sou · GWB3117 · 2008-12-17 00:00:00 — Vidare åberopades ett beslut av åklagarmyndigheten att lägga ned utred- ningen om dessa tillgrepp med motiveringen att den misstänkte begått ytterligare brott och att någon påföljd för den föreliggande brottsligheten inte behövs utöver den påföljd som kan följa på de nya brotten. ansåg i beslut att det står klart att sjuksköters- kan genom brotten m.m. visats sig uppenbart olämplig att utöva sjuksköterskeyrket och återkallade legitimationen. Sjuksköterskan överklagade beslutet. Länsrätten avslog överkla- gandet. 359–2006. En sjuksköterska fick legitimation . Han dömdes för grov förskingring och narkotikabrott till skydds- tillsyn med särskild behandlingsplan. yrkade i första hand återkallelse av legitimationen, i andra hand att han skulle låta undersöka sig av läkare och att legitimationen interimistiskt skulle återkallas. Sjuksköterskan hade avvikit från undersökning av en patient. På en toalett som han varit inne på hittades två tomma sprutförpackningar. Vid kontroll saknades Ketogan och Stesolid. Han avstängdes från sin tjänst. Därefter upp- täcktes att stora mängder Morfin, Stesolid och Ketogan saknades. Vid en polisundersökning i hans bostad upptäcktes stora mängder läkemedel, läkemedelsförpackningar, sprutor och sjukhusattiraljer. ansåg att sjuksköterskan genom brotten visats sig uppen- bart olämplig att utöva yrket och återkallade legitimationen. RÅ 2007 ref. 10 I. PL fick läkarelegitimation . dömdes han för grovt skattebedrägeri, grovt skattebrott, bokfö- ringsbrott och grov oredlighet mot borgenär till fängelse i sju (7) år, näringsförbud samt skadestånd till staten med . Utöver nämnda brott hade han dömts för grov mordbrand till fängelse. yrkade återkallelse av PL:s legitimation. Myndigheten anförde som stöd för sitt yrkande bl.a. att enligt förarbetena till den tidigare tillsynslagen (1980:11) kan i vissa fall även brottslighet utanför yrkesutövningen utgöra orsak till återkallelse på grund av uppenbar olämplighet. Det avgö- rande är om den legitimerade genom denna brottslighet undergrävt den tillit allmänheten har rätt att hysa till den legitimerade. Särskilt gäller det då brottslighet av den arten – t.ex. våldsbrott och sexual- brott – att de kan ha en direkt betydelse för allmänhetens tillit till vederbörande. Men enligt mening bör även andra grova brott undantagsvis kunna vara av den arten att allmänhetens tillit till vederbörande allvarligt har undergrävts. De aktuella brot- ten var enligt styrelsens bedömning sådana att läkaren därigenom visats sig uppenbart olämplig att utöva läkaryrket. fann med hänsyn till brottslighetens karaktär och omfattning och att den inletts så snart efter det att PL erhållit legitimation att han måste anses allvarligt ha undergrävt det förtroende som allmänheten har rätt att kräva av varje legitimerad läkare. fann att PL var uppenbart olämplig att utöva läkaryrket och återkallade hans legi- timation. PL överklagade till länsrätten. Länsrätten upphävde beslut. Länsrätten ansåg inte att de angivna brotten, som inte ingått i PL:s yrkesutövning som läkare, kunde anses undergräva allmän- hetens tillit till honom som läkare. Denna uppfattning fann läns- rätten styrkt av det faktum att ekonomiska brott inte ingår i den uppräkning av brottmålsdomar som ska sändas till enligt förordningen (1982:117). överklagade domen till kammarrätten. Kammar- rätten avslog överklagandet och angav i domen att vad som före- kommit i målet inte föranleder kammarrätten att göra någon annan bedömning än den länsrätten gjort. överklagade till Regeringsrätten. Regeringsrätten avslog överklagandet och anförde följande: Av förarbetena och praxis framgår att såväl allvarliga brott mot annans liv eller hälsa som brottslighet som i något hänseende ligger nära den legitimera- des yrkesverksamhet kan utgöra grund för återkallelse av legitima- tionen. Den ekonomiska brottslighet som PL har dömts för saknar emellertid helt samband med hans utövning av läkaryrket. Den kan inte antas påverka patientsäkerheten och inte heller i någon avgö- rande grad allmänhetens förtroende för PL som läkare eller för sjukvården. Regeringsrätten finner mot den bakgrunden att vad har anfört inte kan medföra att PL anses uppenbart olämplig att utöva läkaryrket. Det saknas därför grund för att åter- kalla hans legitimation. RÅ 2007 ref. 10 II. TB fick legitimation som läkare 1998. åtalades TB för grovt barnpornografibrott. yrkade att TB:s legitimation skulle återkallas och begärde att den interimistiskt skulle återkallas i avvaktan på laga- kraftvunnen dom. dömdes TB till fängelse för barnpornografibrott. biföll inte yrkandet om interimistisk återkallelse. Hovrätten ändrade straffet till villkorlig dom och böter. Länsrätten avslog den 7 okto- ber 2003 yrkande om interimistisk återkallelse. Därefter behandlade förstahandsyrkande om slutlig återkallelse av legitimationen. anförde i beslutet att nämnden utan närmare bevisprövning hade att utgå från den bevisprövning som skett i domstolen och lägga den till grund för bedömningen. Det innebär att TB på datafiler såväl innehaft ett omfattande bildmaterial som spritt ett antal bilder. Vissa av bil- derna visar grova övergrepp på barn. Genom brotten hade TB visat sig uppenbart olämplig att utöva sitt yrke som läkare och legitima- tionen återkallades. TB överklagade beslutet. I domen uttalade länsrätten att de brott TB gjort sig skyldig till skett utom yrkesutövningen. Sådana brott ska endast i undantagsfall kunna leda till återkallelse av legi- timationen. Som exempel har nämnts brott mot liv eller hälsa eller brottslighet som ligger nära den legitimerades yrkesverksamhet. Barnpornografibrott, både innehav och spridning, är visserligen ägnade att undergräva den tillit allmänheten bör hysa till en legiti- merad läkare men skyddsbehovet är inte lika uttalat som i frågan om ovan nämnda brott. Eftersom en yrkesutövares lämplighet ska bedömas utifrån förhållandena vid prövningstillfället. Det har gått från den brottsliga gärningen och TB har inte fortsatt med sådan verksamhet. Han lever under ordnade familje- förhållanden. Under sådana förhållanden saknades det enligt läns- rätten förutsättningar att återkalla legitimationen. Kammarätten upphävde länsrättens dom och fastställde beslut. I domen anförde kammarrätten att den stora mängd barnpornografiskt material som TB innehaft och de chatsamtal han fört talar för att han haft ett mycket stort sexuellt intresse för unga personer. TB förde samtal med rättspsykiater för att komma till rätta med sina problem. Det kunde dock inte med säkerhet sägas att han kommit till rätta med det beteende som lett till den aktuella lagföringen. De höga krav som måste ställas på en legitimerad yrkesutövare inom hälso- och sjukvården och den tillit allmänheten har rätt att hysa till en sådan yrkesutövare innebär att TB visat sig uppenbart olämplig att utöva läkaryrket. TB överklagade kammarrättens dom. Regeringsrätten upphävde kammarrättens dom och fastställde det slut som länsrättens dom innehåller. I domen anförde Regeringsrätten följande. Det brott som TB har gjort sig skyldig till är allvarligt och ger, som Socialsty- relsen påpekar, uttryck för värderingar och en människosyn som svårligen låter sig förenas med rollen som läkare. Med hänsyn till brottets art och omfattning fanns det anledning att vid tiden för brottet ifrågasätta TB:s lämplighet som läkare. Vid bedömningen av om det finns anledning att återkalla hans legitimation skall emel- lertid inte bara det aktuella brottet beaktas utan prövningen skall omfatta också bl.a. det som har inträffat i tiden därefter. rätten konstaterar att TB har arbetat som läkare varav efter det aktuella brottet. Några anmärkningar mot hans yrkesutövning har inte framkommit. Han har alltså, såvitt framgår, genom praktiskt utövande av läkaryrket visat sig lämplig för detta. Mot denna bakgrund gör Regeringsrätten sammantaget den bedömningen att det inte finns tillräckliga skäl att åter- kalla TB:s läkarlegitimation. Inte utövat yrket tillfredsställande på grund av sjukdom eller liknande omständighet RÅ 1999 ref. 15. beslutade, efter yrkande från Socialstyrel- sen, att läkaren skulle låta undersöka sig av läkare och att hans legi- timation interimistiskt skulle återkallas. Sedan läkarutlåtandet inkommit yrkade att läkarens legitimation skulle återkallas slutligt, i första hand därför att han visat sig uppenbart olämplig att utöva läkaryrket, i andra hand därför att han på grund av sjukdom (alkoholism och personlighetsstörning) inte kunde utöva yrket tillfredsställande. Av utredningen i framgick att läkarens medicinska behandling av sex patienter varit felaktig, att hans förskrivningar till dessa patienter av narkotiska och andra beroendeframkallande läkemedel skett i strid med vetenskap och beprövad erfarenhet. Intyg som läkaren utfärdat i fråga om två patienter var bristfälliga. I flertalet journaler saknades redovisning av psykisk status, dokumentation av vårdplanering, remissvar och laboratoriesvar. Det fanns anledning anta att läkaren inte skulle komma att rätta sig efter de föreskrifter som gäller i fråga om förskrivningar av beroendeframkallande läkemedel. Läkarens hälso- tillstånd var också sådant att han på grund av sjukdom eller liknande omständigheter inte kunde utöva sitt yrke tillfredsställande. återkallade läkarens legitimation med stöd av såväl första som andra punkten i 7 § i den dåvarande disciplinpåföljdslagen. Läkaren överklagade beslutet. Kammarrätten ansåg att de anmärkningar som riktats mot läkaren inte var av sådan art och omfattning att han därigenom visat sig uppenbart olämplig att utöva yrket. Utredningen gav inte heller tillräckligt stöd för upp- fattningen att läkaren inte skulle komma att rätta sig efter de föreskrifter som gäller i fråga om beroendeframkallande läkemedel. När det gällde läkarens hälsotillstånd ansåg kammar- rätten inte att det fanns tillräckligt stöd för antagandet att han på grund av sjukdom eller liknande omständigheter inte kunde utöva yrket tillfredsställande. Kammarrätten upphävde beslutet om återkallelse av legitimationen och tilldelade läkaren en varning. Inte heller yrkande om återkallelse av rätten att för- skriva narkotiska läkemedel bifölls. hade som grund för återkallelse av läkarens legitimation i första hand åbero- pat hans alkoholism och den fara för patientsäkerheten som detta medför. Regeringsrätten konstaterade i domen att det läkarintyg som avlämnats visade att läkarens hälsotillstånd stadigt förbättrats under det närmaste året och att laboratorieprover avseende s.k. alkoholmarkörer varit utan anmärkning samt att läkaren arbetade mer än heltid och att hans patienter var nöjda. Regeringsrätten anslöt sig till kammarrättens uppfattning. Regeringsrätten menade vidare i fråga om läkarens förskrivningar av beroendeframkallande läkemedel att det var tveksamt om han brutit mot de föreskrifter som gällde. Även om förskrivningar varit i strid med vad som gällde ansåg domstolen inte att de utvisade att läkaren varit grovt oskick- lig vid utövningen av yrket eller på annat sätt uppenbart olämplig att utöva yrket. Även om läkaren delvis handlat felaktigt i fråga om förskrivningarna fanns det enligt domstolen inte tillräckliga skäl att dra in hans behörighet att förskriva sådana läkemedel. Regerings- rätten avslog överklagandet och fastställde kammarrättens dom. LR 19334–1999. Ärendet avsåg en 45-årig läkare som hade haft psykiska besvär och som inte arbetat som läkare . anförde i beslutet att läkaren inte hade för avsikt att arbeta som läkare. Det framgick inte av utredningen att han under sin verksamma tid gjort sig skyldig till några fel i yrkesutöv- ningen. Med hänsyn till detta och att en professor i ett utlåtande anfört vikten av att läkaren för sin självkänsla får behålla sin legiti- mation avslog yrkande att legitimationen skulle återkallas. överklagade beslutet till länsrätten som ändrade beslut och beslöt att återkalla läkarens legitimation. Läns- rätten anförde i domen att läkarens tillstånd successivt försämrats . Han hade en affektiv psykos med såväl depressiva som maniska svängningar samt paranoida tankar. Länsrätten fann det styrkt att läkaren på grund av sjukdom inte kunde utöva yrket till- fredsställande. Länsrätten anförde också att den omständigheten att läkaren inte hade utövat yrket på länge och inte heller hade för avsikt att göra det inte kunde utgöra skäl för honom att få behålla legitimationen. LR 13232–1999. yrkade att en sjuksköterska skulle åläggas att underkasta sig läkarundersökning och att hennes legiti- mation skulle återkallas interimistiskt. beslutade att hon skulle låta undersöka sig men biföll inte yrkande om interimistisk återkallelse. En professor avgav utlåtande efter undersökning av sjuksköterskan. Professorn anförde att sjukskö- terskan hade insjuknat akut fyra gånger tidigare samt att hon hade vårdats vid psykiatrisk klinik , varav en gång på vårdintyg för reaktiv paranoid psykos. Hon hade aldrig velat acceptera tanken att hon haft några psykotiska eller paranoida symtom. Sedan insjuknandet hade hon varit sjukskriven. Profes- sorn konstaterade att sjuksköterskan hade ganska dålig sjukdoms- insikt men att hon hade kommit in en rutin med regelbundna injektioner av neuroleptika, vilket var nödvändigt för att hon skulle kunna fungera socialt. Ett försök att återgå i arbete hade misslyckats. yrkade med stöd av professorns utlåtande att legitimationen skulle återkallas. fann att risken var stor att sjuksköterskan inte skulle kunna utöva sitt yrke tillfredsställande om hon inte fick tillräcklig behandling men fann inte tillräckliga skäl för att återkalla legitimationen och avslog yrkande. Däremot beslutade om prövotid. Länsrätten avslog överklagandet. Vad gällde beslut om prövotid konstaterade länsrätten att något yrkande om detta inte hade framställts av . Länsrätten upphävde därför beslut i den delen. Socialsty- relsen hade vidare yrkat att beslutet skulle upphävas i dess helhet och ärendet återförvisas till för ny handläggning. Någon grund för detta yrkande hade styrelsen inte framställt varför även det yrkandet avslogs. LR 6398–2000. En sjuksköterska hade enligt en anmälan till Social- styrelsen ett omfattande missbruk av lugnande medel . Sjuksköterskan hade avstängts från sitt arbete och blivit omplacerad till administrativt arbete. Hon hade under den tjänst- göringen varit onykter. Efter anmälan till beslutade nämnden om läkarundersökning och interimistisk återkallelse. Av läkarundersökningen framgick att sjuksköterskan på grund av långvarigt alkoholberoende, som hade lett till sociala och yrkesmässiga konsekvenser, fortsatt med sitt missbruk trots vetskap om bestående och återkommande problem. fann att sjuksköterskan hade allvarliga alkoholbesvär men att det för tillfäl- let inte fanns tillräckliga skäl att återkalla legitimationen. Däremot beslutade nämnden om prövotid då det fanns anledning anta att hon inte skulle kunna fullgöra sina åligganden om inte den påbörjade behandlingen fullföljdes. Länsrätten ändrade beslut och biföll yrkande om återkallelse av legitimatio- nen. Länsrätten anförde att det av utredningen framgick att sjuk- sköterskan hade ett allvarligt alkoholproblem . Trots olika behandlingsinsatser hade hon inte lyckats bryta sitt missbruk. Länsrätten kunde därför inte finna annat än att hon inte hade möjlighet att utöva sjuksköterskeyrket tillfredsställande. LR 7311–2002. En tandläkare hade lidit av en affektiv sjukdom. bedömde prognosen som dyster då sko- ven kommit tätt med synnerligen alarmerande symtom, som ökad aggressivitet och farlighet. Han saknade insikt om sin sjukdom. bedömde att det förelåg allvarliga risker för patient- säkerheten och yrkade att legitimationen skulle återkallas. delade uppfattning och återkallade tandläkarens legitimation. Tandläkaren överklagade beslutet. I länsrätten följde en omfat- tande utredning med intyg avgivna av tandläkaren och svar från . Länsrätten höll muntlig förhandling bakom stängda dörrar. Länsrätten avslog tandläkarens överklagande och uttalade i motiven till domen att det förelåg en omfat- tande dokumentation att tandläkaren vid upprepade tillfällen insjuknat i sin grundsjukdom och då försatt sig i situationer som varit mycket besvärande för honom. Han saknade insikt om bety- delsen av en regelbunden medicinering för att inte på grund av sin sjukdom bli hotfull och aggressiv. Han hade även dömts för miss- handel, skadegörelse, störande av förrättning, våld mot tjänsteman och våldsamt motstånd. målet var under handlägg- ning hade han åter insjuknat, trots bedyranden om insikten om vikten av regelbunden medicinering och avhållsamhet från alkohol. Trots viss förbättring konstaterade länsrätten att det inte fanns utrymme för att undvika att återkalla legitimationen. Länsrätten avslog därför tandläkarens överklagande. LR 21491–2002. I anmälan till angavs att en sjuksköterska missbrukat läkemedel. Efter det att sjuksköterskan genomgått rehabilitering avskrev ärendet. anmälde arbetsgivaren att sjuksköterskan återfallit i sitt missbruk. tog kontakt med henne och hennes arbetsgivare i syfte att bereda henne möjlighet att komma till rätta med sitt missbruk. Trots dessa kontakter skedde ingen egentlig förbättring. 2002 anmälde därför sjuksköterskan till och yrkade om läkarundersök- ning och interimistisk återkallelse av legitimationen. fann i beslut att det fanns grundad anledning anta att sjuksköterskan till följd av sjukdom eller någon liknande omstän- dighet inte kunde utöva yrket tillfredsställande. yrkande om läkarundersökning och interimistisk återkallelse bifölls därför. Länsrätten ändrade inte beslut och anförde att utredningen i målet inte gav stöd för annat än att haft fog för sitt beslut om läkarundersökning, som skulle visa hennes för- måga att utöva sitt yrke, och för interimistisk återkallelse. LR 18435–2003. En sjuksköterska avstängdes från sitt arbete vid ett sjukhus därför att hon tillgripit och missbrukat Ketogan. Social- styrelsen yrkade i första hand att hennes legitimation skulle åter- kallas, i andra hand läkarundersökning och interimistisk återkallelse och i tredje hand prövotid. biföll andra- handsyrkande. I det intyg som avlämnades konstaterande den undersökande läkaren att det inte förelåg någon djupare personlig- hetsstörning men att sjuksköterskan hade en riskabel missbruksbe- nägenhet i stressade situationer. Läkaren bedömde situationen för sjuksköterskan fortfarande som labil. Hon var vid tillfället för undersökningen helnykter och hade en professionell behandlings- kontakt. Trots detta ansåg läkaren att sjuksköterskan inte borde anförtros med legitimation. fann i beslutet att sjuksköterskan arbetat vid kliniken när hon talade om för arbetsgivaren att hon för eget bruk tagit Ketogan på arbetsplatsen. hade inga anmärk- ningar riktats mot henne. Hon hade nu stödterapi och hade lämnat flera prov för drogtestning, vilka alla utom ett varit utan anmärk- ning. lämnade yrkande om slutlig återkallelse utan bifall samt föreskrev att det interimistiska beslutet om återkallelse inte längre skulle gälla samt föreskrev en prövotid . överklagande beslutet och yrkade i första hand slutlig återkallelse och i andra hand prövotid. Länsrätten anförde att sjuksköterskan arbetat på infektionskliniken. Att hon tillgripit smärtstillande medel för eget bruk uppdagades när hon själv anmälde detta. När det gäller missbruket hade hon fått behandling och lämnat drogprov, vilka alla utom ett var negativa. Mot bakgrund av detta fann länsrätten att en så ingripande åtgärd som återkallelse av legitimationen inte var påkallad. Sjuksköterskan hade inte överklagat beslutet om prövotid varför det beslutet stod fast. LR 22399–2003. anmälde en läkare till med yrkande om att legitimationen skulle återkallas. Styrelsen åbero- pade patientjournaler från nio vårdenheter där läkaren vårdats och gjorde bedömningen att hon på grund av sjukdom och alkohol- missbruk inte längre kunde utöva yrket tillfredsställande. Hon hade haft upprepade allvarliga suicidalförsök och ett omfattande tablettmissbruk som med tiden övergått till alkoholmissbruk. fann att läkaren led av en psykisk sjukdom och pågående alkoholproblem och att hon på grund av detta inte kunde utöva sitt yrke tillfredsställande. Länsrätten avslog läkarens överklagande och anförde bl.a. att hon hade diagnosen emotionell instabil personlighetsstörning, bulimia nervösa och psykiska störningar samt beteendestörningar orsakade av alkohol. Enligt länsrätten var sannolikheten för att hon skulle återfå arbetsförmågan utomordentligt liten. LR 20398–2003. En sjuksköterska hade episoder med svåra kräk- ningar och en svårartad relationsproblematik som medverkat till psykisk insufficiens med ångestsymtom och suicidalt beteende. hade hon tillgripit beroendeframkallande narkotika- klassade läkemedel. Hon var dömd två gånger för dessa tillgrepp. yrkade i första hand återkallelse av legitimationen och i andra hand prövotid. konstaterade att sjuksköterskan haft missbruksproblem och att förhållandena var sådana att hon på grund av missbruk inte kunde utöva sitt yrke tillfredsställande och återkallade legitimationen. Sjuksköterskan överklagade beslut. I länsrätten återtog kravet på återkallelse av legitimationen. detta var att sjuksköterskan följde en uppgjord behandlingsplan och att hon med täta mellanrum lämnat invändningsfria urinprov. Länsrätten upphävde beslut om återkallelse mot bakgrund av vad anfört samt föreskrev en prövotid . LR 24258–2003. En läkare hade haft en hög alkoholkon- sumtion samt missbruk av läkemedel. hade han gri- pits av polis på sin arbetsplats, där han vid tillfället hade ett skarp- laddat hagelgevär. I hans dator fanns ett antal barnpornografiska bilder. Han var vid gripandet påverkad. tillgrep han diverse läkemedel. I samband med tjänstgöringen var han påverkad och han avstängdes från arbetet. yrkade om läkarundersökning och interimistisk återkallelse. bedömde att det på grund av det inträffade fanns anledning anta att läkaren på grund av sjukdom eller liknande omständighet inte kunde utöva sitt yrke tillfredsställande. Visserligen hade han lämnat negativa toxprover men det rörde sig om en allt- för att ändra bedömningen. yrkande om läkarundersökning och interimistisk återkallelse bifölls. Länsrätten ändrade inte beslut. LR 5839–2004. förordnade att en sjukskö- terska skulle låta undersöka sig av läkare för bedömning av hans förmåga att utöva yrket. Legitimationen återkallades interimistiskt. I skrivelse meddelade den professor som skulle genomföra undersökningen att sjuksköterskan uppgivit sig vara sjuk och därför inte kunde inställa sig för undersök- ning. uppgav sjuksköterskan att han nu var beredd att inställa sig för undersökning. meddelade professorn att han erbjudit sjuksköterskan ny tid för undersökning. Sjuksköters- kan ansåg sig dock inte kunna komma därför att han var intagen för vård och att terapeuten där uppgivit att det inte var lämpligt att genomföra undersökningen. yrkade Social- styrelsen att legitimationen skulle återkallas. återkallade legitimationen slutligt framför allt av den anledningen att sjukskö- terskan inte inställt sig för undersökning och det då inte heller var visat att situationen på något sätt förändrats. Länsrätten delade bedömning och avslog sjuk- sköterskans överklagande. 1315–2002. En läkare med specialistkompetens i kirurgi ålades prövotid på grund av oskicklighet under yrkesutövningen. inspekterade läka- rens verksamhet. Styrelsen konstaterade att han vidtagit få åtgärder i anledning av prövotiden och uppmanade honom att upprätta en plan för egen kompetensutveckling samt olika interna rutiner för säkrare vård och behandling av patienterna. , vid nytt besök av , uppgav läkaren att han hade för avsikt att sluta som läkare och avveckla sin verksamhet . meddelade en apotekschef att läkaren förskri- vit anabola steroider och att läkaren annonserade i lokalpressen att han tog emot patienter. Polisen rapporterade att läkaren förskrev morfinpreparat till kända narkomaner.