sou · GVB368 · 2008-01-01 00:00:00 — Även resultaten från det forskningsprojekt som kommittén lät genomföra talade, enligt kommittén, för att deltagandet skulle komma att ligga på den nivån. I kommunalvalet bedömde kom- mittén att personvalsdeltagandet skulle vara ännu högre, mellan (s. 152). För landstingsvalets del gjordes bedömningen att personvalsdeltagandet skulle bli lägre än i kom- munalvalet. Personvalsdeltagandet val får mot denna bakgrund anses ha legat åtminstone nära den förutspådda nivån. I alla fall när det gäller riksdagsvalet, i vilket av väljarna avgav personröst. Rådet för utvärdering av val gjorde också bedömningen att personvalsdeltagandet i riksdagsvalet var ungefär i nivå med förväntningarna (SOU 1999:136 s. 113). Rådet förut- spådde att personröstningen framöver skulle komma att öka i omfattning. Förhoppningarna om ett ökat personvalsdeltagande infriades emellertid inte. riksdagsval minskade nämligen person- valsdeltagandet till . Andelen personröstande varierade kraftigt mellan olika riksdagsvalkretsar, från i S till i , men med undantag för några val- kretsar minskade andelen personröstande i hela riket (KU 2003/04:URD6 s. 18). Som framgår av tabell 2.2 minskade personvalsdeltagandet även riksdagsval. Totalt valde av väljarna att avge personröst, vilket innebär en nedgång med omkring fyra procent- enheter jämfört med riksdagsval och jämfört med riksdagsval. Nedgången har alltså varit per valtillfälle. fördelat på valkrets (procent) –7,8 –7,7 –1,2 –6,2 –3,4 –9,6 –8,4 –3,2 –11,6 –4,8 –3,4 –8,2 –5,4 –6,4 –11,8 –2,0 –3,6 –5,6 –5,3 –4,7 –2,0 –3,8 –5,8 –3,5 –2,2 –7,9 –7,8 –9,9 –2,0 –11,9 –7,4 –3,0 –10,4 –5,1 –2,4 –7,5 –4,6 –7,0 –11,6 –3,3 –7,2 –10,5 –3,9 –7,7 –11,6 –1,5 –8,0 –9,5 –4,2 –4,0 –8,2 –5,1 –5,2 –10,3 –3,4 –3,7 –7,1 –3,0 –4,6 –7,6 –3,6 –1,5 –5,1 –9,5 –2,7 –12,2 –7,7 –2,5 –10,2 –8,1 –3,7 –11,8 –6,2 –3,1 –9,3 –13,2 –9,3 –8,9 –5,5 –3,9 –4,1 –8,0 Kommentar: I tabellen ingår endast personröster för partier som tagit mandat. Källor: SOU 1999:136 s. 68, SCB 2003a s. 266, . Skillnaden mellan riksdagsvalkretsarna fortsätter att vara stor. Åter var personvalsdeltagandet lägst i S, där av väljarna personröstade. Andra valkretsar i vilka personvals- deltagandet understeg var , Väster- , V och . Den riksdags- valkrets med högst personvalsdeltagande var , där andelen uppgick till . Inte i någon annan valkrets översteg personvalsdeltagandet . Näst högst var personvals- deltagandet i (29,), därefter Ö (26,), (26,) och (26,). Studeras utvecklingen kan konstateras att det har skett en nedgång i samtliga riksdagsvalkretsar utom en, nämligen i där personvalsdeltagandet har legat på i stort sett samma, förhållandevis låga, nivå i alla tre riksdagsvalen. Men det är, som sagt, enda undantaget. I de valkretsar där person- valsdeltagandet var oförändrat eller rent av ökade något mellan 1998 och 2002 års riksdagsval har skett en ännu större nedgång 2006. I över en tredjedel av valkretsarna har nedgången varit sedan 1998 års riksdagsval. Störst har nedgången varit i , V, och . Med undantag för har nedgången varit minst i , där personvalsdeltagandet faktiskt steg något , och . Särskilt anmärkningsvärd har för- ändringen varit i . Där var personvalsdelta- gandet i riksdagsvalet förhållandevis högt både 1998 och 2002; vid det sistnämnda skedde till och med en liten uppgång som resul- terade i landets högsta personvalsdeltagande. Vid riks- dagsval vände utvecklingen och personvalsdeltagandet minskade med , vilket är den största nedgången i någon valkrets mellan två val. I övrigt kan noteras att det inte tycks föreligga några tydliga skillnader mellan personvalsdeltagandet i olika landsdelar. I de södra delarna av finns både valkretsar som ligger under och valkretsar som ligger över det genomsnittliga personvalsdelta- gandet (jfr till exempel S och NÖ med och ). Detsamma gäller (jfr till exempel med ). Möjligen kan personvalsdeltagandet sägas vara något högre i norra , men även där är variationen mellan valkretsarna stor (jfr med ).1 Som regel är personvalsdeltagandet högst i kommunalvalet, så även 2006. Som framgår av tabell 2.3 var andelen personröstande i 1 Genomsnittet för andel personröster i valkretsarna är i , i och i . Jämfört med föregående val är det dock en nedgång. Nedgången var nästan lika stor som i riksdagsvalet. Ande- len personröstande minskade från till , vilket är en nedgång med . På sin höjd kan personvalsdeltagandet i kommunalvalet således sägas vara hälften av vad förutspådde för detta val. val, då personvalsdeltagandet i kommunalvalet var , gjorde Rådet för utvärdering av val bedöm- ningen att personröstningen i kommunalvalet låg under den nivån som kunde förväntas (SOU 1999:136 s. 113). Från den nivån har , två val senare, andelen väljare som personröstar mins- kat . Tabell 2.3 Andel personröster i 1998, 2002 och kommunalval i hela riket och de sju försökskommunerna (procent) Genomsnitt (sju kommuner) Kommentar: I tabellen ingår endast personröster för partier som tagit mandat. Källor: SOU 1999:136 s. 71, SCB 2003c s. 296 f., . kommunalval kunde konstateras att det fanns stora skillnader mellan kommunerna (KU 2003/04:URD6 s. 19). Högst var personvalsdeltagandet i kommun (67,) medan hade det lägsta personvaldeltagandet (19,). I denna studie kan konstateras att skillnaden är fortsatt stor. kommunalval var personvalsdeltagandet återigen högst i (66,). Bland de tio kom- muner som hade högst personvalsdeltagande ligger fyra i Väster- bottens län, tre i , två i och en i län.2 Lägst var personvalsdeltagandet i kommun utanför (19,). Av de tio kommuner som hade lägst personvalsdeltagande ligger hela sju i , därut- över två i län och en i län.3 De allra flesta kommuner (nio av tio) har fått erfara ett minskat personvalsdeltagande kommunalval jämfört med valet . Mest minskade personvalsdeltagandet i kommun. Andelen personröster var där förvisso fortfarande förhållandevis hög (46,), men nedgången var . Andra kommuner i vilka nedgången översteg är , , , , , , och . I ett mindre antal kommuner steg person- valsdeltagandet. rör dig sig om ökningar på endast några tiondels procentenheter, dvs. i det närmaste ett oförändrat person- valsdeltagande. I några få fall rör det sig om större ökningar. Störst var ökningen i , där andelen personröster i kommunalvalet steg jämfört med . I tre ytterligare kommuner, , och , steg andelen eller mer. För invånarna i de sju kommuner som deltog i personvals- försöket 1994 var 2006 det fjärde tillfället att personrösta i kommunalvalet. Eventuella långsiktiga effekter av personvalsrefor- men torde därför märkas i dessa i högre grad än i övriga kom- muner. Av tabell 2.3 framgår att andelen personröstande 2006 i samtliga sju kommuner gick ned jämfört med . Den genom- snittliga nedgången var till och med något större bland de sju kommunerna än i riket totalt. har, med något undantag, utvecklingen bland de sju kommunerna sett ut så att personvals- deltagandet först steg (1998) och därefter minskat successivt (2002 och 2006). Slutligen, i landstingsvalet uppgick andelen personröstande . Personvalsdeltagandet ligger således på en lägre nivå än i kommunalvalet men på samma nivå som i riksdagsvalet. Mönstret känns igen från tidigare val (KU 2003/04:URD6 s. 18 f.). Vid landstingsval var andelen personröstande 25,3 pro- cent. Nedgången är alltså drygt tre procent- 2De tio kommuner med högst personvalsdeltagande kommunalval var , , , , , , , , och . 3De tio kommuner med lägst personvalsdeltagande kommunalval var , , , , , , , , och . Skillnaden mellan olika landsting är stor. Högst var personvalsdeltagandet i i och lägst i (31,). Med ett undantag har personvalsdeltagandet gått ned i samtliga landsting. Undantaget är , där personvalsdeltagandet steg med . En mer nyanserad bild av personvalsdeltagandet i riksdags-, kommunal- och landstingsvalen fås genom att studera personvals- deltagandet på kommunnivå i de tre valen. Det visar sig då att väljarna i kommun inte bara personröstar mest i landet i kommunalvalet utan också i riksdagsvalet och landstingsvalet. Andelen personröstande var i i riksdags- valet, i kommunalvalet och i landstings- valet. Även om nivåerna skiljer sig åt kan vidare konstateras att det allmänt sett finns starka samband mellan personvalsdeltagandet i de tre valen. I kommuner där personvalsdeltagandet är, relativt sett, högt i till exempel riksdagsvalet är det som regel högt även i kommunalvalet.4 Det kan också konstateras att personvals- deltagandet i kommunalvalet är högre än personvalsdeltagandet i riksdagsvalet i samtliga kommuner utom en, nämligen där personröstade i riksdagsvalet och i kommunalvalet. I alla övriga 289 kommuner var alltså andelen personröstande högre i kommunalvalet än i riksdagsvalet. I nästan hälften av kommunerna var personvalsdeltagandet högre i kommunalvalet än i riksdagsvalet. Störst var skillnaden i och kommuner. I dessa var personvalsdeltagandet högre i kommu- nalvalet än i riksdagsvalet. Studeras förändringen i personvalsdeltagande på kommunnivå framkommer att andelen väljare som personröstade minskade i flertalet kommuner i både riks- dags-, kommunal- och landstingsvalet. Det finns dock kommuner i vilka väljarnas personvalsdeltagande ökade i alla tre valen. Ett exempel är kommun. Andelen väljare som person- röstade steg där med i riksdagsvalet, i kommunalvalet och nästan fyra pro- centenheter i landstingsvalet. Ett annat exempel är , där 4 Korrelationen (Pearsons r) mellan andel personröstande i riksdagsvalet och kommunalvalet på kommunnivå är 0,79. Motsvarande mellan andel personröstande i riksdagsvalet och landstingsvalet är 0,86 och mellan andel personröstande i kommunalvalet och landstingsvalet 0,90. personvalsdeltagandet steg med cirka fyra, tre respektive sex pro- centenheter i de tre valen. Vidare finns kommuner där utvecklingen i de tre valen går åt olika håll, dvs. personvalsdeltagandet ökar i ett av valen som det sjunker i ett annat. Ett exempel är kommun. steg personvalsdeltagandet där med i kommunalvalet medan det sjönk med i riksdagsvalet. Ett annat exempel är kommun, där personvalsdeltagandet steg med över tre procent- enheter i kommunalvalet och minskade med i riksdagsvalet. Ytterligare exempel på kommuner där personvalsdeltagandet steg eller var oförändrat i kommunalvalet som det minskade i riksdagsvalet är , , , , , , och . I mindre utsträckning finns även kommuner där personvalsdeltagandet steg i riksdagsvalet och minskade i kommunalvalet. Ett exempel är , där personvalsdeltagandet i riksdagsvalet steg med och minskade i kommu- nalvalet med ungefär lika mycket. Sammantaget har utvecklingen således gått mot minskat person- valsdeltagande, men det finns undantag. De sistnämnda resultaten är intressanta när utvecklingen av personvalsdeltagandet ska förklaras. Att mer utförligt studera vad som kännetecknar riks- dagsvalkretsar, landsting och kommuner där personvalsdeltagandet ökar i alla eller något av de tre valen kräver dock en mer intensivt upplagd undersökning med möjlighet att studera dessa enheter mer utförligt. Utrymme att göra det har inte funnits inom ramen för arbetet med denna rapport. En sådan undersökning skulle kunna fördjupa kunskaperna om varför utvecklingen, trots att regelverket är oförändrat, i stort har gått mot lägre personvalsdeltagande och vilka faktorer som kan förklara varför personvalsdeltagandet i vissa fall går emot denna utveckling och ökar. Som redan påpekats finns stora skillnader mellan olika riksdags- valkretsar, kommuner respektive landsting i fråga om väljarnas personvalsdeltagande. I riksdagsvalet var andelen personröstande i valkretsen med det högsta personvalsdeltagandet mer än dubbelt så hög som andelen personröstande i valkretsen med det lägsta personvalsdeltagandet, och i landstingsvalet var motsvarande skill- nad mellan landstingen nästa lika stor. I kommunvalet var andelen personröstande mer än så hög i kommunen med högst personvalsdeltagande som i kommunen med lägst personvals- deltagande. Även om personvalsdeltagandet förefaller något vanligare i norr än i söder finns knappast, som också nämnts ovan, några tydliga geografiska skillnader mellan olika landsdelar. Det kan dock konstateras att personvalsdeltagandet i storstadsområdena, särskilt , är förhållandevis lågt. En fråga som mot denna bakgrund inställer sig är om storleken på valkretsen, lands- tinget respektive kommunen har någon betydelse för personvals- deltagandet (jfr KU 2003/04:URD6 s. 18 f.). Huruvida storleken på politiska enheter har betydelse för demokratins sätt att fungera är en klassisk statsvetenskaplig frågeställning (se till exempel 1973). Forskning har visat att den kommunala demokratin i i olika avseenden fungerar bättre i små kommuner än i stora, till exempel på det sättet att invånarna i små kommuner oftare har direkt kontakt med kommunpolitiker än vad invånare i stora kommuner har (2003 kap. 4). En annan skillnad är att kandidatkännedomen har visat sig vara bättre i små kommuner än i stora (, och 2001 s. 43), vilket får sägas vara särskilt intressant från personröstningssynpunkt. Utöver dessa iakttagelser kan noteras att det, allt annat lika, rent mate- matiskt fordras fler personröster i stora valkretsar än i små för att en kandidat ska bli personvald. För den enskilde väljaren innebär det att hans eller hennes personröst väger mindre i stora valkretsar än i små (jfr 1997 s. 282). Sammantaget talar detta för högre personvalsdeltagande i små valkretsar, kommuner respektive landsting än i stora. I tabell 2.4 redovisas andelen personröstande i riksdagsval- kretsar, kommuner och landsting av olika storlek.5 Vad gäller riks- dagsvalet kan konstateras att det finns ett tydligt samband mellan valkretsstorlek och personvalsdeltagande; ju större valkrets, desto mindre andel av väljarna tenderar att avge personröst. I de största valkretsarna är andelen personröstande i genomsnitt . I de minsta valkretsarna är motsvarande andel . 5Flera kommuner och alla landsting är indelade i valkretsar, se vidare 5, 11 och 12 §§ vallagen (2005:837). Av intresse i detta sammanhang hade främst varit att studera sambandet mellan valkretsstorlek och andel personröstande även i kommunal- och landstingsvalen. I arbetet med denna rapport har emellertid saknats underlag att göra detta. Mönstret är detsamma i kommunal- och landstingsvalen. Väljare i befolkningsmässigt stora kommuner respektive landsting person- röstar i mindre utsträckning än väljare i befolkningsmässigt små kommuner respektive landsting. Tabell 2.4 Antal röstberättigade och andel personröster i de olika valen 2006 (procent) 000–199 999 000–299 999 6 000–11 999 12 000–19 999 20 000–34 999 35 000–59 999 60 000–149 000 000–199 999 000–299 999 är variationen inom respektive storlekskategori stor (se Min och i tabellen). Vidare framgår av tabellen att personvals- deltagandet inte genomgående är lägre i stora riksdagsvalkretsar etc. Till exempel finns bland de minsta riksdagsvalkretsarna ett fall där personvalsdeltagandet är lägre än i vissa av de största val- kretsarna (21,jämfört ). Detsamma gäller i de minsta och största kommunerna (27,jämfört ). Vad gäller landstingen kan noteras att det landsting med högst personvalsdeltagande återfinns i den näst största storlekskategorin. En förklaring skulle kunna vara att personvalsdeltagandet sam- varierar med olika typer av kommuner snarare än med storleken på riksdagsvalkretsarna, kommunerna och landstingen. Till exempel har det visat sig att tätortsgrad har betydelse (till exempel KU 2003/04:URD6 s. 22). Andelen väljare som personröstar tenderar att vara högre i kommuner med låg tätortsgrad än i kommuner med hög tätortsgrad. Sambandet mellan riksdagsvalkretsstorlek, kommunstorlek respektive landstingsstorlek och andel person- röster skulle i så fall i själva verket mer kunna bero på att större riksdagsvalkretsar, kommuner respektive landsting innefattar stora städer och tätorter medan mindre riksdagsvalkretsar, kommuner respektive landsting innefattar mer landsbygd. Ytterligare en faktor som kan ha betydelse, åtminstone i kommunalvalet, är om kom- munen är en utpendlingskommun (1997 s. 282); pend- lingen till och från områden som motsvarar riksdagsvalkretsar respektive landstingen är av naturliga skäl mindre omfattande eftersom de är större till ytan, varför pendlingens betydelse torde märkas mindre i dessa. Ju större utpendling, desto lägre förväntas personvalsdeltagandet vara. Resonemanget har sin grund i före- ställningen att förutsättningar för åsikts- och kunskapsbildning kring frågor om den egna kommunen försämras om arbetsplatsen ligger i en annan kommun, eftersom den som arbetar i en annan kommun i mindre utsträckning torde delta i sådana samhälls- diskussioner på sin arbetsplats som rör den egna kommunen. Ytterligare analyser ger visst stöd till resonemanget. Kommuner och Landsting har delat in landets kommuner efter vissa strukturella egenskaper som befolkningsstorlek, pendlings- mönster och näringslivsstruktur. Totalt rör det sig om nio olika kommungrupper: storstäder6, förortskommuner7, större städer8, pendlingskommuner9, glesbygdskommuner10, varuproducerande kommuner11, övriga kommuner över 25 000 invånare12, övriga kom- muner 12 500–25 000 invånare13 samt övriga kommuner mindre än 6Kommun med en folkmängd som överstiger 200 000 invånare (3 kommuner). 7Kommun där av nattbefolkningen pendlar till arbetet i någon annan kommun, vanligtvis någon av storstäderna (38 kommuner). 8Kommun med 50 000–200 000 invånare samt en tätortsgrad överstigande (27 kommuner). 9Kommun där av nattbefolkningen pendlar till arbetet i någon annan kommun (41 kommuner). 10Kommun med mindre än 7 invånare per kvadratkilometer och mindre än 20 000 invånare (39 kommuner). 11Kommun med av nattbefolkningen , anställda inom varutillverkning och industriell verksamhet (40 kommuner). (SNI92). 12Kommun som inte hör till någon av tidigare grupper och har mer än 25 000 invånare (34 kommuner). 13Kommun som inte hör till någon av tidigare grupper och har 12 500–25 000 invånare (37 kommuner). 12 500 invånare14. De nio olika kommungrupperna kan sägas repre- sentera nio olika kommuntyper. I enlighet med resultaten i tabell 2.4 finns i tabell 2.5 ett negativt samband mellan valkretsstorlek, kommunstorlek respektive lands- tingsstorlek å ena sidan och andel personröster å andra sidan (Modell I). Andelen väljare som personröstar är i genomsnitt lägre i kommuner med många röstberättigade (kommunalvalet) och i kommuner som ligger i riksdagsvalkretsar (riksdagsvalet) och landsting (landstingsvalet) med många röstberättigade än i diton med få röstberättigade. Av tabellen framgår vidare att den genom- snittliga andelen personröster varierar mellan olika kommuntyper (Modell II). Lägst tenderar personvalsdeltagandet att vara stor- stadskommuner (som är referenskategori), förortskommuner och pendlingskommuner, medan det tenderar att vara högst i gles- bygdskommuner. I kommunal- och landstingsvalen kännetecknas även varuproducerande kommuner av högt personvalsdeltagande. Det kan även noteras att skillnaderna mellan olika kommuntyper är mindre i riksdagsvalet än i framför allt kommunalvalet men även i landstingsvalet. När sambandet mellan valkretsstorlek och andel personröster kontrolleras för kommuntyp (Modell III) försvagas sambandet. Att väljare i kommuner som ligger i valkretsar med få röst- berättigade personröstar i större utsträckning i riksdagsvalet än väljare i kommuner som ligger i valkretsar med många röst- berättigade har alltså delvis att göra med att de förra valkretsarna i högre grad består av glesbygdskommuner och andra kommuntyper som kännetecknas av högt personvalsdeltagande. Själva valkrets- storleken har mindre betydelse än vad som först tycktes vara fallet. finns dock ett visst negativt samband mellan valkrets- storlek och andel personröster. Att invånare i små riksdagsval- kretsar personröstar i större utsträckning än invånare i stora riks- dagsvalkretsar kan med andra ord inte enbart förklaras av kommuntyperna i valkretsen, och det kan därför inte helt uteslutas att valkretsstorlek har viss betydelse för personvalsdeltagandet. Av tabellen framgår även att framför allt kommunstorlek men också landstingsstorlek har negativt samband med personvalsdeltagandet vid kontroll för kommuntyp. Invånare i kommuner och landsting med få röstberättigade personröstar i högre grad än invånare i 14 Kommun som inte hör till någon av tidigare grupper och har mindre än 12 500 invånare (31 kommuner). kommuner och landsting med många röstberättigade.15 Nämnas kan även att personröstningen ter sig mindre omfattande i flera kommuntyper när hänsyn tas till antal röstberättigade. Till exempel minskar skillnaden mellan å ena sidan storstadskommuner och å andra sidan glesbygdskommuner och varuproducerande kommuner. Vissa andra kommuntyper utmärker sig med ett mycket lågt person- valsdeltagande vid kontroll för antal röstberättigade. Särskilt kan här nämnas förortskommuner och pendlingskommuner, som alltså tycks vara ogynnsamma miljöer från personröstningssynpunkt. Sammantaget pekar resultaten i riktning mot att små, samman- hållna enheter har gynnsamma effekter på personvalsdeltagande. 15 Som framgått är personröstningen lägre i storstadsområdena än i övriga landet. Det kan här nämnas att de negativa sambanden mellan valkretsstorlek etc. och andel personröster kvarstår även exklusive storstads- och förortskommuner. Tabell 2.5 Valkretsstorlek, kommungrupper och andel personröster på kommunnivå val (linjär regression) Valkretsstorlek (loge) –3,2 –1,1 –2,9 –2,7 –0,3 –1,2 –1,6 större än 25 000 500–25 000 –0,3 mindre än 12 500 –0,0 kommunen (loge) –4,6 –3,7 –9,6 –3,3 –7,5 –0,8 större än 25 000 –4,1 500–25 000 –5,0 mindre än 12 500 –4,0 –3,0 –1,4 –1,9 –1,9 större än 25 000 500–25 000 mindre än 12 500 Källor: , Kommuner och Landsting. Som framgått i det föregående var personvalsdeltagandet i kom- munerna genomgående högre i kommunalvalet än i riksdagsvalet; endast avvek härvidlag. Studeras detta närmare visar det sig att skillnaden mellan personvalsdeltagandet i riksdagsvalet och kommunalvalet minskar i takt med kommun- storleken. I stora kommuner är således skillnaden mellan andel väljare som personröstar i riksdagsvalet respektive kommunalvalet mindre än i små kommuner. Jämförs olika kommuntyper fram- kommer att skillnaden i personvalsdeltagande i de två valen är störst i glesbygdskommuner, övriga kommuner mindre än 12 500 och varuproducerande kommuner. Minst är skillnaden i storstads- kommuner, större städer och förortskommuner. Utöver storlek och kommuntyp finns andra kommunspecifika förhållanden som kan tänkas förklara skillnader i personvals- deltagande. Ett sådant förhållande gäller förändringar i befolk- ningen. Det visar sig nämligen att en stor inflyttning till kom- munen, mätt som andel kommuninvånare som flyttade till kom- munen , påverkade personvalsdeltagandet val i negativ riktning, men bara i kommunal- och lands- tingsvalen.16 För andel personröstande i riksdagsvalet hade stor inflyttning till kommunen ingen nämnvärd betydelse. Resultatet ter sig naturligt eftersom flera personer som flyttar till en kommun redan kan tänkas bo i den aktuella enheten (riksdagsvalkretsen) och således redan har en förankring i den. Vidare finns i riksdagsvalet inget krav på kandidaterna att vara bosatta i valkretsen17, och det förekommer i flera partier att nationellt kända politiker kandiderar i valkretsar där de inte är bosatta. För att personrösta på sådana, nationellt kända, kandidater torde väljarnas förankring i sin valkrets vara av mindre betydelse. I kommunal- och landstingsvalen är kandidaterna däremot alltid från den egna kommunen eller lands- tinget. Vidare kan noteras att skillnaden mellan personvals- deltagandet i riksdagsvalet respektive kommunalvalet är mindre i kommuner med stor inflyttning än i kommuner med liten inflyttning, vilket sannolikt förklaras av att personvalsdeltagandet är lägre i kommuner med hög inflyttning.