sou · GVB314 · 2008-01-01 00:00:00 — Jag är iväg känns det som, gör en massa , fixar och fyller i papper. Hade jag haft ett vanligt 9 till 5 jobb eller något sånt så hade jag inte kunnat kolla på lägenheter eller lägga och söka lägenheter. Eller så betyder det att man får ta ledigt om man då har en arbetsgivare som går med på det att du springer iväg och har möten och kollar. I våra intervjuer med unga kommer det fram många olika beskrivningar av problem som uppstått till följd av den föränderliga situation unga lever i. –Men det också en grej med jobbet, du får ju bara vikariat eller pooljobb , jag skulle aldrig skriva på ett kontrakt där det stod tre månaders uppsägningstid, 5 000 om jag hade ett vikariat, min uppsägningstid på jobbet är en månad, det går inte liksom. En kvinna som tidigare studerat utomlands, och stu- derar i där hon övernattar hos kompisar medan det fasta boende är hos pojkvännen cirka 15 timmars resväg från . Hon sade upp sin lägenhet i och flyttade hem till pojk- vännen i väntan på att studera utomlands och har sedan hon kom till- baka inte lyckats hitta ett ersättningsboende i . – ()så flyttade jag utomlands och så kom jag tillbaka. I så är terminerna lite annorlunda, de är lite förskjutna, så det börjar och slutar nu precis . Jag visste ju inte riktigt om jag skulle klara den här kursen, skulle den tillgodoräknas, skulle jag kunna komma in på liksom efteråt. Så jag visste inte det förrän precis , att jag nog kommer att plugga i . Då var det ju för sent att börja leta. Det var ju inte någon idé att börja leta från . Hej jag ringer från , kan jag komma och kolla på en lägenhet sen? Det funkar inte. Så jag kom hem och sen så var det liksom ska jag till , så hade jag inte tid och blev jag sjuk och så var det plötsligt kvar till jag skulle börja. Hon fortsätter, ()har jag pratat med folk så jag har liksom soffor att sova på..att på e- kursen har vi nog inte så mycket lektioner, jag pendlar nu det gör jag mer eller mindre. Det kommer att bli lite att jag hoppar över några lektioner eller åker inte hem. 7.1.2Formella villkor på bostadsmarknaden De personer vi träffat bor och lever i de tre storstadsregioner där också levnadskostnaderna är som högst. Av de 20 personer som vi intervjuat går en på gymnasiet och en ska börja på komvux. Båda bor hemma och försörjs av sina föräldrar. Två personer studerar på universitet på heltid och har studielån, som tillsammans med bidragsdelen ligger på , 10 månader . Fyra personer står utan försörjning och är arbetssökande. Tio per- soner försörjer sig på tillfälliga arbeten i form av vikariat och tim- anställning. En av dessa personer har också eget företag, en stude- rar parallellt med arbete och en är anställd inom ramen för en arbetsmarknadsåtgärd. Fyra personer har tills vidareanställning. Flera av personerna både studerar och söker arbete, eller studerar och arbetar extra tillfälligt. Vi har inte bett intervjupersonerna redogöra för inkomst. Det vi kan konstatera utifrån intervjuerna är att inkomsten för de flesta är osäker och ojämn. Vi kan också kon- statera att de som har tills vidareanställning uttrycker en mindre osäkerhet trots att de inte har egen bostad. Det kommer att ordna sig, frågan är bara när. De unga vi intervjuat talar mycket om svårigheterna att leva upp till de krav som ställs på bostadsmarknaden när det gäller inkoms- ter, anställning, referenser och borgenär. Intervjupersonerna reage- rar återkommande på att kravet om tills vidareanställning väger så tungt, istället anser de att det borde räcka med att kunna visa att man försörjt sig själv . Någon nämner också orimligheten i krav som att man ska ha varit anställd minst 1–och att inkomsten ska vara 3–4 gånger högre än hyran. –Man ska ju inte bara anteckna årsinkomst utan även var du får pengarna ifrån, är du studerande, arbetar du, a-kassa, sjukskriven, vad som helst. Kan det inte räcka med att säga att: Kan du betala din hyra , ja eller nej? Det spelar väl ingen roll, jag menar jag har ju haft mer pengar från a-kassan ibland än jag haft från jobb. Då är ju liksom a-kassa bättre för mig ekonomiskt än jobbet jag haft. Varför ska det då spela någon roll om jag har jobb eller inte? Kan jag betala min hyra? De ska skita fullständigt i om jag har a-kassa, ett jobb eller två jobb eller tre jobb. –Det är just det där att har man inte en fast anställning så är man inte värd ett skit. Men fast anställning betyder ju inte alltid att du har råd att betala hyra. Du kan spela bort dina pengar eller vad som helst. Det är som att man inte är betrodd med en månadshyra. –Min plan ser ut så här. Eftersom jag inte har nån egen lägenhet nu så ska jag hitta ett jobb för det verkar faktiskt vara enklare än att hitta en lägenhet, alltså en fast anställning. När jag fått den fasta anställ- ningen, innan jag börjar, så flyttar jag ut från , flyttar någonstans och skriver mig där, skriver på kontrakt för nånstans är det säkert lätt att få lägenhet. Sen ringer jag till hyresvärden och säger att nu är det så här, jag har fått en fast anställning i , jag måste ha lägenhet, jag ska flytta in till . Då kommer jag få en lägen- het. Det är min plan. –Lyxen skulle att vara att få ett bra förstahandskontrakt. Jag vet inte, det är lite svårt att säga, jag har ju precis fått ett jobb så jag bör- jade bli vuxen . Men det är klart jag skulle också vilja köpa en lägenhet, fast var får man tag på tre miljoner bara så där liksom. Jag jobbar som timanställd, även om jag kommer jobba mer än vad fastanställda gör så kan jag inte gå till banken och säga: Kan inte jag bara få låna lite miljoner och köpa mig en lägenhet? 7.1.3Boendet är prioriterat som ekonomisk utgift De personer som vi intervjuat betalar mellan 1 900 och i månadshyra. De allra flesta anser att de har råd att betala runt för att klara sig ekonomiskt, men de är noga att markera att det beror på vad de får betala för. Handlar det om ett eget boende så är man beredd att lägga mer. Andra priorite- ringar styr också de ekonomiska ramarna. Tre av personerna ser arbetet som enbart nödvändigt för försörjningen, i övrigt väljer de att lägga sitt engagemang i eget skapande och ideellt arbete. Boen- det är i dessa fall än mer viktigt eftersom hemmet också blir arbets- platsen som kostnaden måste anpassas till inkomsten som i dessa fall är väldigt låg. Det går inte att dra någon generell slutsats hur hög andel av inkomsten de intervjuade är beredda att lägga eftersom vi inte ställt några specifika frågor om inkomstens storlek. Det som dock är tydligt är att boendet är högt prioriterat och man är beredd att lägga en stor andel av inkomsten på boendet genom att snåla på annat.- –Hyra...som student så har jag ungefär 6 000 , med lån och bidrag. Då vill man helst inte att alltför mycket ska gå till hyran. Jag var väldigt nöjd när vi bodde tillsammans och jag hade 1 600 eller 1 800 när vi splittade hyran, kallhyra. Det var ju lite annat som kom till. går det 2 200 till lägenheten. Jag skulle nog helst slippa betala mer än 3 500, jag har levt så himla länge utan att kunna göra någonting. –De är helt nybyggda så det är en hyra på 8 200, vilket vi har sagt att om vi får en så tar vi den liksom. Då kan jag lägga alla mina pengar på att få bo äntligen i min egen lägenhet. Så då sa jag att ja men då lägger jag alla mina pengar där. –När min kompis fick den här lägenheten i , jag menar för henne var det ganska ok eftersom hon växt upp där och hade sin familj där, men jag menar hon pluggade när hon flyttade in, då får man 6 500, hyran var på 4 700, då måste hon ju jobba också för att det ska funka. Man måste verkligen vilja. Det går ju att få en lägenhet efter tre men du får ju en nybyggd ofta, de är dyrare. Det är bara det att du verkligen måste vilja. Jag tror att folk tycker det är jobbigt att både behöva jobba jättemycket för att ändå bo ganska långt bort och med dåliga kommunikationer, att det så krångligt. –Uppenbarligen är man beredd att betala rätt mycket om man har råd att betala andrahands överhyrorna. Jag vet studenter som liksom betalar 5 000 och tar ett extra jobb för att få bo bra i stan. Då har de ändå 7 000, inte ens 7 000 i studiebidrag. Jag vet inte vad de lever av. Då tar de hellre ett extra jobb. 7.2Unga företrädare och övriga aktörer om bostadsmarknadens villkor Egen försörjning, arbete och en bostad är förutsättningar för ett självständigt liv. Det är då man kan rå sig själv och bygga ett eget sammanhang. Unga företrädare ser en egen bostad som ett defini- tivt kliv till ett eget självständigt liv. Kanske är det av den anled- ningen som frågan om boendet är mer central i diskussionen mellan unga än frågan om vad man gör. Oavsett om man själv har någonstans att bo vittnar de intervjuade personerna om att majori- teten ändå berörs då det alltid är någon i bekantskapskretsen som är på jakt efter bostad. Var man bor är dessutom en markör för vem man är. Unga representanter är överens om att egen försörjning är en grundförutsättning för att möjliggöra etablering på bostads- marknaden. 7.2.1Att vara ung är att vara ny i olika situationer Framträdande är att unga företrädare påpekar vikten av att se grup- pen ungas heterogenitet. Det går inte att generalisera. Ålder är en aspekt som SSU menar påverkar hur den egna bostadssituationen upplevs av unga. Att flytta hemifrån är långt borta för unga som går första terminen på gymnasiets tredje år men kommer nära redan terminen därpå för många, –Unga har generellt svårt att identifiera sig med en situation som man inte varit med om själv. Mycket av det som framkommer i samtalen med unga företrädare handlar just om att unga lever i , trots problem som behöver lösas, –När man bor tänker man inte på det men så fort man måste flytta aktualiseras det. Det kan verka som om de politiska ungdomsförbunden är väldigt överens och när det gäller den allmänna situationen för unga på bostadsmarknadens stämmer detta. Men vid närmare betraktelse finns det en del som skiljer dem åt. Både Ung Vänster och är noga med att poängtera att unga inte är en spe- cifik grupp. Men där Ung Vänster antar ett klassperspektiv antar ett individperspektiv där människor är olika med olika förutsättningar oavsett ålder. Gemensamt för unga är att alla ska lämna föräldrahemmet och att man vill stå på egna ben, klara sig själv och skapa sitt sammanhang men där slutar homogeniteten. Hur denna frigörelseprocess ska genomföras hanteras efter bästa förmåga. menar unga före- trädare att ungas generellt sett rätt ljusa bild av möjligheten att flytta, skuggas av en mer realistisk vetskap. – Visst går det om man jobbar på, betalar ockerhyra och tränger ihop sig, är flexibel. Upplevelsen är att unga som flyttat ett antal gånger efter hand blir uppgivna. Då sänker man sina krav och betalar mer eller flyttar hem. Detta har pågått i vilket gör att uppgivenheten växer och allt färre vet hur de ska hantera läget. Man försöker orientera sig sam- tidigt som man anpassar sig. Konsekvensen är att det både slår tillbaka på individens egen drivkraft, på ungas hälsa och på synen på omgi- vande samhälle, menar både SSU, Gringo, Ung vänster; CUF och SFS. Några har också synen av att det finns ganska många unga som är bekväma och lata och följer minsta motståndets lag. Här menar de att denna aspekt i många fall har att göra med vuxen- blivandet, att förstå och ta kommandot över sin egen situation. Jagvillhabostad.nu lyfter också fram de mer långtgående konse- kvenser för samhället som den förlängda etableringsprocess inne- bär. De menar att det är viktigt att inte renodlat diskutera bostads- frågan utan vill se frågan i ett helhetsperspektiv där samhället påverkas mer generellt. De menar att ungas allt senare etablering förskjuter familjebildandet och barnafödande vilket får konsekven- ser för till exempel tillväxten. Ungas sårbarhet lyfter man också fram och nämner i likhet med flera andra exempelvis de speciella svårigheter unga som kommer till en ny ort möter. Man menar att dessa personer ofta har ett sämre socialt kontaktnät, sämre geogra- fisk kännedom och mindre kunskap om vart man kan vända sig för att skaffa ett boende. lyfter Gringo samma problematik när det gäller unga som är uppväxta i storstaden och dess förorter. Bristen på befintliga kontakter, kunskap om vart man vänder sig, hur man gör och förmåga att knyta nya kontakter avgör fram- gången. Både och Gringo påpekar att det finns små kolonier från olika delar av som fungerar som socialt skyddsnät och som delar med sig av kontakter och kunskap om vägar att ta sig fram. 7.2.2Ett nålsöga som vi alla ska igenom Unga företrädare, främst från de politiska ungdomsförbunden, är ense om att unga är osäkra kort utifrån de ekonomiska krav som många hyresvärdar ställer för att teckna kontrakt. Detta menar man oavsett om de unga har anställning och god ekonomi. De riktar kritik mot hyresvärdar men har också förståelse för deras perspek- tiv och val av hyresgäster. Det är hyresvärdarnas marknad, när det är brist på bostäder, och det finns en förståelse för att andra grup- per kan verka mer attraktiva på bostadsmarknaden. Det finns också en gemensam syn på ungas ekonomiska begränsningar mer gene- rellt och detta är en viktig anledning till deras svårigheter att kon- kurrera om bostäderna. Här verkar de flesta av både ungdoms- representanter och aktörerna på bostadsmarknaden vara överens. CUF:s representant beskriver det så här, –Det första är ju att när man är ungjag har inte 150 000 som insats att köpa en lägenhet, det kan jag glömma. Jag spar och spar men det är på sin höjd en 1 000-lapp jag kan spara vilket gör att det tar för mig att spara ihop de pengarna, så man får lite perspektiv på det. Då har jag ändå en ganska god lön, vilket gör att jag någon månad kan spara lite mer. Många andra som pluggar eller precis är inne på sitt första jobb har mycket sämre lön, de befinner sig i en ännu värre situation. –Bostadsrättsmarknaden, där dominerar människor i min ålder som är nöjda med gräsklippningen och säljer huset och ska in till stan. Då har de fått en saftig hacka för sin villa och så får de en stor skatte- mässig fördel om de köper en bostadsrätt. Det är inte många unga som kan konkurrera med de grupperna. Aktörerna på bostadsmarknaden betraktar och beskriver etable- ringen för unga mer distanserat än ungdomsföreträdarna som det finns en stor förståelse för vad unga står inför eller befin- ner sig mitt i. Det finns ett tidsperspektiv och en kunskap efter att ha varit med om det själv. Den största skillnaden är jämförelsen som görs med hur det varit för tidigare generationer och huruvida dagens situation är jämförbar med de svårigheter som alltid funnits för unga att etablera sig på bostadsmarknaden. En del ser ingen större skillnad på då och medan andra menar att det har blivit sämre i den bemärkelsen att det är svårare att skaffa sig en egen plattform som vuxen överlag, både gällande arbete och bostad. –Det som är karaktäriskt när man är ung det är att det tar tid att etablera sig på arbetsmarknaden och då blir det också svårt att etablera sig på bostadsmarknaden. som arbetslivet mer och mer är uppbyggt så att man ska uppmuntra till att jobba med projekt och jobba tillfälligt så hänger inte bostadsmarknaden med. För den vill ha folk av den gamla sorten som jobbar hos en arbetsgivare från start och är kvar där. Hos de intervjuade personerna finns en tydlig åsikt att de indivi- duella skillnaderna inom gruppen gör det svårt att definiera vad unga är och vilka behov de har. Det finns också en viss skepsis till begreppet unga och vad det står för. –Den ser säkerligen olika ut i och . Väldigt mycket beror på hur man definierar unga. Därför att jag tror att det är väldig skillnad om du pluggar. Går du på gymnasiet och bor hemma så har du en slags bostadssituation. Pluggar du på annan ort på universitet eller högskola då har du en annan bostadssituation där du har s.k. riktat boende. Den som har börjat jobba och tjäna pengar och bildat familj eller något annat har ytterligare en variant på bostadssituation. Det beror på vad man menar med ung. –Jag tror det finns unga som egentligen behöver någonstans att ställa in joggingdojorna och duscha innan de går på eller vart de nu går numera, och jag tror faktiskt också att det finns många unga som kanske redan har blivit mamma eller pappa och har ganska traditionella förväntningar på sitt boende. De vill inreda och ha det trivsamt och utrymme för att umgås mera hemma. Jag tror att det är väldigt olika. Aktörerna på bostadsmarknaden menar även att ungas sämre förutsättningar beror på begränsad erfarenhet och kunskap. HSB, och nämner till exempel ungas brist på kunskap om reglerna på bostadsmarknaden och vilka rättigheter man har. och Fastighetsägarna berör bristen på erfarenhet och därmed kunskap om hur bostadsmarknaden funge- rar som förklaring till varför unga går miste om eventuellt lediga lägenheter. och uttrycker avsaknaden av en samlad samhällsinformation och att unga saknar kunskap om var och hur man söker den information och det stöd som finns att tillgå. När det gäller fastighetsägarnas perspektiv ses unga som en del som ingår i deras kundgrupp. Ålder utgör inte något kriterium när det gäller att godkänna/teckna kontrakt. Det är andra värden som styr, exempelvis en stabil inkomst. Brist på bostäder, eller låg och/eller oförutsägbar inkomst skapar svårigheter, då anställning och refe- renser är en förutsättning för att få ett eget kontrakt, menar aktö- rerna på bostadsmarknaden. De allmännyttiga bostadsbolagen räk- nar ofta olika former av bidrag som inkomst, vilket gör att den bostadssökande kan godkännas som hyresgäst, om man bedömer att hon/han har rimliga möjligheter att betala hyran. Hos de privata fastighetsägarna varierar synen på godkänd och stabil inkomstkälla. Det framgår att alltför låg och/eller instabil inkomst kräver borgen samt att bidrag som huvudinkomst inte är att föredra. Samtliga menar att man försöker se till helheten i bedömningen av en person som blivande hyresgäst. Det privata bostadsbolaget menar att det finns en särskild egenskap som gör unga attraktiva. Unga hyresgäster är bra eftersom de långsiktigt kan komma att göra sin boendekarriär inom fastighetsägarens bestånd. Långvariga kunder är att föredra. menar att arbete och stabil inkomst är avgörande för ungas möjlighet till egen bostad. Man menar vidare att många unga visserligen inte själva har ett kapital men att rätt många kan och får hjälp av sina föräldrar, men inte alla. Det betyder att osäker inkomst och/eller för låg inkomst inte nöd- vändigtvis behöver vara ett hinder för unga. Den positiva aspekt som ser med att unga kan bli lång- variga har också en baksida, att just de faktum att man är ung också kan betyda stor rörlighet. påtalar de små fastighetsägarnas sårbarhet och vikten av att säkra intäkterna. Unga är en rörlig och flexibel grupp. Även om de har en inkomst utgör de en ekonomisk risk. Som exempel nämner man merkostna- der för att ta in en ny hyresgäst. Eftersom unga är en rörlig kund- grupp är detta något som man får kalkylera med. När det gäller inkomstkrav och krav om fast anställning gör reflektionen att bostadsmarknaden inte återspeglar verk- ligheten. som arbetslivet alltmer uppmuntrar till att arbeta i projekt, byta arbete och vara flexibel så fungerar bostads- marknaden som snart inte längre finns, menar man. Istället borde man se till andra kriterier borde styra, som till exem- pel att se tillbaka i tiden hur man klarat sin försörjning och göra en bedömning utifrån vad folk gör. har påbörjat en utveckling för att anpassa sig. Ekonomin och det faktum att unga inte riktigt vet vad de vill och ska satsa på kräver flexibilitet. framhåller att det kan finnas andra aspekter som bidrar till att unga kanske kan ha svårt att få ett eget hyreskontrakt. Det faktum att unga har en benägenhet att glömma bort att det finns någon på andra sidan väggen, kan spela roll menar man. Även en barnfamilj kan vara minst lika störande för en äldre ljudkänslig person och också 40-åringar som spelar hög musik är vanligt , anser . Men de menar att synen på unga som störande är allmänt kända resonemang som säkert styr. reflektion är kritisk, det faktum att fastig- hetsägarna i större utsträckning väljer hyresgäster betyder samti- digt att de även väljer bort presumtiva hyresgäster. Människor med låga eller osäkra inkomster eller med betalningsanmärkningar får svårt att etablera sig på bostadsmarknaden. 7.3Fakta, forskning och kommentarer om bostadsmarkandens villkor Både ungas egna uttalade erfarenheter men också de övriga aktö- rernas inlägg visar på omfattande problem, där ungas generella omständigheter inte fungerar med de formella villkoren på bostadsmarknaden. Det förefaller inte heller handla om en kortare övergångsperiod utan istället om allmänna etableringsproblem. En strukturell eftersläpning, där bostadsmarknadens villkor och krav inte har anpassats till nya omständigheter, är också ett uppenbart faktum. Det finns alltså två faktorer som är oroande i det som kommit fram i intervjuerna och som vi kommer att gå närmare in på här nedan. Både unga själva och flera av de övriga parterna på bostads- marknaden pekar på etableringsproblem, som går allt högre upp i åldrarna och som omfattar såväl arbete som inkomst och boende. Den förlängda etableringsperioden med konsekvensen en svag ekonomiska utveckling är därmed en faktor som skapar hinder för att ta sig in på den reguljära bostadsmarknaden. Den andra faktorn förefaller inte specifikt ha att göra med ungas situation utan tycks snarare vara ett strukturellt problem, som rim- ligtvis bör skapa problem också för andra grupper. Ungas egna erfarenheter visar att det finns ett glapp mellan de faktiska omstän- digheter som gäller på arbetsmarknaden och de krav som ställs på bostadsmarknaden från hyresvärdar, kreditinstitut men också bidragssystem. Den bilden befästs av flera av de övriga aktörerna på bostadsmarknaden som menar att villkoren bygger på förutsätt- ningar som inte längre gäller. beskriver, i en rapport om ungas välfärd, etable- ringsprocessen som en övergång från beroende av olika nätverk till självständighet, där personen i fråga har egna nätverk inom alla arenor. Med arenor menar bland annat tryggad sysselsätt- ning, egen inkomst, eget boende, egen familj men också deltagande i den representativa demokratin och ett eget socialt nätverk.59 Det finns flera viktiga faktorer som påverkar etableringsproces- sen. En faktor är rådande förutsättningar i samhället; hög- eller lågkonjunktur, hur enkelt det är att få arbete, hur utbildnings- systemet fungerar, hur lätt det är att få tag på en bostad och hur socialförsäkringssystemet är utformat. En annan viktig faktor är ungas livssituation och hur de agerar utifrån sina preferenser. Utmärkande för att bli vuxen är att ta ansvar för sina egna beslut, menade av de unga i åldrarna 16–som svarade på attitydundersökning 2003. I samma studie sva- rar att bli vuxen är att bli självförsörjande.60 Forskningen fokuserar på olika mönster som etableringsproces- sen har, det vill säga i vilken ordning olika rollövergångar sker och i utveckligen. Man har också undersökt vilken betydelse villkoren under tidigare faser har för faser som kommer senare i livet. Huvudsakligen har man forskat på etableringen på arbetsmarknaden och etableringen i vuxenlivet. I stora stycken är de synonyma – att bli självförsörjande är ett av de viktigaste stegen mot etablering som vuxen61. I våra intervjuer bekräftar unga både vikten av att ta ansvar och fatta egna beslut och att leva utifrån de ekonomiska ramar som olika inkomstkällor ger. I intervjuerna framkommer också känslor 59Källa: SCB, , (1994) Ungdomars Välfärd. 60Källa: , (2003) De kallar oss unga, Attityd och värderingsstudie. 61Källa: SOU 1994:73, Ungdomars välfärd och värderingar. av maktlöshet över att försöka hantera och ta ansvar för situationer som man själv har små möjligheter att förutse, påverka eller förändra. Etableringsmönster beskriver samspelet mellan det existerande samhället och den uppväxande generationen.