sou · GWB3126 · 2008-12-16 00:00:00 — Ansökan görs i den kommun där han eller hon ska ha sin yrkesutövning som Äldreassistent. En kommun som godkänner personal som Äldreassistent är ansvarig för att underlaget för beslutet är av god kvalitet. Kommunen blir därigenom skyldiga att kvalitetssäkra den verksamhet som leder fram till ett godkännande. Kommunen görs enligt denna lag skyldig att dokumentera godkän- nandet. Det ska vara möjligt för den enskilde att begära ut under- laget för kommunens godkännande. ansvarar för tillsynen av kommunens verksamhet och att kommunen uppfyller de skyldigheter som följer av denna lag. 3 kap. 3 § Genom nu införda ändring i andra stycket förtydligas kommunens och enskilda verksamheters skyldigheter enligt socialtjänstlagen. Förtydligandena gäller den kompetens personal som ger stöd och hjälp till personer som fyllt i vissa fall ska ha. Det rör vissa enligt socialtjänstlagen biståndsbedömda insatser till den äldre då han eller hon är i dagverksamhet, i sin ordinära bostad eller i ett särskilt utformat boende. Uppfyller verksamheterna inte kraven kan socialtjänstlagens regler om tillsyn och skyldighet att avhjälpa brister tillämpas. Bestämmelser om kompetens finns i den nya lagen (2010:xxx) om kompetens hos personal som arbetar med stöd och hjälp för äldre m.m. 12.3Lagen (2010:xxx) om kompetens hos personal som arbetar med stöd och hjälp för äldre m.m. Genom bestämmelsens första stycke anges vilken yrkesutövning inom kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre som omfattas av denna lag. Stödet och hjälpen ska ges till en person som fyllt . Det ska ske enligt socialtjänstlagens regler om bistånd då den äldre befinner sig i dagverksamhet, i sin ordinära bostad eller i en särskilt inrättad bostad (särskilt boende). De situationer som avses beskrivs i 3 kap. 6 § första stycket och 5 kap. 5 § social- tjäntslagen. Enligt bestämmelsens andra stycke omfattar lagen inte yrkesut- övning som avser rena serviceuppgifter, t.ex. de som gäller enbart att leverera en matlåda, att tvätta, att städa eller göra inköp (jfr förarbetena till 2 kap. 3 § socialtjänstlagen, prop. 1996/97:124, s. 175). Undantagna är också andra åtgärder, som t.ex. att hänga upp gardiner eller att utföra reparationer. Enligt bestämmelsen är den som har kompetens enligt denna lag eller föreskrift med stöd av lag äldreassistent. Att 3 § träder ikraft först ger kommunen möjlighet att under över- gångperioden successivt ge personal inom omsorg och vård för äldre kompetens som motsvarar kraven i denna lag och föreskrifter meddelade med stöd av lag. Närmare föreskrifter om innehållet i kompetensen meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Enligt bestämmelsen får enbart äldreassistenter ensamma utföra arbetsuppgifter som omfattas av denna lag. Av 1 § följer vilka situa- tioner det rör sig om. Den som inte har den i lagen föreskrivna kompetensnivån (trainee) kan tillsammans med en äldreassistent, utöva yrkesverksamhet som omfattas av denna lag. Vid arbete i den äldres ordinära bostad innebär detta att en äldreassistent alltid måste närvara i sådana situationer. En trainee får alltså inte ensam utföra yrkesutövning som omfattas av denna lag. Däremot är det möjligt att en äldreassistent inte är direkt närvarande i samma rum i en boendeform enligt 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen. Äldreassistenten ska dock befinna sig i omedelbar närhet till den äldre som får stöd och hjälp av en trainee. Det innebär samman- fattningsvis att äldreassistenten, eller annan personal med särskild föreskriven kompetens, ska ha kontroll över de arbetsuppgifter som utförs av en trainee. Av de olika bestämmelserna om bemyn- diganden följer bl.a. att andra yrkesgrupper än äldreassistent kan ges behörighet att ensamma utföra yrkesutövning enligt denna lag. Enligt bestämmelsens första stycke ska den enskilde ansöka om att få sin kompetens som äldreassistent godkänd i den kommun där han eller hon har eller ska ha sin yrkesutövning som omfattas av denna lag. Det är den nämnd i kommunen som ansvarar för social- tjänsten som också ansvarar för att godkänna personer som äldre- assistenter. Nämnden kan enligt denna bestämmelse meddela beslut om att godkänna att en enskild har tillräcklig kompetens för att bli äldreassistent (se avsnitt 6.4 – ). I de fall kommunen godkänner kompetensen ska kommunen styrka detta genom att utfärda ett kompetensbevis för äldreassistent. Kompe- tensbeviset är nationellt giltigt. Kommunen ska dokumentera sitt beslut enligt denna bestämmelse. Kommunens beslut om god- kännande av kompetens kan överklagas enligt den ordning som anges i 10 kap. kommunallagen för laglighetsprövning. Enligt bestämmelsens andra stycke behövs inte godkännande enligt denna bestämmelses första stycke då en enskild person utbildat sig till äldreassistent genom utbildning i gymnasieskola, vuxenutbildning eller fristående skola med motsvarande utbildning där studerande genomgått nationellt fastställda kurser i enlighet med den kompetens som krävs för att bli äldreassistent. De som gått sådan utbildning blir äldreassistenter med stöd av examensbevis eller motsvarande. Inte heller enskilda som omfattas av och rådets direktiv /36/EG av om erkännande av yrkeskvalifikationer, ändrad genom rådets direktiv /100/EG, behöver godkännande enligt bestämmelsens första stycke. Enligt bestämmelsen ansvarar kommunen för att det underlag som ligger till grund för beslut enligt 3 § första stycket är av god kvalitet. Underlaget kan t.ex. bestå av den validering av den enskildes kompetens och eventuell kompetensutveckling som hans eller hennes arbetsgivare utfört eller låtit utföra (se avsnitt 6.4 – ). Underlaget kan komma från enskilda verksam- heter eller kommunen. Kommunen ansvarar för att kvaliteten i underlaget för beslutet systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Som ett led i den kontinuerliga uppföljningen och utvärde- ringen av underlagen bör kommunerna dokumentera hur de lokala valideringsprocesserna genomförs. Kommunen får då generellt bedöma om tillvägagångssättet för att ta fram underlag garanterar att det slutliga underlaget är av god kvalitet. Kommunen har dess- utom att följa de föreskrifter som meddelats om detta. Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela närmare föreskrifter om kompetens enligt 2 §. Det handlar om att bestämma och precisera vilken kompetens som krävs för äldreassistenter. Enligt bestämmelsen får regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, meddela föreskrifter om behörighet för ytterligare yrkesgrupper (t.ex. sjuksköterskor) att ensamma få arbeta med uppgifter som omfattas av denna lag. Enligt bestämmelsen ges regeringen, eller den myndighet reg- eringen bestämmer, behörighet att meddela föreskrifter om att den som utomlands genomgått utbildning ska anses ha lämplig utbild- ning och erfarenhet enligt denna lag. Det handlar bl.a. om att anpassa svensk författning till EG-rätten. Genom bestämmelsen ges regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, behörighet att meddela föreskrifter om hur en sådan utbildning erkänns enligt 4 § andra stycket. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ges enligt bestämmelsen behörighet att meddela sådana föreskrifter som behövs till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa. Det kan gälla föreskrifter t.ex. om hur olika verksamheter bör arbeta för att på ett ändamålsenligt sätt ge personal den kompetens som föreskrivs enligt denna lag, om hur kvaliteten i underlagen som ligger till grund för beslut om godkännande av kommunerna systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras (kvalitets- säkras) samt om nivån på kompetens för olika specialiseringar för äldreassistenter. Enligt bestämmelsens första stycke har tillsyn över verksamhet enligt denna lag. Det handlar bl.a. om kommunens godkännande av personer som äldreassistent, utfärdande av kompe- tensbevis, dokumenterande av detta samt den kvalitetssäkring av verksamheten som kommunerna ska göra. I bestämmelsens andra stycke definieras tillsyn som en gransk- ning av att kommunerna uppfyller de krav som framgår av lagen och till den knutna förordningar och myndighetsföreskrifter samt villkor som har meddelats med stöd av sådana. Tillsynen innebär således kontroll av att gällande rätt enligt lag, förordningar och föreskrifter följs. Även villkor som meddelats med stöd av lagen och föreskrifter som t.ex. ges vid tillsyn om att avhjälpa brister omfattas. Tillsynen sker då som verksamhetstillsyn. I uppgifter enligt bestämmelsens tredje stycke ingår att lämna råd och vägledning i tillsynen, att följa upp att brister åtgärdas, att förmedla kunskap och erfarenhet som erhålls genom tillsynen samt att informera och ge råd till allmänheten. Dessa uppgifter är inte att se som tillsynsuppgifter i egentlig mening utan som komplement till tillsynen så att denna kan fungera på ett ändamålsenligt sätt. I den mån allmänheten vänder sig till om den verksamhet som omfattas av denna lag och som kan bli föremål för tillsyn är den vägledning och råd- givning som förmedlar en del i styrelsens tillsyns- roll. Även rådgivning till kommunernas socialnämnd och till dem som utför socialtjänstinsatser i enskild verksamhet ingår därmed i tillsynsrollen om den har samband med tillsynen. Vård och omsorg är en mångfacetterad och komplex verk- samhet som kräver välutbildad och kompetent personal som står för hög kvalitet i verksamheten. I landets kommuner har stora satsningar gjorts för att höja personalens kompetensnivå för att kunna möta vård- och omsorgstagarnas behov. I Aktuellt om Äldreomsorgen, där statistiken hämtas från SCB:s utbildningsregister, kan vi följa hur personalens formella kompetens har höjts . av under- sköterskorna och vårdbiträdena inom äldre- och handikappom- sorgen hade 2007 minst gymnasieutbildning och hade omvårdnadsutbildning, en ökning då hade omvårdnadsutbildning. I många kommuner har mellan sådan utbildning. Enligt äldreguide, som redovisar utbildningsnivån med underlag från en enkät till kommunerna, hade 2007 (medianvärde) av under- sköterskor och vårdbiträden yrkesförberedande omvårdnadsut- bildning. I särskilda korttidsboenden hade formell utbildning Jag delar utredningens mål att vård och omsorg ska omfattas av välutbildad personal som står för hög kvalitet i vården och omsorgen. De yrkeskrav som utredaren presenterar är väl genom- arbetade och kan utgöra ett stöd för arbetsgivarna vid rekrytering och kompetensutveckling. Utredningen har arbetat under stor tidspress vilket försvårat en fördjupad analys av hur man på ett processinriktat sätt främjar kompetensförsörjningen inom äldreomsorgen. Att stifta en lag om kompetenskrav är ett instrumentellt sätt att ge sken av att kompe- tensförsöjningen blir löst. Jag avvisar att man lagstiftar om kompetenskrav. Äldreom- sorgen är en verksamhet under förändring och det är viktigt att arbetsgivarna har möjlighet till flexibilitet när det gäller vilken kompetens verksamheten har behov av. Kommunerna måste orga- nisera sina verksamheter utifrån egna förutsättningar, behov och lokala resurser. Det innebär att kompetensbehoven kan vara vitt skilda i en glesbygdskommun och en storstadskommun. Detta finns också redan uttryckt i socialtjänstlagens 3 kap. § 3 För utförande av socialnämndens uppgifter skall det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet ,och i samma paragraf slås fast att insatserna ska vara av god kvalitet. Detta anger den ram som kommunerna har att arbeta efter. Att införa detaljerade skyldigheter är ett ingrepp i socialnämndens beslutanderätt. Den föreslagna lagen kolliderar med andra delar i socialtjänst- lagen vilken ålägger kommunerna att avhjälpa de behov som vård- och omsorgstagaren har. Om arbetsgivaren inte har personal med den föreskrivna kompetensen måste man ändå skicka någon som tillgodoser behoven. Hur ska då vite utkrävas? Äldre människor vårdas såväl inom kommunernas äldreomsorg, hälso- och sjukvård som inom landstingens hälso- och sjukvård. Äldreomsorg och vård bedrivs i hela vårdkedjan. Därför måste man se vård och omsorg som en arbetsmarknad där studenter och arbetssökande kan se möjligheter att arbeta inom olika områden. kräver också verksamheten kunskaper både inom SOL och HSL. Det finns inga klara gränsdragningar. Därför kan man inte heller ha en inriktning i gymnasieskolan mot enbart omsorg, och beteckningen äldreassistent blir alltför begränsande. När det gäller yrkesbenämningar så är detta en fråga för parterna på arbetsmarknaden att komma överens om. De olika förslag som utredningen anger kräver stora kostnader. Enligt SKL:s beräkningar ligger en initial kostnad på 17,5 miljarder. Det är helt oacceptabelt att lägga ett förslag med så stora kostnader utan att ange hur det som helhet ska finansieras. Den kommunala finansieringsprincipen gäller även vid ambitionshöjningar och finansieringsprincipen måste gälla fullt ut för utredarens förslag. Utredaren har haft till uppgift att lägga fram förslag på utformning av enhetliga kriterier för yrkeskompetens, kompetensintyg samt yrkesbenämningar för omvårdnadspersonalen som arbetar inom kommunernas vård och omsorg. Utredaren ska även ge förslag på yrkeskrav för sådan omvårdnadspersonal och föreslå hur yrkesbe- nämningar och krav ska införas på ett för verksamheten rimligt och smidigt sätt. Kunskapsområdet omvårdnad i relation till hälsa och vård I riktlinjer och styrdokument för hälso- och sjukvården anges att vårdens insatser skall vara hälsofrämjande och att åtgärder som främjar den äldres hälsa omfattar såväl förebyggande och för- hindrande av sjukdom som att förstärka den äldres bevarade resurser och förmågor i en process som den äldre personen själv skall vara delaktig i att skapa för ett gott dagligt liv. Detta kräver en individanpassad omvårdnad där åtgärder och omgivning anpassas till den äldre personens behov och resurser i strävan att återhämta eller bibehålla hälsa. Utredarna vill höja kompetenskraven för omvårdnadspersonal och precisera varför det krävs en specifik utbildning för att arbeta inom äldreomsorgen. Det tycker är ett mycket positivt och värdefullt steg i syfte att utveckla svensk äldreomsorg. tycker till skillnad mot utredningen att utbild- ningen ska bygga på hälsa, omvårdnad, socialt arbete och rehabili- tering. Detta för att ge en bred grund för att möta den äldres behov men också för att kunna förebygga och främja hälsa. Utbildningen ska ge en grund för att möta individuella, personliga behov utifrån hälsa och helhetssyn. Tydligare krav på omvårdnadskunskap för Äldreassistenter är ett positivt steg och kommer att höja kompe- inom äldrevården som i vissa fall är eftersatt. Men, som utredningen föreslår, att yrkeskraven för arbete i äldreomsorgen enbart ska innefatta/innehålla omsorg och inte också omvårdnad är inte tillräckligt. Kunskapsområdet omvårdnad bör i fortsättningen vara ett begrepp som också används inom den kommunala äldreomsorgen för samtliga yrkesgrupper. Sjuk- sköterskan och socionomer, sjukgymnaster och arbetsterapeuter har alla en viktig roll att tillsammans med äldreassistenter bidra till att höja kvaliteten inom äldreomsorgen. Av de mer än 1000 sjuksköterskor som har disputerat i , har en stor andel forskat i ämnen relaterade till omvårdnad av äldre. Detta har lett till att vi har en bred kunskapsbas grundad i forskning och med direkt påverkan på livskvalitet för den äldre befolkningen inom en rad områden, såsom exempelvis smärt- lindring, nutrition, hudvård, rehabilitering, social aktivering, minnesstöd och god vård i livets slut. För att den forskning som bedrivs ska kunna användas och tillvaratas för god vård och förbättringar inom äldreomsorgen, bör man använda vedertagna begrepp. Genom att enbart använda begreppet omsorg och inte omvårdnad i utredningen motsvarar inte det nuvarande förslaget till yrkeskrav inom äldreomsorgen de krav på kompetens och färdigheter som äldre behöver. Att vården och omsorgen av äldre regleras av två olika lagstift- ningar, Hälso- och sjukvårdslagen samt Socialtjänstlagen, är olyckligt. Det innebär att yrkesutövare i den kommunala vården och omsorgen tvingas arbeta efter två olika regelverk i en och samma verksamhet. Men det är ingen tillfredsställande lösning att som i utredningens förslag till yrkeskrav omdefiniera de äldres omvårdnadsbehov till enbart omsorg och därmed hänföra yrkes- kraven enbart till Socialtjänstlagen. I utredningen har man enbart valt att träffa forskare från socialt arbete för att diskutera yrkesperspektiv samt för att läsa utred- ningens utkast. För att de äldres behov ska bli tillgodosedda krävs ett tvärprofessionellt synsätt där flera kunskapsområden måste samverka. I utredningen finns inga referenser omkring kunskaps- områdena rehabilitering och habilitering, samt knappast något gällande omvårdnad. När det gäller utredningens förslag kring delegering känner stor tveksamhet. anser att den person som ska administrera och iordningställa läkemedel har en sådan kompetens så att säkerheten för den äldre inte äventyras. Läke- medel bör även fortsättningsvis administreras efter delegering från sjuksköterska. Detta förutsätter att Äldreassistenten kommer att få goda kunskaper om vanligt förekommande läkemedel. Undersök- ning och behandling bör kunna utföras av Äldreassistenten efter instruktion och ordination av sjuksköterskan. Äldreassistenten ska kunna rapportera förändringar i den äldres allmäntillstånd till sjuk- sköterskan för att denna ska kunna göra omvårdnadsbedömningar för att säkerställa en god och säker vård till de äldre även i fram- tiden. En kompetensform inom vården och omsorgen En särskild utredare ska lämna förslag på en nationell strategi för kompetensförsörjning inom den kommunalt finansierade vården och omsorgen om äldre kvinnor och män. Personalens kompetens är av central betydelse för äldre personer i behov av vård och omsorg, inte minst för de många sköra personer som har svårt att föra sin egen talan. De behöver kunna känna sig trygga i förviss- ning om att den vård och omsorg de behöver utförs av personal med tillräcklig kompetens. Grundläggande utbildning av personal inom den kommunala vården och omsorgen om äldre är ett kommunalt ansvar. För att underlätta för huvudmännen och de myndigheter som ska utöva tillsyn behöver de krav på personalens kompetens som stadgas i socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) förtydligas. Enhetliga kriterier för yrkeskompetens -Utredaren ska ge förslag på utformning av enhetliga kriterier för yrkeskompetens, kompetensintyg samt yrkesbenämningar för omvårdnadspersonal som arbetar inom kommunernas vård och omsorg om äldre. Utredaren ska ge förslag på yrkeskrav för sådan omvårdnadspersonal och föreslå hur yrkesbenäm- ningar och krav ska införas på ett för verksamheterna rimligt och smidigt sätt. Olika vägar till grundläggande kompetensförsörjning -Utredaren ska analysera och ge förslag på hur kompetens- behovet inom sektorn ska kunna tillgodoses i syfte att försörja vården och omsorgen om äldre med grundutbildad personal. Vidareutbildning och förbättrade karriärvägar -Utredaren ska lämna förslag på hur vidareutbildningen kan för- bättras i syfte att höja kvaliteten och underlätta den framtida kompetensförsörjningen inom vården och omsorgen om äldre. Vidare ska utredaren analysera behovet av att utveckla vidare- utbildningar inom området. Att bemötas med respekt av personal med rätt kompetens är avgörande för att äldre kvinnor och män i behov av vård och omsorg ska uppleva sin tillvaro som värdig och trygg. Personalens kompetens och engagemang är i detta sammanhang den viktigaste faktorn för kvaliteten och tryggheten i äldreomsorgen. Fler personer blir allt äldre och fler äldre kvinnor och män får sin vård och omsorg i den ordinära bostaden eller i särskilt boende, mot att tidigare ha vårdats inom slutenvården. Detta har inneburit att arbete inom vård och omsorg om äldre blivit alltmer kvalificerat och mångfacetterat. Det kräver att personalen har både bredd och djup i sin kompetens. var 230 200 personer anställda (månadsavlönade) i kommunernas och de privata företagens vård och omsorg om äldre. Nio av tio undersköterskor och vårdbiträden har gymnasieutbildning men har en formell omvårdnadsutbildning. Drygt hälften av samtliga som rekryterades till äldreomsorgen hade en omvårdnadsutbildning. Detta kan jämföras med förskolan där saknar utbild- ning för arbete med barn. Många kommuner gör stora och ambitiösa insatser för att höja kvaliteten och öka personalens kompetens. Dessa insatser förtjänar att få en vidare spridning över hela landet. kommer pensionsavgångarna från äldreomsorgen att vara stora, som antalet personer med vård- och omsorgsbehov beräknas öka. Efterfrågan på kompetent personal kommer alltså att öka kraftigt. har allt färre sökt sig till omsorgen via de reguljära utbildningsvägarna såsom gymnasieskolans omvårdnadsprogram. För att klara den framtida personalförsörjningen måste omvårdnadsarbetet göras mer attraktivt och statusen höjas. Personal som redan arbetar inom äldreomsorgen behöver få tillgång till kompetensutveckling och alla utbildningsvägar som ger kompetens för arbete inom äldre- omsorgen måste utnyttjas. Flexibla och individuella lösningar behöver utvecklas. av dem som arbetar inom kommunernas vård och omsorg är män. En framtida utmaning är att bredda rekryteringsbasen och därmed öka denna andel. Nationell likvärdighet i validering Validering är en process som innebär en strukturerad bedömning, dokumentation och erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter, oberoende av hur de har förvärvats. Som tidigare konstaterats saknar av omvårdnads- personalen formell omvårdnadsutbildning. Detta innebär inte att alla dessa personer saknar relevant kompetens. Tvärtom kan man anta att många genom sin anställning har förvärvat omfattande kompetens inom omvårdnadsyrket. Bättre utnyttjande av möjlig- heterna till validering skulle innebära att fler kunde få ett bevis på sina kunskaper och kompetenser. Då befintlig kompetens är dokumenterad finns goda möjligheter att identifiera behov av kompletterande kompetensutveckling. Utvecklad validering kan på detta sätt bidra till att stärka omvårdnadspersonalens yrkesstatus och möjliggöra en identifiering av behoven av kompe- tensutveckling. För arbetsgivare och utbildningsanordnare innebär validering inte sällan att kostnader kan begränsas, jämfört med om den enskilde skulle ha genomgått samtliga delar i ett utbildnings- program. har tillsammans med nio andra berörda myndigheter lämnat en rapport, Investera nu!, med förslag till vad staten bör göra för att underlätta kompetensförsörjningen inom kommunernas vård och omsorg om äldre och personer med funk- Myndigheterna föreslår i rapporten en långsiktig handlingsplan med ca 60 åtgärder. Den största utmaningen för den framtida kompetensförsörjningen har bedömts vara bristande till- gång till yrkeskompetent omvårdnadspersonal. Myndigheterna föreslog en rad åtgärder för att komma till rätta med den förväntade långsiktiga bristen på omvårdnadspersonal, t.ex. genom utökat vuxenlärande, ett utvecklat omvårdnadsprogram i gymnasie- skolan och förbättrade rekryteringsvägar. har i rapporten och omsorgsassistenters kvalifikationer beskrivit vilken kompetens omvårdnadspersonal bör ha. Rapporten har utarbetats i samråd med berörda intressenter och har remiss- behandlats. Som ett led i arbetet med att höja kompetensen i äldreomsorgen har Kompetensstegen (S 2004:10) arbetat med att stödja kommunernas kvalitetsutveckling inom den kommunala vården och omsorgen om äldre genom kompetensutveckling för personalen. Kompetensstegen har, förutom att bereda ansökningar och ge förslag till beslut, fungerat som ett forum för dialog och samverkan mellan berörda aktörer i frågor som rör kvalitet och kompetensutveckling inom området äldres vård och omsorg. avsattes för åren 2005–2007 och nästan samtliga kommuner i landet genomför nu olika vidareutbildningsprojekt.