ansett att bestämmelserna i artikel 8 i Euro- pakonventionen har betydelse vid sidan av EG-direktivet om personuppgifter vid bedömningen av nationella regler som tillåter behandling av personuppgifter.TPF137FPT antog en konvention (nr 108) till skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of , den s.k. 137TP PT dom i mål nr C-465/00 och C-138/01 och C-139/01, 2003 s. . Konventionen är alltså bindande för . Det har beslutats om ändringar i dataskyddskonventionen för att göra det möjligt för Europeiska unionen att ansluta sig. har antagit ett tilläggsprotokoll till dataskyddskonventionen. Det innehåller bestämmelser om data- skyddsmyndigheter och överföring av personuppgifter mellan länder. Den beslutade att underteckna och ratificera tilläggsprotokollet, vilket skedde . Till konventionen ansluter en rad rekom- mendationer som inte är direkt bindande. Konventionens tillämpningsområde är enligt huvudregeln auto- matiserade personregister och automatisk databehandling av personuppgifter i allmän och enskild verksamhet (artikel 3). Varje konventionsstat kan dock göra vissa allmänna inskränkningar eller utvidgningar i tillämpningsområdet för konventionen i dess helhet. Däremot är det ingenting som hindrar att registrerade personer tillerkänns ett mer omfattande skydd än det som föreskrivs i kon- ventionen (artikel 11). Konventionen har fem kapitel. Den centrala delen är kapitel II (artiklarna 4–11) som innehåller de grundläggande principerna för dataskydd. Varje konventionspart ska vidta de åtgärder som behövs för att dess nationella lagstiftning ska innehålla dessa grund- läggande principer. Dessa grundläggande principer ska garantera registrerade personer i alla länder där konventionen gäller ett visst minimiskydd i samband med automatisk databehandling av personuppgifter. Detta ska göra det möjligt för konventionsparter- na att ömsesidigt avstå från att begränsa dataflödet över gränserna. Kapitel II innehåller krav på beskaffenheten av de personuppgif- ter som undergår automatisk databehandling (artikel 5). Dessa krav innebär bl.a. att uppgifterna ska inhämtas och behandlas på ett korrekt sätt och vara relevanta med hänsyn till ändamålet. Vissa typer av uppgifter får inte undergå automatisk databehandling, om inte den nationella lagen ger ett ändamålsenligt skydd (artikel 6). Det gäller uppgifter om ras, politiska åsikter, religiös tro eller annan övertygelse, hälsa, sexualliv samt brott. Lämpliga säker- hetsåtgärder ska vidtas för att skydda personuppgifter gentemot oavsiktlig eller otillåten förstörelse m.m. (artikel 7). Vissa ytterliga- re skyddsåtgärder för registrerade personer föreskrivs (artikel 8). Vidare föreskrivs det bl.a. att alla som är registrerade i ett person- register ska ha möjlighet till insyn i registret och möjlighet att få felaktiga uppgifter rättade. Vissa undantag får enligt konventionen göras i fråga om kraven på uppgifternas beskaffenhet och dylikt (artikel 9). För sådana avvikelser krävs det dock dels att de har stöd i nationell lagstift- ning, dels att de utgör en nödvändig åtgärd i ett demokratiskt samhälle för att skydda statens säkerhet, allmän säkerhet, statens monetära intressen eller för att undertrycka brottsliga åtgärder eller för att skydda den registrerade eller andra personers fri- och rättigheter. Rätten till insyn och rättelse m.m. får också i vissa fall inskränkas i fråga om personregister för statistikändamål eller vetenskapliga forskningsändamål. Kapitel III innehåller bestämmelser om behandlingen i nationell lag av flödet av personuppgifter över gränserna. Kapitel IV och V reglerar formerna för samarbetet mellan konventionsstaterna, medan kapitel VI och VII innehåller bestämmelser om hur man kan ansluta sig till konventionen och hur den kan ändras. antogs och rådets direktiv /46/EG om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EG-direktivet). EG-direktivets principer om skydd för enskilda personers fri- och rättigheter är en precisering och förstärkning av dataskyddskonvention. Syftet med EG-direktivet är att garantera dels en hög skyddsnivå när det gäller enskilda personers fri- och rättigheter med avseende på behandling av personuppgifter, dels en likvärdig skyddsnivå i alla medlemssta- ter, så att staterna inte ska kunna hindra det fria flödet mellan dem av personuppgifter under hänvisning till enskilda personers fri- och rättigheter. EG-direktivet är direkt bindande för medlemsstaterna i fråga om det resultat som ska uppnås. EG-direktivet måste införlivas i den nationella lagstiftningen. Medlemsstaterna bestämmer själva på vilket sätt EG-direktivet ska införlivas, men de är därvid starkt bundna av EG-direktivets innehåll. Medlemsstaterna får inte föreskriva vare sig ett bättre eller sämre skydd för den personliga integriteten vid behandling av personuppgifter eller för det fria flödet av sådana uppgifter än vad som gäller enligt EG-direktivet.