sou · GVB360d12 · 2008-01-01 00:00:00 — Konstsnö förväntas endast kunna mildra effekterna på kort och mellanlång sikt, eftersom temperaturhöjningen omöjliggör brukande på lägre höjder. Förslag finns om att utveckla alternativa vinteraktiviteter, exempelvis hiking, kultur- eller kurresor. Sommarturismen förväntas också påverkas, men i huvudsak i positiv bemärkelse. Då kan tänkas bli mindre attraktivt som semestermål, p.g.a. förväntade temperaturer på över , räknar med att kunna erbjuda ett alternativ då bad- och strandsäsongen kommer att förlängas till följd av temperaturhöjningen. Det krävs dock en del anpassningsåtgärder, exempelvis etablerandet av väderoberoende aktiviteter vid potentiella semesterorter. Socioekonomiska aspekter kommer dock spela en stor roll för den framtida turistnäringen, t.ex. trender, ålderstruktur, säkerhet etc., varför det är svårt att prognostisera. Sektorns sårbarhet för framtida klimatförändringar bedöms vara stor för vinterturismen, medan den bedöms vara moderat för övriga turismsektorer om inga åtgärder vidtas. Eventuella förluster för vinterturismindustrin kan möjligen kompenseras genom sommarturismens ökade attraktionskraft. Genom vidtagande av anpassningsåtgärder , varav det finns en rad tillgängliga , kan sektorns sårbarhet minska till låg. Planerade anpassningsåtgärder: användande av konstsnö i alpområdet (anses dock endast vara ekonomisk lönsamt ifall temperaturen är kallare än -. 2.7 Transport Även klimatförändringarnas effekter på transportsektorn är säsongsavhängigt. kommer man att få positiva effekter, Bilaga B 35 SOU 2007:60 148 eftersom färre dagar med frost och is innebär färre inskränkningar i framkomligheten för samtliga transportmedel. kommer man få ökade problem till följd av att en ökad frekvens av värmeböljor kan öka olycksrisken i trafiken. En ökad frekvens av extrema väderhändelser innebär också ökade risker för samtliga transportmedel under alla säsonger. Vattentransporten kan komma att påverkas till följd av förändrade vattenstånd, särskilt på oreglerade vattendrag som , Weser och . Sektorns sårbarhet för framtida klimatförändringar bedöms vara moderat om inga åtgärder vidtas. Transportsektorn är inte anpassad för klimatförändringar, och rapportförfattarna ser det som ett problem att ingen diskussion förs om framtida påverkan då sektorn är av vital betydelse för samhället och även små rubbingar innebär stora kostnader. Det finns en rad tänkbara anpassningsåtgärder, men de anses samtliga vara mycket komplicerade att genomföra. 3 Forskningssatsningar, program och synteser () grundades och arbetar med klimatmodellering samt att ge andra forskningscentra dataunderlag. DKRZ koordinerar , ett nätverk av klimatmodelleringscentra. DKRZ, i samarbete med , koordinerar utförandet av modellkalkyleringar för IPCC. DKRZ utvecklade klimatmodellen ECHAM i samarbete med i . 1992 grundades , vilket studerar hur klimatförändringarna påverkar naturliga samt socioekonomiska system samt ger policyrekommendationer. Institutet gav 2005 Climate Change in – Vulnerability and Adaptation of Climate Sensitive Sectors där man framhåller att inte har något övergripande integrerande forskningsprogram på nationell nivå, motsvarande UKCIP, vilket man framhåller som exemplariskt. Den federala regeringen inrättade 1992 (), vilket har som mål att sammanföra olika vetenskapliga discipliner och perspektiv vad gäller den globala miljöproblem. Man publicerar regelbundet rapporter och rekommendationer. SOU 2007:60 Bilaga B 35 149 rapporten in Transition – Climate Change as a Security Risk. På federal nivå bedrivs klimatforskningsprogrammet . Programmet bedriver tvärvetenskaplig forskning och fokuserar bl.a. på klimatförändringarnas effekter på socioekonomiska system. Federala ministeriet för utbildning och forskning initierade 2004 ramprogrammet Research for Sustainability vilket fokuserar på att presentera hållbarhetskoncept regioner och sektorer. Forskningsprogrammet for Climate Protection and Protection against Climate Impacts, en del av Research for Sustainability, forskar på hur man ska omvandla forskningsresultat till praktiska åtgärder. 4 Ansvarsfördelning och organisation vid extrema väderhändelser krishanteringssystem har som en följd av sitt federala statssystem tidigare valt att dela upp ansvaret för krishanteringsfrågor mellan den federala nivån och delstaterna. Den federala nivån har haft ansvaret för höjd beredskap, skyddet mot militära angrepp, och delstaterna har haft ansvaret för planeringen och skyddet inför civila fredstida kriser, s.k. Civil Emergency Planning (CEP). Ansvaret ligger på Bundesministerium des Innern () vilket leds av inrikesministern. Detta system har dock reviderats . Som en reaktion på det allmänna säkerhetsläget, terrorattentaten mot och översvämningskatastrofen i fattade staten tillsammans med delstaterna beslut om en ny gemensam säkerhetsstrategi och lagreform. Det nya krishanteringssystemet bygger på att samtliga nivåer tar ett gemensamt ansvar för kriser av nationell dignitet, vilket ställer nya krav på samverkan mellan främst räddningstjänster och andra hjälporganisationer i delstaterna. I praktiken innebär reformen att krisberedskap (Zivilschutz) placeras som en egen, fjärde pelare, i det nationella säkerhetssystemet vid sidan av bl.a. polisen. Denna nya indelning motiveras av det allmänna säkerhetsläget, som innebär att det militära hotet inte upplevs som stort utan Bilaga B 35 SOU 2007:60 150 planeringen inriktas istället mot större kriser som kan uppstå genom t.ex. terrorattentat, olyckor eller naturkatastrofer. Det tyska krishanteringssystemet bygger även i sin nya form fortfarande på den lokala nivåns hanteringssystem som till stor del utgörs av medborgarnas frivilliga arbete i olika organisationer, t.ex. räddningstjänster och brandkårer. har en lång tradition av frivilligt arbete som ryggrad i krishanteringsorganisationen och systemet engagerar en ganska stor del av landets befolkning. I grunden bygger systemet på det som i kallas närhetsprincipen, att krisen skall kunna hanteras där den uppstår. När en kris blir för stor för att kunna hanteras på den lokala nivån tar delstaterna över ledningen och understödjer de lokala insatserna. Situationen uppstår främst när flera förvaltningsområden, Landkreise, städer eller kommuner drabbas av en kris. Det är sedan upp till den federala nationella nivån att planera för befolkningsskyddet vid höjd beredskap/krig och att bidra och komplettera delstaternas katastrofskydd när hela nationen drabbats av en kris. När det nya systemet infördes skapades även, , Bundesamt für Bevölkerungsschutz und Katastrophenhilfe (BBK) som sorterar under . BBK skall fungera som central myndighet för civil säkerhet, och som koordinator för traditionella verksamhetsområden inom krisberedskapen på alla nivåer i det federala systemet. BBK kan, trots uppenbara skillnader genom de skilda statssystemen, anses vara KBM:s motsvarighet i . Myndigheten är ansvarig för att instruera personal som är verksam inom det civila försvaret, men ska också öva ansvariga chefer och lärare i krishantering. Myndigheten har också en skyldighet att ta fram undervisningsmaterial inom krishantering och självskydd. BBK har organiserats i ett antal underlydande kompetenscenter med olika ansvarsområden. Av speciellt intresse är bl.a. följande: Akademie für Krisenmanagement, Notfallsplanung und Zivilschutz (AKNZ) – AKNZ är ett nationellt utbildningscentrum för krisberedskap och arbetar med förebyggande krishantering genom kompetensutveckling för statlig förvaltning. Akademin är också ett nationellt och internationellt forum för experter och för vetenskapligt utbyte. Zentrum Zivilschutzforschung, /-Vorsorge – som stöder planering av och förutsättningar för en god krisberedskap genom forskning och utveckling. SOU 2007:60 Bilaga B 35 151 facklitteratur och expertis, genomför tester i egna kemi- och fysiklaboratorier samt avgör behovet av forskning, sammanställer övergripande planer och driver ett nationellt informationscentrum. Zentrum (KRITIS) – som inriktar sig på beroenden och sårbarheter i samhället med inriktning på kritisk infrastruktur. Här sammanställs riskanalyser, och utvecklas riskregister och riskplaner. Förutom BBK finns även Bundesamt für Sicherheit in der Informationstechnik (BSI). BSI är en federal myndighet för ITsäkerhet som bildades och även den sorterar under . Dess huvudsakliga uppgifter är att följa utvecklingen av risker kopplade till IT-system, utveckla kriterier, rutiner och verktyg för att testa och utvärdera säkerheten i IT-system och IT-komponenter, utföra certifiering enligt internationella standarder samt utveckla kryptosystem för hemlig information. Därtill skall myndigheten ge råd till användare, tillverkare och leverantörer, råd och stöd till myndigheter och företag, öka medvetenheten hos individuella användare av IT-system samt vara nationell CERT (Computer Emergency Response Team). Som utgångspunkt för samhällsskyddet skall riskanalyser göras. Detta arbete har redan utvecklats på den lokala nivån och ligger där till stor del som grund för den lokala krishanteringen. Grundtanken är att vidareutveckla systemet för att anpassa det även till nationella hot och risker som t.ex. svåra bränder, oväder, översvämningar, jordbävningar, störningar i kritisk infrastruktur och epidemier. I det nya systemet finns även ett system för hantering av risker och sårbarheter som består av fyra skyddsnivåer: 1. Det normala vardagsskyddet 2. Ett standardiserat grundskydd 3. Ett högre skydd för regioner och organisationer som kan anses hotade. Ett specialskydd med hjälp av specialstyrkor för det som i samarbete mellan nationalstaten och delstaterna definierats som speciella hot och risker. I den strategi som skapades poängteras vikten av utökat samarbete mellan alla nivåer i samhället och mellan statliga Bilaga B 35 SOU 2007:60 152 myndigheter för att kunna hantera den nya tidens hot och risker. Vikten av att ta tillvara den kompetens som finns i delstaterna och i lokala organisationer betonas tillsammans med behovet av samordning vid hanteringen av större händelser. Helhetssynen i systemet understryks, vikten av att se bortom sitt eget arbetsområde och kombinera synen på hot och risker för att uppnå en god krisberedskap präglad av samverkan mellan alla olika aktörer med arbetsuppgifter och ansvar inom området. 5 Finansieringsformer/Försäkringar för stöd vid extrema väderhändelser har ett marknadsbaserat system där den statliga inblandningen är obefintlig Även om försäkringsskydd mot skador orsakade av stormar, blixtnedslag, hagel och frost har funnits länge i så var det inte som Federal Supervisory Office for Insurance (BAV) godtog Special Conditions for the insurance of Further Natural Hazards in Dwelling, Household,/Personal Effects, Commercial and . I och med detta godtagande blev det möjligt för privata affärsverksamheter att teckna utökade försäkringar vilka även ger skydd mot översvämningar, jordbävningar, jordskred, landsänkning, laviner, snö, vulkanutbrott och vatten. fanns endast ett litet antal isolerade försäkringserbjudanden i industri sektorn, (legalt monopol) och GDR policyn (vilka var en kvarleva från DDR tiden). Det ansågs allmänt omöjligt att kunna erbjuda brett utbud av försäkringar på frivillig privat basis. Den huvudsakliga anledningen till denna inställning var av teknisk natur, dels saknades empiriskt belagda värden och en gemensam jämförelseskala, dels risken för fluktuationer och förändringar, samt risken för en ökad riskbenägenhet (adverse-selection). I och med lanserandet av det utökade försäkringsskyddet mot naturkatastrofer, valde man dock att helt och hållet använda sig av en marknadsbaserad valfrihets approach, och inte skapa vare sig monopol, obligatorium eller obligatorisk försäkringspool. Det finns överlag två kategorier av egendomsförsäkringar: SOU 2007:60 Bilaga B 35 153 1) Kommersiella försäkringar: Industrier/företag förväntas vara medvetna om vilka risker de utsätter sig för och kan därför välja skräddarsydda försäkringar alltefter egna önskemål. 2) Privat och mindre affärsverksamhets försäkringar: Privatpersoner och mindre affärsverksamheter erbjuds istället försäkringspacket där skydd mot naturkatastrofer utgörs ett tillägg till den vanliga standard egendomsförsäkringen. Privatpersoner och mindre affärsverksamheter ges inte möjlighet att försäkra sig mot enskilda naturfenomen, såsom industrin/företag kan göra. I är det tillåtet att bygga nära vattenlinjen vid stranden av en flod, men ägaren informeras i samband med att byggnadstillståndet beviljas att det inte går att teckna någon försäkring för översvämningsskador för fastigheten. Försäkringsbranschen i har utvecklat ett riskbedömningssystem vilket kategoriserar fastigheter i olika zoner beroende på risken för översvämning, skyfall samt bakvattenuppbyggnad i avloppssystem. Systemet används av försäkringsbolag när de ska erbjuda kunder översvämningsförsäkringar. Efterfrågan på dessa översvämningsförsäkringar har än så länge varit relativ låg. I syfte att uppmuntra riskaversion hos allmänheten har det diskuterats om att göra tecknande av översvämningsförsäkring obligatoriskt. I betalar delstaterna ut kompensation till jordbrukare vid naturkatastrofliknande händelser. Om katastrofen inträffar på nationell nivå samarbetar delstaterna med som betalar ut delar av kompensationen. Åren 1990-200 utbetalade den federala regeringen i ersättning medan delstaterna utbetalade . 6 Åtgärder som har vidtagits Rapporten in – Vulnerability and Adaptation of Climate Sensitive Sectors kan ses som startpunkten för utvecklandet av tysk klimatstrategi. Rapporten utgår från en rad plausibla framtida klimatscenarier och tar även hänsyn till socioekonomiska faktorer, och erbjuder preliminära riktlinjer för framtida anpassningsåtgärder. Liksom i övriga länder finns det en Bilaga B 35 SOU 2007:60 154 rad åtgärder som ligger i startgroparna, men inte mycket har implementerats . 10 1 Generella anpassningsstrategier och åtgärdsförslag godkände amerikanska kongressen (Public 101-606), vilket kan ses som startskottet för moderna klimatanpassningsstrategi i . publicerade man rapporten on the : the Potential Consequences of Climate Variability and Change, där man utvärderade hur olika sektorer och regioner skulle påverkas av klimatförändringarna. inrättades Interagency Climate Change Science Program (CCSP), i vilkas uppdrag det bland annat ingick att man skulle publicera en ny utvärderingsrapport. Denna rapport skulle ha publicerats , men 2005 konstaterade () i en rapport till Senaten att så inte skulle bli fallet. Man har fortfarande inte publicerat rapporten, men arbetet fortgår. skulle enligt UNFCCC stadgar ha presenterat sin fjärde nationalrapport om klimatförändringar . Inte heller denna rapport har man färdigställt. CCSP publicerar i sin strategiska rapport . Climate Change Science Program for Fiscal Year 2006 ett antal prioriterade fokusområden, vilka man anser man bör koncentrera forskningen på (se punkt 4). skapades the (), vilken lyder under (). FEMA verkställer de federala åtgärderna vid en katastrofsituation i , oavsett det är terrorism, jordbävning, översvämning eller annat, och man verkar både proaktivt och reaktivt (se punkt 5). Amerikanska Government Accountability Office () genomförde 2005 en undersökning vid namn Catastrophe Risk – U.S and European Approaches to Insure Natural Catastrophe and Terrorism Risks (se punkt 6). Vissa amerikanska delstater har valt att satsa på klimatpolitik och gå före den federala regeringen, t.ex. , , New SOU 2007:60 Bilaga B 35 155 m.fl. Opinionstrycket är också hårt i nordöstra efter det att Union of Concerned Scientists (nätverk av forskare) i rapporten in the U.S Northeast publicerad varnar för klimatförändringarna kan innebära förödande effekter på regionen. Man presenterar bl.a. scenarier där nedre och delar av läggs under vatten samt jordbruket drabbas av svår torka. 2 Effekter av klimatförändringar och anpassningsåtgärder sektorsvis 2.1 Jordbruk På nationell nivå förväntas jordbruksproduktionen öka. Grödor som förväntas gynnas av klimatförändringarna är: bomull, majs, sojabönor, durrasirap, korn, sockerbetor, betor och citrusfrukter. För andra grödor, som: vete, ris, havre, hö, sockerrör, potatis och tomater, är framtidsutsikterna mer osäkra, enligt vissa scenarier gynnas de enligt andra missgynnas de. Regionalt förväntas de norra delarna särskilt gynnas, medan och de södra delarna förväntas missgynnas. De scenarier man använt i sina bedömningar, (framtagna av och ), bygger på antagandena att gödsling inte är begränsad, att sjukdomar, skadedjur och ogräs inte utgör något hot mot grödor eller skörd, dessutom tar man inte hänsyn till eventuella vattenskador. En förväntad ökning av parasiter förväntas att kunna kompenseras av effektivare bekämpningsmedel. Detta innebär att de förväntade gynnsamma effekterna till följd av klimatförändringarna kan vara överskattade. Enligt klimatscenarierna kommer den ekonomiska kostnads-/vinst fördelningen producent/konsument att förskjutas, till konsumenternas fördel. Konstbevattningsbehovet förväntas minska , och , p.g.a. ökad nederbörd samt grödornas ökande förädlingstakt . Användandet av bekämpningsmedel förväntas öka , beroende på gröda. Detta förväntas dock inte påverka produktionen i någon större utsträckning, då bekämpningsmedel inte utgör någon större produktionskostnad. Den förväntade ökade frekvensen av extrema väderhändelser kommer antagligen få stora konsekvenser och innebära stora kostnader. Dessa skadeverkningar är dock mycket svåra att uppskatta. Bilaga B 35 SOU 2007:60 156 Föreslagna anpassningsåtgärder är bland annat att förbättra grödmixen, för att därmed öka riskspridningen. Vissa anpassningsåtgärder kan tänkas medföra negativa indirekta konsekvenser, till exempel kan ett ökat nyttjande av bekämpningsmedel, till följd av det ökande antalet skadedjur, innebära ökade föroreningar av vattendrag. Implicit antyder man att genmodifierade grödor skulle kunna vara en alternativ lösning till ökad användning av bekämpningsmedel. 2.2 Skogsbruk Nästan en tredjedel av yta täcks av skogsmark. Skogarnas kolupptagningsförmåga förväntas öka från 0,1 till 0,3 Pg kol . Skogsproduktiviteten förväntas öka till följd av den ökade halten koldioxid i luften, vilket verkar som ett gödningsmedel. Regionala förhållanden, som t.ex. fuktighet och tillgång till näringsämnen, samt mänskliga faktorer, som t.ex. uppdelning av skogsarealer, ökat atmosfäriskt nedfall och troposfärisk ozon, spelar dock en avgörande roll. Socioekonomiska konsekvenser kan vara att priset på skogsprodukter sjunker. Detta är dock avhängigt den globala utvecklingen, vilken är svår att förutsäga. Marknadsförändringar kan tänkas påverka landanvändningskvoten mellan skogs- och jordbruksmark, till den senares fördel. Den förväntade ökade frekvens av extrema väderhändelser kan komma att påverka sektorn. Exempelvis väntas risken för allvarliga skogsbränder öka i genomsnitt, med än större risker för sydöstra och . Den förväntade ökningen av antalet stormar, kraftiga vindbyar, sjukdomar, skadeinsekter och jordskred väntas också ha en negativ påverkan på skogssektorn. Antalet Alpina och subalpina arter kommer antagligen att minska till följd av klimatförändringarna, medan ek och furu väntas breda ut sig i östra , och Ponderosa pinje samt torra trädslag väntas breda ut sig i västra . Enligt de amerikanska rapportförfattarna kommer eventuella anpassningsåtgärder till stor del att vara avhängiga ekonomiska incitament. Beroende på det globala utbudet och efterfrågan kommer det finnas starkare respektive svagare incitament att bemöta klimatförändringarnas utmaningar. SOU 2007:60 Bilaga B 35 157 2.3 Vattentillgångar Enligt klimatscenarierna kommer vattentillgångarna att påverkas av de framtida klimatförändringarna, till följd av temperaturökningen, förändringar i nederbördsmängd, eller förändringar i avrinningssystem. Nederbördsmängden har ökat med i genomsnitt i , och särskilt antalet kraftiga skyfall har ökat. Strömflödena har blivit oproportionerligt mycket starkare i förhållande till den ökade mängden nederbörd. Regionalt har högre strömflöden observerats i många områden, dock inte i västra där högre flöden brukar ske i samband med snösmältning (vårflod). Snötäcket har minskat i , och glaciärerna har även dragit sig tillbaka på ifrågavarande bergskedja. Man har noterat att vårfloden, d.v.s. tidigare snösmältning, sker tidigare i snöfrekventa områden. Antalet snöoväder är dock oförändrade. Den årliga nederbördsmängden förväntas variera , vilket kan innebära allvarligare torka . Generellt, dock med stora regionala variationer, förväntas antalet översvämningar att öka medan risken för torka kommer att öka . Enligt de använda klimatscenarierna ökar nederbörden i sydvästra . Temperaturökningen förväntas ledda till en minskad fuktighet på de norra präriemarkerna (Northern Great Plains), trots en ökad nederbörd. Snötäcket kommer att få en minskad utbredning. Den ökade nederbördsmängden, särskilt de kraftiga skyfallen, förväntas påverka dricksvattenkvalitén negativt, då detta kan innebära att mer föroreningar tränger in i täkterna Överraskningsmomentet förväntas bli stort då det är mycket svårt att förutsäga effekterna på vattentillgångarna. Föreslagna anpassningsåtgärder är bland annat att man förändrar damm- och reservoarregleringar, gör dessa mer flexibla för ett förändrat flöde, samt att man bygger infrastruktur. Stora dammbyggen anses dock inte längre vara kostnadseffektivt eller miljövänligt, varför några nya byggen inte är aktuellt. Andra möjliga anpassningsåtgärder är: bevarande av vattentillgångar, ändra vattenpriset, ökad återanvändning av slaggvatten samt bättre marknadsanpassning av vatten (vilket skulle innebära en bättre och effektivare allokering av vatten). Många lösningar kommer dock att kräva både lokala, då det är de enskilda delstaterna som bestämmer över lokala vattentillgångar, samt internationella, då delar vattendrag med både och , lösningar för att man ska uppnå en effektiv implementering. Bilaga B 35 SOU 2007:60 158 2.4 Hälsa Klimatförändringarna förväntas innebära både negativa och positiva effekter för hälsosektorn. Rapportförfattarna identifierade fem hälsokategorier vilka kan tänkas påverkas: temperaturrelaterad sjuklighet och mortalitet; hälsoeffekter till följd av extrema väderhändelser (stormar, tornados, kraftiga skyfall); hälsoeffekter relaterade till luftföroreningar; vatten- och matrelaterade sjukdomar; vektorburna sjukdomar (fästingar, insekter, gnagare). Temperaturrelaterad sjuklighet och mortalitet: Den förväntade temperaturhöjningen kan innebära allvarliga hälsoeffekter, särskilt för äldre och sjuka, då dessa grupper är särskilt känsliga för värmeböljor med ansträngningar på kardiovaskulära systemet. är dock mortaliteten för utsatta grupper högre , d.v.s. köldrelaterad, varför de mildare vintrarna möjligen skulle kunna kompensera mortalitetsökningen . Hälsoeffekter till följd av extrema väderhändelser: En högre frekvens av extrema händelser (översvämningar, storm etc.) kan ha stora hälsorelaterade effekter, allt från direkta dödsfall och skador, till posttraumatiska besvär. Ett aktuellt exempel är stormen , vilken krävde 1836 liv och orsakade skador på uppemot 80 miljarder USD enligt vissa beräkningar. Räddningsverksamheten i samband med kritiserades hårt och FEMA:s (se punkt 5) chef tvingades avgå. anser sig dock fortfarande ha god kapacitet att skydda sig mot extrema väderhändelser, tack vare ett omfattande räddningsväsende på federal, delstatlig och lokal nivå. Hälsoeffekter relaterade till luftföroreningar: har de flesta studier koncentrerat sig på hur en temperaturhöjning och hur ultraviolett strålning påverkar ozonlagret. Det är fortfarande osäkert vilka effekter detta kommer ha på folkhälsan. Man har identifierat behovet av fler integrerade luftkvalitetsstudier för att bättre kunna förutse vilka hälsoeffekter klimatförändringarna kan tänkas medföra.