sou · GWB344 · 2008-05-05 00:00:00 — Vi bedömde dock att ett slutligt ställningstagande i denna del fordrade en mer ingående prövning än vad som varit möjligt inför delbetänkandet. Vi har fått det ytterligare underlag från som krävs för vårt ställningstagande. STRADA överförs till Transportinspektionen När det gäller den fråga som skulle belysa i sitt underlag, nämligen kopplingen mellan STRADA och djupstudierna, tolkar vi promemoria så att kopplingarna inte är så starka att Rapportering, registrering och undersökning av olyckor verksamheterna oundgängligen måste integreras inom en och samma myndighet. anger således att STRADA och djup- studieverksamheten är i sak oberoende arbetssätt, om än organisatoriskt sammanhållna inom . I STRADA samlas information på bredden och i djupstudierna på djupet. Verksamheterna är med andra ord komplement till varandra men behöver, som vi uppfattar det, inte vara organisatoriskt integrerade. Med ledning av de utgångspunkter som vi angav i vårt delbetänkande drar vi mot denna bakgrund slutsatsen att ansvaret för förvaltningen och utvecklingen av STRADA bör föras över till Transportinspektionen. Vårt ställningstagande i denna fråga innebär inte att vi inte ser att det finns starka samband i sak mellan den information som samlas i STRADA respektive byggs upp genom djupstudierna. De synpunkter som vi fått från dem som varit med om att utveckla STRADA går också ut på att framhålla dessa samband. Enligt dem spelar det mindre roll om verksamheten bedrivs inom eller Transportinspektionen, huvudsaken är att den hålls samman. När vi för vår del ändå kommit fram till att verksamheterna bör delas upp mellan Transportinspektionen och beror det på att vi anser att en sådan ansvarsfördelning är riktig om man ser till respektive myndighets uppgift i stort och tar hänsyn till hur systemen för olycksrapportering, säkerhetsansvar och trafiksäker- hetsanalyser kan förväntas komma att förändras på , bland annat inom ramen för den gemensamma utveckling som sker inom EU. Även om vi kan se fördelar med att hålla samman STRADA och djupstudierna inom en och samma organisation på kort sikt och om man enbart ser till vad som är rationellt inom dessa delsystem, anser vi alltså att en sådan ordning skulle kunna vara ett hinder för utveck- lingen på och för trafiksäkerhetsarbetet i stort. Vi vill i det sammanhanget även peka på sambandet med vårt förslag till trafik- säkerhetslagstiftning på vägområdet (kapitel 11) som ger väghållaren en särskild roll i fråga om trafiksäkerhetsanalyser, undersökning och rapportering av olyckor och Transportinspektionen särskilda upp- gifter i föreskriftshänseende och som tillsynsmyndighet. finns det anledning att framhålla att den information och kunskap som genereras av såväl STRADA som djupstudierna även fortsättningsvis måste ses som en gemensam resurs för hela samhället. Likaväl som , andra väghållare m.fl. bör vara viktiga användare av STRADA har således Transportinspektionen Rapportering, registrering och undersökning av olyckor anledning att noga följa djupstudieverksamheten och tillgodogöra sig de resultat som den ger. Vår bedömning är också att STRADA är en utomordentligt viktig tillgång i trafiksäkerhetsarbetet och att det finns all anledning att slå vakt om dess funktion och fortsatta utveckling. Vi delar också uppfattning att förvaltningen och utveck- lingen av STRADA bör bygga på en nära samverkan mellan Trans- portinspektionen och , liksom med övriga berörda aktörer. Vi anser också att det är angeläget att roller och ansvars- fördelning klargörs genom samarbetsavtal m.m. och att detta bör vara en viktig gemensam uppgift för och Transport- styrelseutredningen under den genomförandefas som kommer att vidta och pågå fram /2009. Vi anser att verksamheten inom ramen för STRADA bör författ- ningsregleras. En sådan reglering bör inte enbart ta sikte på hur känsliga personuppgifter behandlas i databasen utan även på att säkerställa leveranserna av indata till systemet. Vi bedömer det således inte vara en långsiktigt hållbar lösning att sjukvårdens inrapportering av olyckor och skador baseras på enskilda avtal med varje sjukhus och med individuellt utformade ersättningar kopplade till dessa avtal. Även reglerna för Polisens inrapportering av vägtrafikolyckor bör enligt vår mening ses över i detta samman- hang. Bland annat bör rapporteringskraven moderniseras och anpassas till de nya tekniska möjligheter att överföra informationen som erbjuds. För att STRADA ska få den funktionalitet som eftersträvats, och som det satsats stora resurser på att ge förutsättningar för, måste sjukvårdens inrapportering bli heltäckande. Vi anser att finansieringen av sjukvårdens insatser bör säkras långsiktigt genom en överenskommelse mellan staten och kommunsektorn, exempel- vis inom ramen för det allmänna statsbidraget till landstingen. Vår slutsats i denna del bygger på att väghållare och andra intressenter genomgående framhåller att sjukvårdens registrering i STRADA på ett mycket värdefullt sätt kan komplettera den infor- mation som Polisens registrering av vägtrafikolyckor ger. Rappor- tering från sjukvården kan påtaglig bidra till att minska de stora mörk- ertal som framför allt funnits i fråga om fallolyckor och singelolyckor, Rapportering, registrering och undersökning av olyckor där motorfordon inte är inblandade (gång- och cykeltrafikanter). Sjukvårdens rapportering till STRADA kan också ge ett betydligt bättre underlag om olyckor och skadade. Genom sjukvårdens diagnos- sättning kan man definiera allvarlighetsgraden för de skadade. Dessa vinster kan dock enligt vår mening endast uppnås om rapporteringen sker i tillräcklig omfattning och under långsiktigt hållbara former. 6Räddningstjänst och transport av farligt gods Förslag: Organisationen av flyg- och utreds inom ramen för en större översyn av räddningstjänsten. I utredning- ens direktiv ska ingå att föreslå en annan organisatorisk hemvist för flygräddningen än Transportinspektionen. Luftfartsstyrelsens ansvar för ambulansflyget ska överföras till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap . Bedömning: Frågan om hur myndighetsansvaret för transport- relaterade frågor om farligt gods ska utformas får lösas i samråd med utredningen om en ny myndighet med ansvar för frågor om samhällets krisberedskap och säkerhet. Luftfartsstyrelsen ansvarar för flygräddning och för sjöräddning. Vi behandlade denna fråga i vårt delbetänkande (avsnitt 4.1 samt bilaga 10). Vi konstaterade att flygräddningsverk- samheten är en rent operativ verksamhet som är artfrämmande för verksamhet inom Transportinspektionen. Vår slutsats var dock att det inte är möjligt att genomföra en förändring till då Transportinspektionen ska inleda sin verksamhet. Vi före- slog därför att flygräddningen tills vidare skulle följa med in i Transportinspektionen och ligga kvar hos Sjöfarts- verket. Vi såg dock starka skäl för att flygräddningen och sjörädd- ningen borde integreras och föreslog att frågan skulle utredas i särskild och transport av farligt gods Vi aviserade också att vi skulle återkomma till frågan i vårt huvudbetänkande. Luftfartsstyrelsen har ansvar för att upprätt- hålla en beredskap för att besluta om och genomföra luftburna sjuktransporter – dels nationellt vid händelser där samhällets ordinarie resurser för sjuktransporter inte är tillräckliga, dels internationellt för att bistå vid hemtagning av personer som drabbats av katastrofer utomlands, vid civil och militär krishantering samt vid andra huma- nitära insatser. I vårt delbetänkande (bilaga 3) konstaterade vi att beredskapen för sjuktransporter utgör en operativ verksamhet som inte har en naturlig placering i Transportinspektionen och att verk- samheten därför borde överföras till en annan myndighet. Vi angav att vi avsåg att återkomma till frågan om placering av ansvaret för ambulansflyget i vårt huvudbetänkande. I vårt delbetänkande (avsnitt 4.1 samt bilaga 9) behandlade vi även transporter av farligt gods. Våra överväganden utmynnade i förslaget att Transportinspektionen ska ansvara för transportrelaterade delar av normgivning, tillsyn och tillståndsgivning som rör transporter av farligt gods. Förslaget grundades på bedömningen att den mest ändamålsenliga ansvarsfördelningen uppnås om den del av ansvaret som avser transportrelaterade frågor samlas hos Transportinspek- tionen och att frågor som avser ämnens kemiska egenskaper m.m. samlas hos den myndighet som övertar uppgifter. Vi angav att vi skulle återkomma i vårt huvudbetänkande med ett mer detaljerat förslag till hur ansvaret bör fördelas mellan de olika myndigheterna. Vi tar därför nu upp denna och övriga ovan angivna frågor till förnyade överväganden. Transport av farligt gods och allmän krisberedskap Vägtrafikinspektionen tillstyrker förslaget att ansvaret för transport- relaterade frågor om farligt gods samlas hos Transportinspektionen. Även är positiv till att transportrelaterade frågor avseende ADR (farligt gods) överförs till Transportinspektionen men anser att motsvarande skäl finns även för att överföra ansvaret för från och från . och transport av farligt gods föreningen välkomnar att regler för lastsäkring och hantering av farligt gods kan komma att samordnas på ett helt annat sätt . i anser att en gemensam syn och normgivning vad gäller säkerheten för godstransporter är nödvändig. En sammanföring av normgivningen för väg-, sjöfarts-, järnvägs- och flygtransporter höjer säkerheten och förbättrar skyddet mot olyckor. noterar att det inte framgår av betänkandet om uppgiften att utfärda anvisningar för vilka vägar som inte får användas för transport av farligt gods liksom uppgiften att anvisa parkeringsplatser för fordon med farligt gods ska ligga kvar på länen. delar däremot inte uppfattningen att transport av farligt gods närmast hör hemma inom transportsektorn och anser att dessa frågor i stället ska föras till den nya myndigheten för olyckor och kriser. Samma uppfattning har Plast- & Kemiföretagen samt . anser att ansvarsfördelningen kring farligt gods kräver en mer noggrann genomgång än vad som redovisas i betänkandet och anser att det finns en stor risk för dubbelarbete kring farligt gods om utredningens förslag genomförs. Kustbevak- ningen har inga synpunkter på ansvarsfördelningen när det gäller farligt gods men anser det inte vara klarlagt hur kontrolluppgifter och föreskriftsrätt inom området påverkas av förslaget. Transportgruppen anser att en fördel med den föreslagna sam- ordningen är att det blir lättare att samordna även den kommande lagstiftningen om terroristskydd. Transportgruppen anser vidare att det primära ansvaret för skyddsfrågorna för väg och järnväg bör läggas på Transportinspektionen och inte delas mellan Transport- inspektionen, och . Luftfartsstyrelsen framhåller att roller, ansvarsområden och mandat vad avser krisberedskaps- arbetet bör fastställas inom de områden som berörs av organisa- tionsförändringen. Detta behöver utformas på ett sådant sätt att det stämmer överens med förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap. Flyg- och sjöräddning samt ambulansflyg och delar utredningens uppfattning att en fristående och fördjupad utredning av flyg- och sjörädd- ningstjänsterna bör genomföras i särskild ordning. och transport av farligt gods anser däremot att frågan om flyg- och sjörädd- ningens hemvist är väl utredd och att det inte föreligger något reellt behov av ytterligare genomlysningar. Verket anser att det nu bjuds tillfälle att integrera sjö- och flygräddningen. anser att det krävs en mer djupgående utredning om den framtida placeringen det nationella ambulans- flyget. Av redovisningen i vårt delbetänkande framgår att frågan om integ- ration av sjö- och flygräddningstjänsterna har utretts och i ett flertal omgångar utan att detta resulterat i en samman- läggning. och gör olika bedömningar av vilka effektiviseringsvinster som kan uppnås genom en samman- slagning, liksom av vilka kompetenser som krävs för verksamheten och omfattningen av den utbildning som förutsätts om samma per- soner ska kunna arbeta med båda räddningstjänsterna. Myndig- heterna gör också väsentligt skilda bedömningar av möjligheterna att behålla och rekrytera kompetent personal om verksamheten integreras. I vårt delbetänkande föreslog vi mot denna bakgrund att frågan om räddningsverksamheternas hemvist bör prövas i en från de inblandade verken fristående utredning. Vi redovisade även vilka frågor som bör tas upp till prövning i en sådan särskild utredning. Genom det fortsatta utredningsarbetet har vi emellertid erfarit att en större översyn av räddningstjänsten övervägs inom Försvarsde- partementet. Utöver organisationen av den statliga flyg- och sjö- räddningstjänsten som vi fokuserat på, skulle en sådan utredning kunna omfatta en allmän översyn av lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, gränsdragningen mellan statens och kommunernas ansvar för räddningstjänst, organisationen av saneringsverksamhe- ten m.m. Det kan för övrigt nämnas att våra överväganden om organisa- tionen av flyg- och sjöräddningstjänsterna redovisas i regeringens proposition Stärkt krisberedskap – för säkerhets skull (prop. 2007/08:92). I propositionen konstateras att regeringen bereder ärendet. och transport av farligt gods Som framgår av avsnitt 6.1 har Luftfartsstyrelsen ansvar för att upprätthålla en beredskap för att besluta om och genomföra luftburna sjuktransporter både nationellt och inter- nationellt vid vissa krissituationer. I vårt delbetänkande konstaterade vi att beredskapen för sjuk- transporter utgör en operativ verksamhet som inte har en naturlig placering i Transportinspektionen och att verksamheten därför borde överföras till en annan myndighet. I delbetänkandet redovi- sades några olika alternativ för en sådan överföring och vi aviserade att vi avsåg att återkomma med närmare förslag i denna del i vårt huvudbetänkande. Efter det att vi lämnade vårt delbetänkande har regeringen lagt fram propositionen Stärkt krisberedskap – för säkerhets skull. I pro- positionen föreslår regeringen att , och Styrelsen för psykologiskt försvar ska läggas ned och att en ny myndighet med ansvar för frågor om olyckor i vardagen och allvarliga kriser i samhället ska inrättas . Stora delar av de verksamheter som , och Styrelsen för psykologiskt försvar bedriver ska överföras till den nya myn- digheten som kommer att kallas Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Den nya myndigheten ska vara en förvaltningsmyndighet som verkar inom området samhällets krisberedskap. Myndigheten ska ansvara för frågor om samhällets krisberedskap och säkerhet för att i samverkan med ansvariga samhällsorgan bidra till att minska sam- hällets sårbarhet samt utveckla och stärka samhällets krishanter- ingsförmåga. Myndigheten ska vara pådrivande i arbetet med att utveckla den tvärsektoriella dimensionen av verksamheten inom och mellan alla nivåer i samhället och över hela hotskalan. Enligt regeringen ska myndigheten ha ett ansvar både före, under och efter en kris eller olycka. Som framgår av avsnitt 6.1 föreslog vi i vårt delbetänkande att Transportinspektionen ska ansvara för transportrelaterade delar av normgivning, tillsyn och tillståndsgivning som rör transporter av och transport av farligt gods farligt gods (dock inte i fråga om länsstyrelsernasTPF1FPT och Kustbevak- ningens uppgifter), medan frågor som avser ämnens kemiska egen- skaper m.m. samlas hos eller den nya myndighet som kan komma att ingå i. Som nämnts ovan har regeringen föreslagit att bland annat ska läggas ned och att en ny myndighet för skydd och beredskap ska inrättas. Stora delar av den verksamhet som bedriver ska överföras till den nya myndigheten. I propositionen anges att den nya myndigheten ska ansvara för viktiga uppgifter i fråga om bland annat olyckor med farligt gods. Regeringen har också beslutat om direktiv (dir. 2008:27) för en särskild utredare som ska förbereda och genomföra bildandet av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. I direktiven ges utredaren bland annat i uppdrag att i samråd med Transportstyrel- seutredningen lämna förslag på den mest ändamålsenliga organisa- toriska hemvisten för de uppgifter inom området landtransport av farligt gods som inte är relaterade till expertområdet farliga ämnen. Vår uppfattning, som vi gav uttryck för redan i vårt delbetänkande, är att en sammanslagning av flyg- och sjöräddningstjänsterna san- nolikt kan ge upphov till betydande effektiviseringsmöjligheter och att övervägande skäl talar för en sådan integration. I vårt delbetänkande föreslog vi att frågan om räddningsverk- samheternas hemvist bör prövas i en från de inblandade verken fri- stående utredning. Denna bedömning kvarstår. Vi redovisade även vilka frågor som vi anser bör tas upp till prövning i en sådan särskild utredning. De aspekter som då lyftes fram har enligt vår uppfatt- ning fortsatt aktualitet. Om det, i enlighet med vad som beskrivits ovan, nu finns ett behov av en större och mer omfattande översyn av räddningstjänsten som helhet anser vi dock att frågan om flyg- och sjöräddningstjänstens organisation och myndighetshemvist bör prövas i ett sådant större sammanhang. 1TP PT Länsstyrelsernas uppgifter att meddela lokala trafikföreskrifter enligt trafikförordningen (1998:1276) kan dock komma att påverkas av våra förslag i kapitel 11 om att väghållarens möjligheter att besluta om trafikföreskrifter ska utökas i enlighet med vad ansvaret för säkerheten kräver. och transport av farligt gods Detta innebär också att vi vidhåller vårt förslag från delbetän- kandet att flygräddningen tills vidare bör följa med Luftfartsstyrelsens övriga verksamhet in i Transportinspektionen, medan sjörädd- ningen ligger kvar hos . En fristående utredning om flygräddningstjänstens organisation bör dock, oavsett utredningens omfattning och uppdrag i övrigt, få tydliga direktiv om att verk- samheten ska ha en annan organisatorisk hemvist än Trans- portinspektionen. Vi har i denna fråga också samrått med (dir. 2007:108) som har i uppdrag att se över hur den offentliga sektorns användning av helikoptertjänster kan bli mer effektiv samt med (dir 2006:116) som genom tilläggsdirektiv (2007:69) har fått i uppdrag att genomföra en översyn av Sjöfarts- verkets roll och verksamheter. ska bland annat lämna förslag om framtida organisationsform, uppdelning och finansiering av de verksamheter som bedrivs inom Sjöfarts- verket och har med den utgångspunkten anledning att överväga hur sjöräddningstjänsten bör organiseras. Utredningarnas gemensamma bedömning är att det finns en effektiviseringspotential i ett mer samordnat nyttjande av de per- sonalresurser som finns vid flyg- och sjöräddningscentralerna. anser att flyg- och sjöräddningstjänsterna utan ytterligare utredning kan slås samman och inordnas i verksamhet, medan delar vår uppfattning att frågan bör prövas inom ramen för en större och mer omfattande översyn av räddningstjänsten. Vår bedömning är att Luftfartsstyrelsens ansvar för ambulansflyget bör överföras till den nya myndigheten för skydd och beredskap som regeringen har föreslagit ska inrättas . Bland annat genom att myndigheten förutsätts ha ett ansvar både före, under och efter en kris eller olycka kommer uppgiften att ansvara för ambulansflyget enligt vår uppfattning att stämma väl överens med den nya myndighetens ansvarsområde och verksamhetsinrikt- ning. En överföring av ansvaret för ambulansflyget från Luftfartssty- relsen till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör enligt vår mening kunna ske redan från den tidpunkt då den nya myndig- och transport av farligt gods heten ska inleda sin verksamhet, dvs. Vi kan inte se att det finns något skäl att övergångsvis föra över verksam- heten från Luftfartsstyrelsen till Transportinspektionen. Ansvaret för ambulansflyget beräknas i verksamhetsvolym motsvara en års- arbetskraft. 6.5.3Transporter av farligt gods Som tidigare framgått har vi i vårt delbetänkande redovisat förslaget att Transportinspektionen ska ansvara för transportrelaterade delar av normgivning, tillsyn och tillståndsgivning som rör transporter av farligt gods, medan frågor som avser ämnens kemiska egenskaper m.m. samlas hos eller den nya myndighet som kan komma att ingå i. Vår avsikt var att vi i detta huvudbetänkande skulle återkomma med ett mer detaljerat förslag till hur ansvaret borde fördelas mel- lan de olika myndigheterna. Som redovisats ovan har regeringen nu lagt fram en proposition om krisberedskapsfrågor. I propositionen anges att den nya Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap ska ansvara för viktiga uppgifter i fråga om bland annat olyckor med farligt gods. Propo- sitionen innehåller dock inte något uttryckligt ställningstagande till hur ansvaret för transporter av farligt gods ska fördelas mellan olika myndigheter. Däremot har regeringen uppdragit åt den särskilda utredare som ska förbereda och genomföra bildandet av Myndig- heten för samhällsskydd och beredskap att i samråd med vår utred- ning lämna förslag om den mest ändamålsenliga organisatoriska hemvisten för de uppgifter inom området landtransport av farligt gods som inte är relaterade till expertområdet farliga ämnen. Mot denna bakgrund anser vi inte att det är meningsfullt att nu lämna några detaljerade förslag till hur ansvaret för transporter av farligt gods bör fördelas mellan Transportinspektionen och Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap. Vår slutsats är att det i första hand är en uppgift för utredningen som ska förbereda och genomföra bildandet av den nya myndigheten för skydd och bered- skap att lägga fram ett sådant förslag till ansvarsfördelning i samråd med vår utredning. Vi räknar således med att denna fråga ska lösas under genomförandefasen av vårt uppdrag och efter det att vi avlämnat detta huvudbetänkande. 7 Vissa övriga myndighetsuppgifter Förslag: I direktiven till en eventuell utredning om fortsatt omorganisation av transportmyndigheterna ska tydligt framgå att en uppgift för en sådan utredning ska vara att föreslå hur den generella uppföljningen av det transportpolitiska målet inom luftfartssektorn ska organiseras, liksom driftstödet till icke stat- liga flygplatser, frågor kring allmän trafikplikt på luftfartsområdet samt luftfartssektorns medverkan i infrastrukturplaneringen. I direktiven ska också framgå att dessa frågor inte ska ingå i Transportinspektionens uppgifter annat än övergångsvis. Om någon fortsatt omstrukturering av transportmyndighe- terna inte blir aktuell ska frågor om allmän trafikplikt inom luftfartsområdet och driftsstöd till icke-statliga flygplatser föras över till Rikstrafikens ansvarsom- råde och den generella uppföljningen av det transportpolitiska målet inom luftfartssektorn och luftfartssektorns medverkan i infrastrukturplaneringen föras över till ansvarsområde. Bedömning: Tillsynen enligt fartygssäkerhetsförordningen över mudderverk, pontonkranar samt pråmar bör även fortsättnings- vis utövas av . Nuvarande Stängselnämndens uppgifter bör på ett naturligt sätt kunna inrymmas i Transportinspektionens verksamhet. uppdrag ligger till stor del vid sidan av vad som bör vara Transportinspektionens ordinarie uppgifter. Övertagandet av uppgifter är en tillfällig lösning som återstår tills byggandet av tunnlarna i slutförts. Transportinspektionen bör på nytt pröva frågan om hur verksamheten ska bedrivas när Hallandsåskom- mittén har redovisat sina erfarenheter av hur denna typ av granskningsarbete kan nyttiggöras. Vi har under vårt utredningsarbete uppmärksammat att i några promemorior och utredningsdirektiv aviserat att Transportinspektionen /2009 kan komma att få överta vissa uppgifter som vi tidigare inte behandlat i våra egna överväganden. I detta kapitel beskriver vi kort dessa uppgifter. Vi tar här också upp frågan om hur tillsynen av mudderverk, ponton- kranar och pråmar bör organiseras, eftersom frågan aktualiserats inom ramen för vårt utredningsarbete.