sou · GVB398 · 2008-01-01 00:00:00 — Även sådana rekryteringar riskerar de facto ofta att bli långsiktiga. I rapporten blir professor – En framåtblickande utvärdering av befordringsreformen vid KTH,TPF8FPT som diskuterats mer utförligt i avsnitt 4.5.3, menar författaren att det finns för mycket personal vid landets lärosäten. Många ges därför dåliga förutsättningar för att kunna vara framgångsrika i sin forskning och sin undervisning; nästan alla är litet svältfödda och kan inte optimera sin kapacitet. I rapporten dras slutsatsen att i det svenska systemet anställs unga medarbetare relativt lättvindigt och de ges ofta alltför bristfälliga 8TP PT , och (2006): Alla blir professor – En framåtblickande utvärdering av befordringsreformen vid KTH , 2006:56. villkor för att kunna nå framgång i sitt arbete. Synpunkten framförs därför att det är nödvändigt att bryta med traditionen och attityden att de bästa överlever. Utredningen gör samma bedömning. Attityden att det bör ske en utsållning längs vägen är felaktig och kontraproduktiv om denna utsållning inte sker medvetet och stra- tegiskt. I annat fall kommer de personer som har andra möjligheter att vara de första att hoppa av, vilket är alltvarligt då det troligen även är dessa personer som bäst skulle kunna bidra till att höja kva- liteten vid våra lärosäten . Ett internationellt exempel på hur ett lärosäte aktivt kan arbeta med en långsiktig och hållbar dimensionering utgörs av Ecole Polytechnique Fédérale de (EPFL).TPF9FPT Anställningsstruktu- ren vid detta lärosäte består i huvudsak av tidsbegränsade professu- rer av typ assistant professor samt full professors. För den första kate- gorin väljs ganska strikt personer och tjänsterna är långa. (eller kort innan avslut) görs en utvärdering och har allt gått bra och man är framgångsrik får man fortsatt anställning. EPFL anställer enbart personer som assistant professor som lärosätet önskar att behålla som fast anställda professorer. Med- vetenheten i rekryteringen redan på denna första nivå gör att 70– också får fortsatt anställning efter de sex åren. Man blir dock inte full professor på en gång utan detta sker när tillräckliga meriter uppnåtts. Den stora medvetenheten och noggrannheten vid anställningarna till assistant professor gör att man inte så ofta behö- ver utlysa tjänster på högre nivåer. Systemet vid EPFL infördes . Vissa spänningar förekom , men därefter har den nya ordningen satt sig och både personal och ledning uppges vara mycket nöjda. Motivet för att genomföra organisationsförändringen var att man såg de ökande klyftorna mellan och , framför allt när det gäller inställning och villkor för yngre lovande forskare att verka självständigt och utveckla sina idéer och forskningslinjer. Organisationsförändringen syftade till att skapa förutsättningar för att kunna rekrytera lovande unga forskare och sedan tillhandahålla goda resurser och villkor för dem som man hade anställt. Bedöm- ningen var att med denna strategi kunde en betydligt bättre kvalitet uppnås i verksamheten vid lärosätet. 9TP PT Detta exempel återfinns i Alla blir professor – En framåtblickande utvärdering av befordringsreformen vid KTH, 2006:56. För ett aktivt och uthålligt arbetsgivaransvar, såväl som förmåga att prioritera och styra verksamheten, krävs ett fungerande ledarskap och tydliga beslutsgångar. Chefs- och ledarskapsfunktio- nerna måste därför stärkas på alla nivåer i systemet som det är utredningens uppfattning att den kollegiala ordningen i grunden bör bestå. Det akademiska ledarskapet utgår från de regler och förord- ningar, såväl som den praxis och de traditioner, som är givna. En viktig ram utgörs av den vetenskapliga friheten, de kollegiala strukturerna och det faktum att universitet och högskolor är stat- liga myndigheter. Decentralisering och avreglering, såväl som nya uppgifter, har lett till nya och ökade krav på ledning och ledarskap. Kraven på effektivitet och redovisning har ökat påtagligt . Detta har lett till att förväntningarna på att universiteten och högskolorna ska fungera som andra myndigheter också har ökat. Det är en del av den allmänna föreställningsvärlden att lärare och forskare inte behöver ledare och att den akademiska världen är förändringsobenägen. är en grundläggande utgångspunkt för lärarna och forskarna vid universitet och högskolor att lyssna på, och påverkas av, välunderbyggda fakta. skriver i sin rapport leda solister – om ledning och ledarskap vid att problemet med det akademiska ledarskapet inte är att det finns för få akademiker som kan vara ledare, utan det finns för många – envar sin egen ledare! Akademiker är inte dåliga ledare, men dåliga på att ledas.TPF10FPT Det finns en påtaglig misstänksamhet, och ibland en öppen fientlighet, mot ledning och ledarskap inom akademin. Inte sällan sätts den akademiska friheten i ett motsatsförhållande till ledning. Detta har sin förklaring i historiska orsaker såväl som i en inbyggd strävan att alltid ifrågasätta och leta nya vägar. Den akademiska ledaren, framför allt i formen rektor, dekan och prefekt, är vald och tillsatt att utföra en viss myndighetsfunktion. är dessa ledare regelmässigt en del av kollegiet – inter pares. De besitter därmed en god och ofta nödvändig kompe- tens som de är beroende av kollegornas välvilja och sam- tycke. Den kollegiala gruppens vilja riskerar dock att bli viktigare 10TP PT Haikola, (1999): Att leda solister – om ledning och ledarskap vid , s. 37. än ledarens i en konsensusprocess. Den akademiska ledarens roll riskerar därför att snarare representera gruppen och artikulera dess röst, än att leda den och fatta nödvändiga och emellanåt obekväma beslut. Detta blir framför allt problematiskt när beslut som berör olika typer av omprioriteringar och nedskärningar är aktuella. En nog så viktig del av problematiken är också att ledaren, i sitt uppdrag, ofta ska återintegreras i forskarkollektivet. Att vara forskningsledare ses som meriterande vid anställningar och befordran såväl som vid ansökningar av medel, men att vara ledare för den mer övergripande verksamheten är långtifrån lika självklart meriterande. Detta är onekligen en smula paradoxalt. genomförde en etnologisk studie av ledarskap på rektors- och dekannivå vid tre svenska lärosäten.TPF11FPT Ett uppseende- väckande fynd i denna studie var att dessa personer påfallande ofta blev ledare mer eller mindre av en slump och/eller efter övertalning. Det var sällan fråga om en medveten planering eller strategi som låg bakom. Att en person genom mycket medveten träning kan blir en bättre forskare såväl som en bättre pedagog är en självklar sanning i den akademiska världen. Att ledarskap på samma sätt skulle gå att lära sig är inte lika självklart. Utredningen menar att ledarskap bör utvecklas och premieras på samma sätt som förmågan att bedriva forskning och undervisning. Utredningen har i kapitel 6 Anställningsprocessen m.m. lyft fram vikten av att olika typer av kompetenser får spela en roll vid anställningen som lärare vid våra lärosäten. Utredningen menar att lärosätena i ökad utsträckning bör premiera och utveckla ledar- kompetens på samma sätt som man arbetar med att främja kompe- tens inom forskning och pedagogik. Universitet och högskolor bör aktivt stödja och rekrytera lämpliga blivande chefer och inte vänta till dess att någon i ledande befattning slutar. Ledarskap bör där- med i ökad utsträckning bli en naturlig karriärväg för disputerade lärare. Strukturell diskriminering är en verksam kraft inom de flesta delar av vårt samhälle. Kvinnor är underrepresenterade på de högre pos- terna inom många samhällsfält och möjligheten till makt och inflytande är därmed ojämnt fördelad mellan kvinnor och män. 11TP PT , (1999): Ett särskilt handlag, skriftserie 1999:2 S. Hälften av de anställda inom universiteten och högskolorna är kvinnor men andelen minskar ju högre upp i hierarkin man kom- mer. Detta är givetvis oacceptabelt och visar på grundläggande och strukturella fel i karriärsystemet. Utredningen menar, som under- strukits bl.a. i det inledande kapitlet, att om kvinnor inte väljer en akademisk karriär eller blir bortvalda leder detta till sämre kvalitet för verksamheten. Utbildning har varit en angelägen fråga för jämställdhetspolitiken. Rätten till och tillgången på utbildning har varit en viktig strategi och insats. I och med högskolereformen , då framför allt lärarutbildningen och vårdutbildningarna till- fördes högskolesektorn, ökade andelen kvinnor från i grundutbildningen. har således kvinnorna varit i majoritet bland studenterna på grundutbild- ningen. Antagningssiffrorna för /06 visar att av nybörjarna var kvinnor. Inom forskarutbildningen har andelen kvinnor successivt ökat och har i stort sett lika många kvinnor som män påbörjat en forskarutbildning. Trots en lång tids dominans av kvinnor inom grundutbildningen var andelen kvinnor bland professorerna . En jämn könsfördelning i basen har således inte lett till fler kvinnor på höga akademiska befattningar. Detta är ett faktum som har belysts i och karriär – betydelsen av kön och socialt ursprung.TPF12FPT I denna rapport framgår att bland dem som har doktorerat är sannolikheten att bli professor dubbelt så stor för män som för kvinnor. Regeringen har satt upp rekryteringsmål på läro- sätesnivå för hur stor andel av de nyrekryterade professorerna som ska vara kvinnor. De nu aktuella målen gäller perioden –2008. Dessa rekryteringsmål introducerades i propositionen Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdetTPF13FPT och verkställdes genom propositionen Högskolans ledning, lärare och organisation.TPF14FPT I den förstnämnda propositionen menade regeringen att dessa mål skulle fortsätta att sättas till dess andelen kvinnliga professorer uppgick till . Regeringen skrev att förverkligandet av ett jämställt forskarsamhälle kräver inte extra resurser eller ny lagstiftning, utan snarare medvetenhet, flexibilitet, uppfinningsri- 12TP PT Rapport 2006:2 R. 13TP PT Prop. 1994/95:164. 14TP PT Prop. 1996/97:141. kedom, vilja och handlingskraft.TPF15FPT I den senare propositionen, där rekryteringsmålen sattes, angav regeringen att om inte dessa mål uppnåddes kunde regeringen besluta att medel reserverades inom lärosätets anslag och endast fick användas till ytterligare nyanställ- ningar av professorer av underrepresenterat kön. lämnade en skrivelse till regeringen angående rekryteringsmålen för kvinnliga professo- rer.TPF16FPT konstaterar där att rekryteringsmålen är vik- tiga instrument för att främja jämställdheten. I skrivelsen konstate- ras dock även att den vikt som lärosätena fäster vid de uppsatta målen varierar betydligt - vissa arbetar strategiskt och långsiktigt medan andra prioriterar dem lågt. fram- förde att regeringen tydligt borde uppmärksamma resultaten av lärosätenas ansträngningar för att nå de uppsatta målen och vidta kraftfulla åtgärder för att åstadkomma en reell förändring. Målen för andelen kvinnliga professorer har av vissa kritiserats för att de utgör mål som lärosätena och ämnesområdena har svårt att påverka. Då bedömningen varit att det inte har gått att använda sig av s.k. stark positiv särbehandling har man varit tvungen att anställa och befordra dem med de bästa meriterna oberoende av kön, har dessa kritiker menat. Det har därmed varit svårt att styra andelen kvinnliga professorer. Om möjligheten att kalla införs, som närmare presenterats i avsnitt 6.3.4, kan lärosätena inte längre skylla på ovanstående resonemang. Kallelseförfarandet ger lärosä- tena ett kraftfullt verktyg att öka andelen kvinnliga professorer, om de så önskar. Även adjungerade professorer, gästprofessorer och andra kategorier av anställda som tillsätts under hand kan med för- del användas som jämställdhetsinstrument. Ekonomiska styrmedel är emellertid också effektiva. Resursut- redningenTPF17FPT föreslår att universitetens anslagsmedel för forskning ska fördelas efter prestation och kvalitet. Denna fördelning ska sty- ras av olika indikatorer samt kvalitetsutvärderingar. Resursutred- ningen menar att ett sådant system ska stimulera och ge förutsätt- ningar för verksamheterna att utvecklas mot de mål som får en kvalitetshöjande effekt och leder till koncentration, profilering och samverkan. De indikatorer som föreslås ligga till grund för denna utvärdering är mätning av: fältnormaliserad citering av inter- nationell vetenskaplig produktion, externa medel, antal disputerade 15TP PT Prop. 1994/95:164, s. 37. 16TP PT U2007/318/UH. 17TP PT SOU 2007:81 Resurser för kvalitet. lärare och antal kvinnliga professorer. De två senare indikatorerna har direkt bäring för denna utredning. Indikatorn antalet dispute- rade lärare behandlas senare i detta kapitel. ställer sig bakom förslaget att använda antalet kvinnliga professorer som en kvalitetsindikator för fördel- ning av forskningsanslag. Utredningen menar att detta kan erbjuda ett viktigt och verkningsfullt incitament för att öka andelen kvinn- liga professorer. Om regeringen inte verkställer Resursutredning- ens förslag i denna del menar att de tidi- gare av regeringen aviserade ekonomiska sanktionerna i stället bör realiseras. Införs en rätt att kalla och anställa en professor av under- representerat kön menar utredningen att det inte längre finns några reella ursäkter för att inte uppnå uppställda rekryteringsmål. Regeringens jämställdhetspolitiska mål bör inte bara vara uttryck för fromma förhoppningar utan bör användas aktivt för att driva utvecklingen i önskad riktning. Utredningen menar därför att icke- uppfyllnad av de uppställda rekryteringsmålen bör få ekonomiska konsekvenser för berörda lärosäten. Av jämställdhetsskäl är det enligt utredningens mening angeläget att regeringen fortsatt sätter upp mål för nyrekryteringen av kvinnliga professorer och noggrant följer könsbalansen för övriga lärarkategorier. Det gäller i synner- het för meriteringsanställningarna. På lärosätesnivån bör man arbeta med jämställdhetsmål för samtliga lärarkategorier. Tanken att utbildning och forskning bör förenas, och utgångs- punkten att den högre utbildningen därmed alltid bör vara forsk- ningsanknuten, tar på många sätt sin start i och de Hum- boldtska idéerna om roll och uppbyggnad. lanserades ett kunskapsideal där insikt, utveckling och delaktighet stod i centrum. Personlig mognad var ena sidan av denna process; medborgerligt ansvar den andra. Universiteten skulle präglas av tankemässig frihet och autonomi och dess lärare förväntades både finna och förmedla ny kunskap.TPF18FPT Det kan vara intressant att notera att det i var reglerat att professorer inte bara skulle undervisa utan också forska. 18TP PT (2006): Utbildning på vetenskaplig grund – röster från fältet, Rapport 2006:46 R. Undervisning kom dock att fortsätta vara den huvudsakliga syssel- sättningen för merparten av professorerna . Förbin- delsen och förhållandet mellan utbildning och forskning var relativt oproblematisk . Men i och med de allt större studentkullarna rubbades denna balans. Som ett led i att handskas med den nya situationen inrättades universitets- lektorat.TPF19FPT Detta var tjänster som visserligen krävde forskarutbild- ning men som inte hade några forskningsskyldigheter, likt de pro- fessorerna hade. Denna tjänst var således tänkt att ha undervisning som huvuduppdrag. Högskolelagen innehöll tydliga krav på samband mel- lan utbildning och forskning. innebar reform att lärosäten och utbildningar som tidigare legat utanför akademin inkorporerades i högskolestrukturen, vilket i sig ändrade förutsätt- ningarna för utbildningens forskningsanknytning. Även nuvarande högskolelag inrymmer tydliga skrivningar om veten- skaplig grund och samband mellan utbildning och forskning. Vad är då forskningsanknytning? I en rapport skri- ver om forskningsanknytning som en fråga om personsamband eller innehållssamband.TPF20FPT Personsambandet innebär att forskningsanknytningen förmedlas av en aktiv forskare, innehållssambandet innebär att innehållet i själva undervisningen är det väsentliga för att avgöra om utbildningen är forskningsanknu- ten eller ej. Personsambandet är det vanligaste kriteriet när forsk- ningsanknytning ska operationaliseras och mätas. Det tydligaste exemplet på detta är utvärderingar av ämnen och program där frågan om lärarnas formella kompetens, dvs. om de är disputerade eller inte, är ett återkommande kriterium. En av de föreslagna indikatorerna för hur anslagsmedel för forskning ska fördelas i betänkandet Resurser för kvalitetTPF21FPT är antalet disputerade lärare. menar att våra lärosäten är professionsorganisationer som är viktiga verktyg för att skapa andra samhälleliga professioner. Universiteten och högskolorna är kunskapsorganisationer där det mänskliga kapitalet är den vikti- 19TP PT Prop. 1958:104 angående vissa åtgärder för upprustning av universitet och högskolor. 20TP PT , (1997): Forskningsanknytning: om sambandet mellan forskning och grundutbildning, 1977:10. 21TP PT SOU 2007:81. Arbetsplatser med högre kompetens och kvalitet på sin personal presterar mer och bättre. För att få undervisningen mer forskningsanknuten och höja dess kvalitet är det nödvändigt att höja kompetensnivån hos lärarkåren. menar därför att en mätning av antalet lärare med doktorsgrad innebär en mätning av kvalitet. delar inställningen att det är angeläget att andelen disputerade lärare ökar. Den kraftfulla expansionen av forskarutbildningen och antalet examinerade bör möjliggöra att fler disputerade lärare kan anställas framöver. Inte minst blir detta möjligt om de nydisputerade erbjuds bättre villkor genom införandet av anställningsformen postdoktor. Utredningen ställer sig därmed bakom den av föreslagna indikatorn och menar att detta kan skapa ett tydligt incitament för att åstadkomma en ökning av antalet vetenskapligt kompetenta lärare. Även menar i rapporten på veten- skaplig grund – röster från fältet,TPF22FPT att andelen disputerade och forsk- ningsaktiva lärare som undervisar och handleder uppsatser måste öka inom högskolan, samt att lärarna måste får rimlig tid att bedriva forskning inom ramen för sin anställning. I rapporten framkom det vidare att det bland lärare och utbildningsansvariga råder en överväldigande samstämmighet om forskningsanknytning- ens oumbärlighet för utbildningens kvalitet och utveckling. Att arbeta forskningsanknutet tycks närmast uppfattas som en identi- tetsfråga för lärarna; att vara lärare vid högskolan är att sträva efter en forskningsanknuten undervisning. Denna enighet gäller oavsett lärosäte, ämne, utbildning och konkreta förutsättningar för forsk- ning i den egna miljön. I rapporten framgår, föga förvånande, att det enskilt största hindret för forskningsanknytningen är resursbrist. Rapporten visar även att lärarna vid landets universitet och högskolor anser att en forskarutbildad lärarkår är nödvändig, men inte tillräcklig, för att åstadkomma en forskningsanknuten undervisning; en uppfattning som delas av såväl disputerade som odisputerade lärare. Högskole- verket menar i rapporten att lärarna måste får rimlig tid att bedriva forskning inom ramen för sin anställning. framför också i sitt betänkande förslaget att kvaliteten i utbildningen stärks genom att en resurs för forsknings- 22TP PT Rapport 2006:46 R. anknytning inkluderas i ersättningen för helårsstudenter. Dagens per capitaersättning för grundutbildning inkluderar inte någon resurs för detta eller för lärarnas kompetensutveckling. Befatt- ningsutredningen ställer sig bakom detta förslag och vill i följande avsnitt närmare precisera och utveckla det nödvändiga i att univer- sitetens och högskolornas lärare ges reella möjligheter att både undervisa och forska. 8.5.2Möjligheten att både forska och undervisa är ett litet land och har begränsade möjligheter att tillskapa ett större antal egna, i internationell jämförelse, excellenta forsk- ningsmiljöer där ny och banbrytande forskning produceras. Detta är inte heller nödvändigt. Vad som är nödvändigt däremot, om vi inte ska bli överkörda på den globala kunskaps- och forsknings- marknaden, är att våra lärare och forskare har kompetensen såväl som förutsättningarna att på bred front ta del av de ständigt nya internationella forskningsrönen. I denna process, att sätta sig in i och inlemma nya rön, ligger dessutom ofta fröet till ny forskning på hemmaplan. Detta innebär också att vi tillförsäkrar våra stu- denter, inom grundutbildningen såväl som inom forskarutbild- ningen, möjligheten att få ta del av ny kunskap och få tillgång till den aktuella forskningsfronten. möjlighet att orientera sig och kontinuerligt hämta hem ny forskning är intimt sammanlänkad med möjligheten för landet att vara en del av den globala kunskapsutvecklingen. Vi lever i en global värld där ingen är självförsörjande inom forskningen; alla länder är beroende av internationellt samarbete och förmågan att följa utvecklingstendenser i omvärlden. Kompetensen hos våra lärare och forskare avgör möjligheter att tillgodogöra sig resultaten av forskning som bedrivs i andra länder. Det är nödvändigt att prioritera för att kunna bygga attraktiva och internationellt framstående forskningsmiljöer. Men vad som också är viktigt, och som tenderat att komma bort i den framväl- lande diskussionen om excellens, spets och prioriteringar, är beho- vet av att kontinuerligt hämta hem kunskap och forskning. Dessa två behov, av excellens och grundkompetens, står inte i ett mot- satsförhållande till varandra utan utgör varandras förutsättningar. Forskarna och lärarna uppfattar, enligt frihet i praktiken,TPF23FPT att de kan bedriva fri forskning i den formella meningen, dvs. att staten inte reglerar vad de som forskare får bedriva forskning om. Problemet som lyfts fram i rapporten är i stället att forskarna anser att deras reella förutsättningar att prak- tiskt omsätta friheten blivit allt sämre. Den huvudorsak som pekas ut är brist på forskningsmedel, men även forskningsfinansieringens organisation påtalas. Lärarna pekar i rapporten på att det blivit allt svårare och ovanligare att kunna bedriva forskning inom ramen för sin anställning. har de mer utpräglade forskningsanställ- ningarna, som forskarassistent, påtagligt minskat i antal. visade att trots hög arbetsbelastning trivdes majoriteten av lärarna på sina arbets- platser. visade undersökningen också på ett stort och växande missnöje med bristen på tid för egen forskning och kom- petensutveckling. Välutbildade och välmotiverade personer upp- levde att deras möjligheter att kunna bidra till sitt ämnes utveck- ling, inom utbildningen såväl som forskningen, blivit allt mer begränsade. En given slutsats är att nämnda missnöje kan leda till att forskarkarriären framstår som oattraktiv för yngre talanger samt att duktiga personer lämnar sin akademiska karriär . Det betyder också att medlen inte används optimalt för att uppnå bästa möjliga verksamhetskvalitet. I 3 kap. 2 och 5 §§ HL står det angivet att i en professors och lektors arbetsuppgifter ska det normalt ingå både utbildning och forskning. Utredningen förslår att det i lagen – 3 kap. 6 a § HL – ska framgå att detta bör gälla för samtliga vetenskapligt kompe- tenta lärare. Det bör i normalfallet finnas ett rimligt utrymme för egen forskning och kompetensutveckling. bör samtliga lärare i normalfallet även vara delaktiga i utbildningen. Mängden undervisning och forskning kan givetvis fluktuera . Mot bakgrund av den nya bestämmelsen i 3 kap. 6 a § HL kan dagens regler i 4 kap. 3 och 4 §§ HF, om lärosätenas arbetsledning och lärares skyldighet att befinna sig på arbetsplatsen, utgå. Syftet är att minska regleringens omfång, inte att förändra något i sak. Den i 3 § beskrivna arbetsledningen är en naturlig del av arbetsgiva- rens arbetsledningsrätt och följer alltså enligt förslaget redan av högskolelagen och att arbetsgivaren kan kräva att lärare befinner sig på arbetsplatsen är en självskriven del av anställningsavtalet. 23TP PT Rapport 2005:43 R. 24TP PT Rapport 2003:13 R. 8.6Ett nationellt systemtänkande kring karriärstödjande utveckling