sou · GWB326 · 2008-03-20 00:00:00 — blir det allt vanligare att vi inom yrkeslivet är verksamma på ett språk som inte är vårt modersmål. Det gäller både för invandrare i och för svenskar som studerar eller arbetar utomlands. Det finns ett växande behov av att behärska ett andraspråk på en mycket hög nivå. Det som krävs, enligt , är ofta en funktionell färdighet på infödd nivå, vilket är möjligt att nå utan att behärska språket helt brytningsfritt. Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare Andraspråk är, som konstaterats ovan, det språk som börjar läras in först efter det att ett annat språk etablerats. Detta är den väsentliga skillnaden mellan svenska som andraspråk och svenska som modersmål. skiljer man mellan inlärningen av ett andraspråk och ett främmande språk genom att främmande språk brukar läras in enbart genom undervisning, utanför den miljö där språket talas, medan ett andraspråk lärs in genom kontakt med infödda talare. Svenska som andraspråk talar man om då svenska lärs in som ett andraspråk i medan termen svenska som främmande språk kan användas om inlärning av svenska utanför , bl.a. vid olika universitet runt om i välden. Gränsen mellan ett andraspråk och ett främmande språk är dock, enligt , relativt flytande. 9.3.1Betydelsen av både modersmålet och andraspråket för språkutvecklingen Erfarenheten visar att förskolebarn och yngre elever i , som tillägnar sig svenska som andraspråk, tidigt utvecklar förmågan att kommunicera tillfredsställande på svenska i vardagliga situationer, dvs. om ett bekant innehåll eller om sådant som finns i den omedel- bara omgivningen. Det är också lättare för dem än för äldre att få ett idiomatiskt svenskt uttal. Detta kan ge intryck av en mer väl- utvecklad språkförmåga än vad de egentligen har. Emellertid saknar de fortfarande den bredd och det djup i språkfärdigheten som har utvecklats hos dem som växer upp med svenska som modersmål. Denna fördjupning i språket är nödvändig för att kunna använda språket i mer krävande situationer som t.ex. i skolans undervisning. Har eleverna bara den vardagsnära kommunikativa kompetensen i svenska men ändå förväntas delta i teoretisk ämnesundervisning på svenska, utgör detta en dubbel inlärningsbörda. som ett ämnesinnehåll ska förstås och bearbetas, ska eleverna också utveckla kunskaper i det språk som används i läromedlen och undervisningen. Innehållet i redogörelsen är hämtat ur Kartläggning av svenska som andraspråk (Myndigheten för skolutveckling, rapport , Dnr 2003:757). Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare I detta avsnitt redogörs i korthet för hur det svenska skolväsendet är uppbyggt med fokusering på regleringen av undervisningen i modersmål och svenska som andraspråk. Som en grundläggande fri- och rättighet har enligt 2 kap. 21 § regeringsformen alla barn som omfattas av den allmänna skolplik- ten rätt att kostnadsfritt få grundläggande utbildning i allmän skola. Det allmänna ska svara också för att högre utbildning finns. Enligt 1 kap. 2 § skollagen (1985:1110) ska alla barn och ung- domar, oberoende av kön, geografisk hemvist samt sociala och eko- nomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Det offentliga skol- väsendet för barn och ungdom består av förskoleklassen, grund- skolan, gymnasieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan. Kommunerna är huvudmän för förskoleklassen, och särskolan och staten är huvudman för specialskolan och sameskolan. För vuxna anordnar det allmänna utbildning i form av kommu- nal vuxenutbildning (komvux), vuxenutbildning för utvecklings- störda (särvux) och svenskundervisning för invandrare (sfi). Kom- vux, särvux och sfi bildar det offentliga skolväsendet för vuxna. Kommuner och landsting är huvudmän för komvux och kommu- nerna för särvux och sfi. Skolplikten gäller barn som är bosatta i landet. Skolplikten inträder normalt höstterminen det kalenderår då barnet fyller och upphör, utom i vissa undantagsfall, vid utgången av vårter- minen det kalenderår barnet fyller (eller vid om barnet fullgör skolplikt i specialskolan). Barn ska fullgöra skolplikten i , särskolan eller specialskolan. Möjlighet finns även att fullgöra skolplikten i sameskolan, inom fristående skolor eller i annan särskilt reglerad utbildningsform (riksinternatskola). Skola och vuxenutbildning ingår i ett målstyrt system. Huvud- ansvaret för verksamheterna ligger på kommunerna och på olika huvudmän för fristående skolor. Verksamheterna styrs genom styrdokument på olika nivåer: skollagen (), förordningar med bl.a. läroplaner, programmål och kursplaner för Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare (regeringen) och föreskrifter med bl.a. kursplaner för gymnasieskolan, betygskriterier för alla skolformer och allmänna råd (). Utbildningen inom grund- och gymnasieskolan i regleras på olika plan genom skollagen, grundskoleförordningen, gymnasie- förordningen m.fl. förordningar. Alla barn och ungdomar har, som tidigare nämnts, samma rätt till utbildning oavsett bakgrund. Elever i den svenska som tillhör landets nationella minori- teter eller som har ett annat modersmål än svenska har dock vissa speciella rättigheter knutna till sitt språk och ursprung. Nedan redogörs i korthet för regleringen som gäller undervis- ning och åtgärder som avser modersmål och svenska som andra- språk. Enligt uppgifter från (Undervisning för elever med ut- ländsk bakgrund och för nationella minoriteter, /sb/d/139/a/846, ) talas inom förskoleverksameten, skolan och skolbarnsomsorgen och skola fler än hundra olika moders- mål. En del av dessa barn och unga talar något av de nationella mino- ritetsspråken i (samiska, finska, meänkieli, chib eller jiddisch). av alla elever i har ut- ländsk bakgrund genom att de är födda utomlands eller i av utlandsfödda föräldrar. Barn och ungdomar med ett annat modersmål än svenska ska få modersmålsundervisning i grund- och gymnasieskolan under de närmare förutsättningar som anges i skolformsförordningarna. Ut- över modersmålsundervisning har dessa elever också möjlighet att, om de behöver, få studiehandledning i andra ämnen på sitt moders- mål. Att delta i modersmålsundervisning är frivilligt, men kommu- nerna är skyldiga att anordna sådan för alla elever som har grund- läggande kunskaper i ett annat språk än svenska och även har det som dagligt umgängesspråk hemma. Skyldigheten gäller dock endast om det finns en lämplig lärare och om minst fem elever i kommu- nen önskar undervisning i språket. Elever i den svenska som tillhör landets nationella minoriteter eller som har ett annat modersmål än svenska har dock vissa speciella rättigheter knutna till sitt språk och ursprung. Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare vuxna finns rätt till språkundervisning inom den kommunala vuxenutbildningen och genom svenska för invandrare (sfi). I läroplanen för förskolan (Lpfö 98) sägs att språk och lärande oupplösligt hänger samman liksom språk och identitetsutveckling. Vidare sägs att barn med utländsk bakgrund som utvecklar sitt modersmål får bättre möjligheter att lära sig svenska och att ut- veckla kunskaper på andra områden. Enligt läroplanen ska för- skolan medverka till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål. Med utgångspunkt från vad som anges i läroplanen bereder kom- munerna i skiftande omfattning möjlighet till bland annat s.k. modersmålsstöd för barn med annat modersmål än svenska. Någon författningsreglering som gäller modersmålsstöd finns inte. För- skolan ska enligt läroplanen generellt lägga stor vikt vid att stimu- lera varje barns språkutveckling och uppmuntra och ta till vara bar- nens nyfikenhet och intresse för den skriftspråkiga världen. Enligt statistik hade av barnen i förskolan (i åldern 1–) ett annat modersmål än svenska, vilket motsvarade 56 800 barn. Av dessa drygt 56 000 barn fick moders- målsstöd. har andelen barn som får modersmåls- stöd ökat med några tiondels enheter . Andelen är dock fort- farande mycket lägre än vad som var fallet. Som jämförelse kan noteras att 1995 var andelen , medan den på 1980- talet var (Förskoleverksamhet, skolbarnomsorg, skola och vuxenutbildning, , Rapport 283, 2006, s. 22 f.). Regleringen av modersmålsundervisningen inom finns i grundskoleförordningen (1994:1194). Enligt denna ska en elev, om en eller båda vårdnadshavarna har ett annat språk än svenska som modersmål och språket är dagligt umgängesspråk för eleven, få undervisning i detta språk som ett ämne (modersmålsundervisning), om eleven har grundläggande kunskaper i språket och eleven önskar få sådan undervisning. Som nämnts inledningsvis är en kommun skyldig att anordna modersmålsundervisning i ett språk endast Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare om det finns en lämplig lärare och om minst fem elever i kom- munen önskar få undervisning i språket. I fråga om rätten till modersmålsundervisning för samiska, tornedalsfinska och romska elever gäller att dessa ska erbjudas modersmålsundervisning även om språket inte är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet och utan krav på att det finns minst fem elever i kommunen som önskar sådan undervisning. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2007/08:1, utgiftsområde 16) aviserat att samma rättigheter ska införas för alla nationella minoritetsspråk, dvs. även för finska och jiddisch. Modersmålsundervisning kan anordnas som språkval, elevens val, inom ramen för skolans val eller utanför timplanebunden tid. Modersmålsundervisning får inte omfatta mer än ett språk för en elev. En romsk elev som kommer från utlandet kan dock få modersmålsundervisning i två språk, om det finns särskilda skäl. För modersmålsundervisning i samiska ska den särskilda kurs- planen för samiska användas. Om modersmålsundervisning för en elev anordnas utanför tim- planebunden tid, har eleven normalt rätt att få sådan undervisning under sammanlagt högst sju läsår under sin skoltid inom det offentliga skolväsendet. Som en särskild stödinsats ska en elev, enligt grundskoleförordning- en, få studiehandledning på modersmålet om eleven behöver det. Möjlighet finns för en kommun att anordna delar av undervis- ningen i årskurserna 1–6 på umgängesspråket för elever som har ett annat språk än svenska som dagligt umgängesspråk med en eller båda vårdnadshavarna. För elever med finska som umgängesspråk får sådan undervisning anordnas även i årskurserna 7–9. Utöver detta kan, med stöd av tidsbegränsade bestämmelser om försöks- verksamhet med tvåspråkig undervisning i , tvåspråkig undervisning anordnas på umgängesspråket även i årskurserna 7–9. Dessa bestämmelser gäller till . Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare För barn som vistats i och som har tillräckliga kunskaper i engelska för att kunna delta i undervis- ningen får en kommun anordna huvuddelen av undervisningen på engelska. I sådant fall får avvikelse från timplanen göras i ämnena svenska och engelska med den begränsningen att antalet timmar i svenska inte får understiga 480, som enligt timplanen ska uppgå till totalt . Asylsökande barn och ungdomar I förordningen (2001:976) om utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för asylsökande barn m.fl. finns särskilda bestäm- melser om mottagandet i av dessa. Enligt förordning- en har barn och ungdomar som ansökt om uppehållstillstånd av asylskäl eller annat skäl (eller som under speciella förutsättningar beviljats uppehållstillstånd) rätt att få utbildning i (även s.k. förskoleklass) på samma villkor som barn som är bosatta i . Denna rätt att få utbildning medför inte någon skolplikt. För ungdomar gäller, enligt 3 §, att de ska erbjudas utbildning i gymnasieskolan på samma villkor som ungdomar bosatta i . Enligt ett förslag som presenterats i betänkandet Skolgång för barn som ska avvisas eller utvisas (SOU 2007:34) ska även s.k. gömda barn ha rätt till utbildning inom det offentliga utbildningsväsendet. Ärendet är under beredning i . Regleringen av modersmålsundervisning inom gymnasieskolan finns i gymnasieförordningen (1992:394). Förutsättningarna motsvarar i stort sett de som gäller för modersmålsundervisning inom grund- skolan. Det innebär att elevens föräldrar eller vårdnadshavare eller en av dem ska ha ett annat språk än svenska som modersmål och att språket är dagligt umgängesspråk för eleven. Ytterligare förutsätt- ningar är att eleven har goda kunskaper i modersmålet och att hon eller han även önskar få modersmålsundervisning. Liksom på grundskolenivå har en samisk, tornedalsfinsk eller romsk elev rätt att få undervisning i det egna språket även om det inte är dagligt umgängesspråk i hemmet. Som tidigare nämnts, Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare avsnitt 9.5.2, har regeringen i budgetpropositionen (prop. 2007/08:1, utgiftsområde 16) aviserat att samma rättigheter ska införas för alla nationella minoritetsspråk, dvs. även för finska och jiddisch. Som förutsättning för kommunens skyldighet att anordna moders- målsundervisning gäller liksom i att minst fem elever önskar undervisningen och att det finns lämplig lärare att tillgå. Vidare ska en elev som behöver det, som särskild stödinsats, få studiehandledning på sitt modersmål. Även i gymnasieförordningen ges en begränsning av rätten till modersmålsundervisning till sam- manlagt under en elevs skoltid inom offentlig skolverksam- het. Begränsningen gäller dock inte om eleven har ett särskilt behov av sådan undervisning eller om den ersätter under- visning i andra språk än svenska och engelska, anordnas som indi- viduellt val, anordnas för samisk, tornedalsfinsk eller romsk elev eller för en elev med finska eller nordiskt språk som modersmål. 9.6Svenska som andraspråk i Undervisning i svenska som andraspråk ska, om det behövs, anord- nas för 1.elever som har ett annat språk än svenska som modersmål, 2.elever som har svenska som modersmål och som har tagits in från skolor i utlandet, och 3.invandrarelever som har svenska som huvudsakligt umgänges- språk med en eller båda vårdnadshavarna. Det är rektorn som avgör om undervisning i svenska som andra- språk ska anordnas för en elev. Undervisning i svenska som andraspråk ska anordnas i stället för undervisning i svenska. Härutöver kan svenska som andraspråk anordnas som språkval, elevens val eller inom ramen för skolans val. är svenska som andraspråk i gymnasieskolan ett eget kärnämne som ger behörighet för universitets- och högskolestudier. För ämnet svenska som andraspråk finns en särskild kursplan i , gymnasieskolan och andra skolförordningar. Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare 9.6.1Svenska som andraspråk i gymnasiet En elev som har ett annat språk än svenska som modersmål får läsa svenska som andraspråk som kärnämne i stället för svenska, om eleven behöver och önskar det. Ämnet kan läsas inom ramen för det individuella valet. 9.7Hur många deltar i undervisningen i modersmål och svenska som andraspråk? /07 var (148 674 elever) av samtliga elever i berättigade till modersmålsundervisning. Av dessa deltog (83 042 elever) i sådan undervisning. För /06 gällde i stort sett motsvarande deltagande- siffror. Som förklaring till att inte fler undervisas i modersmål an- gav svårigheterna att hitta lämpliga lärare. En annan orsak angavs vara att undervisningen ofta är schemalagd efter skol- dagens slut och saknar koppling till undervisningen i andra ämnen (Pressmeddelande , lägesbedömning 2006: Svenskundervisningen för elever med utländsk bakgrund måste bli bättre, /sb/d/1271/a/7341, ). Det antal elever som deltog i svenska som andraspråk uppgick läs- /07 till 66 667 elever. I en rapport från Myndigheten för skolutveckling beskriver myndigheten situationen när det gäller svenska som andraspråk enligt följande (rapport , Dnr 2003:757, Kartläggning av svenska som andraspråk, s. 5–6). Skolan som helhet, från förskolan till vuxenutbildningen, har ett an- svar för alla elevers språkutveckling. I förskolan ska, enligt styrdoku- menten, de flerspråkiga barnen få utveckla sitt andraspråk som en naturlig del av den ordinarie pedagogiska verksamheten. I skolan och vuxenutbildningen tilldelas sedan svenska som andraspråk en särskild roll i att ge de flerspråkiga elever som ännu inte nått förstaspråksnivå i sin tal-, läs- och skrivutveckling möjligheten att utveckla en funktio- nell språkbehärskning dvs. så att de förutom i alla sociala sammanhang kan använda svenska språket för att fullt ut tillgodogöra sig under- Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare visningen i andra ämnen. Det är emellertid uppenbart att styrdoku- mentens intentioner inte stämmer med skolans verklighet. Enligt statistiken är det nämligen få elever med ett annat modersmål som läser svenska som andraspråk, vare sig de går i eller i gymnasieskolan. Statistiken visar dessutom att de elever som läser svenska som andraspråk generellt sett har lägre betygsresultat i skolan än den totala gruppen elever. Dessa låga siffror kan bara delvis förklaras med att en del av de elever som läser svenska som andraspråk är relativt nyanlända till . 9.8Språkundervisning för vuxna invandrare 9.8.1Svenska för invandrare – sfi Sfi (svenska för invandrare) syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. Sfi syftar också till att ge vuxna som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter möj- lighet att förvärva sådana färdigheter. Läs- och skrivinlärningen får ske på elevens modersmål eller annat språk. Utbildningen anordnas som kurser och regleras i skollagen. Vilka har rätt att delta i sfi Rätt att delta i en kommuns sfi-undervisning har en person från och med det andra kalenderhalvåret det år han eller hon fyller och 1.är bosatt i kommunen och saknar sådana grundläggande kun- skaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge, 2.är finländsk medborgare som stadigvarande arbetar i kommu- nen, men är bosatt i nära gränsen till och som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. Den som har sådana kunskaper i det danska eller norska språket att grundläggande svenskundervisning inte kan anses nödvändig, har inte rätt att delta i sfi. Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare Varje kommun är skyldig att se till att sfi erbjuds dem som har rätt att delta i sfi. Utbildningen ska vara avgiftsfri för eleverna och de ska i princip utan kostnad ha rätt till böcker och andra hjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbildning. Kommunerna är skyldiga att aktivt verka för att nå dem i kommunen som har rätt till sfi och att moti- vera dem att delta i utbildningen. Undervisningen ska i genomsnitt normalt omfatta minst 15 timmars undervisningstid . Kommunerna ska i samarbete med Arbetsförmedlingen verka för att eleven ges möjlighet att öva det svenska språket i arbetslivet och att sfi kan kombineras med andra aktiviteter såsom arbetslivsorientering, validering, praktik eller annan utbildning. Kommunen ska också verka för att sfi kan be- drivas som eleven får ersättning från sjukförsäkring och kan kombineras med aktiviteter som erbjuds inom hälso- och sjukvård. Vidare ska sfi kunna kombineras med förvärvsarbete. I samband med folkbokföringen får vuxna rätt till grundläggan- de vuxenutbildning inom vuxenutbildning och under- visning i svenska för invandrare. Ny kursplan för sfi En ny kursplan för sfi trädde i kraft . Kursplanen innebär att det finns tre olika studievägar som är bättre anpassade för att möta deltagarnas olika behov och målsättningar. Svenskundervisning för invandrare vänder sig till elever som har olika studiemål och som sinsemellan kan ha ytterst olika utbild- ningsbakgrund, livs- och yrkeserfarenheter och ålder. Därför är utbildningen utformad på tre olika sätt. I kursplanen anges att ut- bildningen ska utgå från enskilda elevers intressen, förutsättningar och behov. 9.8.2Kommunal vuxenutbildning – komvux Inom komvux ges utbildning som kurser inom grundläggande vuxenutbildning och gymnasial vuxenutbildning enligt de närmare föreskrifterna i förordningen (2002:1012) om vuxen- utbildning. Grundläggande vuxenutbildning är en rättighet för den Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare som saknar motsvarande kunskaper och färdigheter som normalt uppnås i . Inom den grundläggande vuxenutbildningen ges kurser i bl.a. svenska som andraspråk som ett av fem kärnämnen. Övriga kärn- ämnen är svenska, engelska, matematik och samhällskunskap. Som förutsättningar för att delta i komvux gäller bl.a. att man är och bosatt i landet. 9.9Synpunkter från och Myndigheten för skolutveckling Utredningen har för att informera sig om de faktiska förhållandena särskilt i fråga om undervisningen i svenska som andraspråk och modersmål, haft kontakt med företrädare för och Myndigheten för skolutveckling. I det följande redogörs för syn- punkter som då lämnats. Situationen när det gäller undervisning i ämnena svenska och svenska som andraspråk är ytterst problematisk. Statistiken visar på dålig måluppfyllelse. Svenska är en fråga för lärare i alla ämnen. Ämnet är för stort för att axlas enbart av svensklärarna. Det borde därför framgå av styrdokumenten att svenska ingår i alla ämnen så att lärarna inte kan frånsäga sig ansvaret. När det gäller svenska som andraspråk är det få elever som går ut med betyg i ämnet. Att eleverna inte har tillräckliga kunskaper i svenska ger utslag i fråga om måluppfyllelsen i övriga ämnen. Många lärare i ämnet svenska som andraspråk saknar behörig- het. När det gäller t.ex. sfi är enbart av lärarna behöriga. Det finns utbildningsprogram för lärare i svenska som andraspråk men problemet är att de inte producerar tillräckligt många lärare. Det kan delvis bero på att ämnet har fått en låg status. Även engelska är ett ämne med problem och många elever som inte får slutbetyg i ämnet. Det är stora krav som ställs på elever med utländsk bakgrund när de förväntas lära sig svenska som de ska ta till sig undervisning på svenska i alla andra ämnen och lära sig engelska och ett annat språk. Invandrarspråk, modersmålsundervisning och svenska för invandrare visning på modersmålet i andra ämnen har stor betydelse för dessa elever. När det gäller modersmålsundervisningen är situationen bekym- mersam. Det gäller dels bristande lärarkompetens, dels den sjunk- ande statusen för modersmål som ämne (och svenska som andra- språk). Den starka ställning som modersmålsundervisningen hade , då kallad hemspråksundervisning, har försvagats mar- kant, trots att det nu finns fler invandrare. Enligt attitydundersök- ningar är invandrarföräldrar oroliga för att för mycket undervisning i modersmålet ska gå ut över barnens kunskaper i svenska. Organi- sationen för modersmålsundervisningen har brister, bl.a. bestående i att den till stor del förläggs efter ordinarie skoltid och att arbets- förhållanden är otillfredsställande för lärarna, som ofta måste under- visa på kvällstid på flera olika skolor för att fullgöra en tjänst. I fråga om svenska som andraspråk har det som ämne formellt sett en unikt stark ställning. Enligt visionen är målet för svenska som andraspråk detsamma som för det vanliga svenskämnet, medan vägen dit är annorlunda. Tanken är alltså att ämnet ska vara lika starkt och ha samma status som det vanliga svenskämnet. I praktiken har det visat sig inte vara så. Situationen för ämnet svenska som andraspråk är mycket besvärlig. Svenska som andraspråk uppfattas ha lägre status och få elever läser ämnet. Det finns brister när det gäller lärarna. Det är ofta de yngsta och sämst utbildade lärarna som undervisar i ämnet. Ordinarie svensklärare saknar kom- petens i fråga om flerspråkighet. För framtiden kan förutses att årskullarna 2010–2011 har låga inhemska födelsetal, som perioden kommer att innebära en ökning av antalet barn till utlandsfödda föräldrar. Andelen barn i den gruppen kommer att uppgå till av årskullarna.