sou · GWB368 · 2008-07-04 00:00:00 — Bygglov ska kunna ges till åtgärder som strider mot en detaljplan (eller en fastighetsplan), om åtgärden är godtagbar med hänsyn till dess omfattning och planens syfte, s.k. godtagbar avvikelse (8 kap. 11b §).5 Denna ökade möjlighet att kunna lämna bygglov i strid mot planer torde minska behovet av planändringar – och därmed behovet av planbesked. I många kommuner sker byggandet – till stor och ibland över- vägande del – på mark som ägs av kommunen. Vad gäller planbesked gör utredningsförslaget inte någon åtskillnad mellan kommunal- och privatägd mark. I princip är det därför möjligt för en privat intressent att ansöka om planbesked även på mark, såvida den sökande anses berörd (5 kap. 17a § 1 st.). Så kan t.ex. vara fallet när både och privat mark bör detaljplane- läggas i ett sammanhang. Frågan är dock hur man ska se på mark som i sin helhet ägs av kommunen. Ska kommunen då vara skyldig att, materiellt, pröva en ansökan om planbesked eller räcker det med konstatera att den sökande inte är berörd? 5 I sådana fall behövs inte någon planändring om inte tillbyggnad eller ändring av ett byggnadsverk får betydande inverkan på omgivningen (se föreslagen 5 kap. 1 § ). gör bedömningen att privata ansökningar om planbesked på kom- munal mark i praktiken kommer att vara relativt få. Varför skulle en privat intressent upprätta, bekosta och torgföra en ansökan om planbesked, när regelverket för kommunala markförsäljningar och s.k. markanvisningar inte kan garantera att den sökande sedermera får genomföra projektet?6 Det ovanstående indikerar, att ett införande av planbesked inte kan förväntas medföra en anstormning av ansökningar om plan- läggning som kommunen måste ta ställning till. Mängden ansök- ningar om planbesked torde därför inte komma att utgöra någon påtagligt ökad belastning på de kommunala resurserna. Enligt utredningsförslaget ska kommunfullmäktige fatta beslut om planbesked inom . Huvudregeln i förslaget är (5 kap. 17a § 3 st.). Denna tidsfrist kan verka kort och för tydlighetens skull bör påpekas att planbeskedet inte innebär att lösa planeringsfrågor, utan att besluta om huruvida det är lämpligt att påbörja detaljplaneläggning. Vår bedömning är att denna tidsfrist i många fall är tillräcklig utan några mer resurskrävande förändringar av kommunernas prövnings- och beslutshantering i initierings- skedet. Vid mer komplicerade och större bebyggelseprojekt torde dock tidsfristen vara alltför snålt tilltagen. Utredningsförslaget öppnar då för möjligheten, att kommunen () och den sökande kan komma överens om . Denna avtalsmöjlighet torde komma att utnyttjas i relativt stor utsträckning, när det är uppenbart för såväl den sökande som kommunen att tremånadersfristen är orealistisk. Sammanfattningsvis gör vi följande bedömning: Privata plan- initiativ tas och behandlas på mer eller mindre informell väg. Ett införande av planbesked i lagstiftningen torde inte i sig medföra en ökad ärendebelastning på kommunerna. Kanske skulle en lagreglerad formalisering av initieringsskedet snarare kunna få en återhållande effekt, genom att det ställs krav på ansökans kvalitet och att avgifter får tas ut för behandling av ansökan. Inte heller den kommunala tidsfristen för beslutsfattande ser vi som ett långsiktigt problem. Särskilt inte mot bakgrund av att fristen kan förlängas genom överenskommelser. Under ett övergångsskede torde dock 6 Se Meddelande om inslag av stöd vid statliga myndigheters försäljning av mark och byggnader (97/C 209/03), som föreskriver att det allmänna ska, genom anbudsförfarande eller på annat sätt, garantera att fastigheter säljs till marknadsvärdet. Se även cirkulär 2007:8 från Kommuner och Landsting. många kommuner behöva se över och förändra sina beslutsrutiner, vilket tar tid och resurser i anspråk. 1.2Upprättande av planprogram och planförslag Den huvudsakliga ordning som gäller för upprättande av plan- program och detaljplan föreslår utredningen kvarstå oförändrad. Det finns dock väsentliga nyheter i utredningsförslaget. I ett planbesked, som behandlats ovan, ska den sista dag då detaljplanen kan komma att antas (ändras eller upphävas) anges. Denna tid kan dock förlängas om det uppkommer oförutsedda omständigheter av betydelse eller om handläggningen fördröjs genom orsaker som ligger utanför kommunens kontroll (5 kap. 17d § 2 st.). Det kan uttryckas som att utredningen ställer upp ett krav på tidplan för planprocessens genomförande i syfte att öka förutsebarheten om byggstart. Vi bedömer att denna bestämmelse – med de ventiler som finns i bestämmelsen – inte nämnvärt påverkar den kommunala arbetsbelastningen. Utredningen föreslår vidare viktiga förändringar i samrådsplikten vid upprättande av planprogram och detaljplan (5 kap. 20 §). När ett program utarbetas ska ett s.k. programsamråd hållas (5 kap. 20 § 1 st.).7 I de fall en detaljplan upprättas, utan föregående program, ska ett s.k. plansamråd hållas (5 kap. 20 § 2 st.). om ett program- samråd har genomförts behöver plansamråd inte ske. Om kommunen anser det lämpligt, kan dock ett plansamråd ske även i de fall då ett program har utarbetats (5 kap. 20 § 3 st.). Syftet med bestämmelserna är att, jämfört med nuvarande regler, ge kommunerna möjlighet att undvara ett samrådsskede. Sålunda ger utredningsförslaget utrymme för en förenkling av den kommunala hanteringen av detaljplaner. 7 Med myndigheter, kommuner, sakägare, organisationer etc, som anges i 5 kap. 20 §. 1.3Utställning/granskning av planförslaget Utredningsförslagets bestämmelser om myndigheters, sakägares m.fl. möjligheter att del av – och lämna synpunkter på – det framtagna planförslaget överensstämmer i princip med nuvarande ordning. Enligt förslaget ska det, innan detaljplanen antas, finnas en möjlighet att granska förslaget under viss granskningstid (5 kap. 23 § 1 st.). Förändringen innebär alltså att utställning har ersatts av granskning/granskningstid. En för- enklande nyhet är att underrättelse om granskningen ska vara skriftlig eller elektronisk om det bedöms lämpligt.8 Dessutom föreslår utredningen att det obligatoriska kravet på kungörelse om utställningen i ortstidning, enligt i 5 kap. 24 §, slopas. Detta innebär minskade kostnader i form av arbete, annonsering m.m. Planförslaget ska hållas tillgängligt hos kommunen. En nyhet av teknisk natur är att planförslaget även ska finnas på kommunens webbplats (5 kap. 23 § 2 st.). Efter granskningstiden ska kommunen sammanställa synpunkter som framförts skriftligen i ett gransknings- utlåtande, som ska finnas hos kommunen och på kommunens webbplats (5 kap. 27 §). Det är vanligt att planförslag och antagna detaljplaner finns tillgängliga på kommunernas hemsidor. Utredningens förslag att så ska vara fallet för planförslag, får därför betraktas som ett överkomligt krav. Beslutet om att anta detaljplanen ska finnas tillgängligt hos kom- munen och på kommunens webbplats (5 kap. 30 § 1 st.). Under- rättelse om beslutet ska, som , skickas till , region- planeorgan och kommuner som berörs av planen och dem (angivna i 5 kap. 20 §), som har lämnat synpunkter på planen som inte har blivit tillgodosedda. Även här föreslår utredningen att kravet på kungörelse om planantagandet i ortstidning (enligt 5 kap. 30 §) slopas. Det räcker med att planbeslutet finns tillgängligt hos kommunen och på kom- munens webbplats. Utredningens förslag innebär alltså administrativa förenklingar i förhållande till gällande bestämmelser. 8 Till myndigheter, kommuner, sakägare, organisationer etc., som anges i 5 kap. 20 §. 1.5Upphävande av planer efter genomförandetiden I nuvarande lagstiftning gäller bestämmelserna i 5 kap. 18–31 §§, förutom när detaljplaner upprättas, även när detaljplaner ändras eller upphävs. Utredningen föreslår dock att endast 5 kap. 23–31 §§ ska tillämpas för planer som upphävs efter detaljplanens genom- förandetid. Det betyder att bestämmelserna om planprogram inte längre ska gälla. Även i detta avseende innebär utredningsförslaget en förenkling (även om de praktiska effekterna av förenklingen torde vara små). 1.6Länsstyrelsens roll i planärenden När det gäller roll i planärenden syftar utredningens förslag till dels administrativa förenklingar, dels ökad tydlighet i relationen mellan kommun och länsstyrelse. Enligt nuvarande regler ska samråd ske med i alla planärenden. Utredningsförslaget innebär att själv får avgöra om och hur samråd ska ske när planen enligt kommunens bedömning inte medför en betydande miljöpåverkan (5 kap. 22 §). Förslaget kan således spara en del arbete för såväl länsstyrelse som kommun. Ytterligare besparingar kan ske genom att underrättelse om granskningsyttrande liksom underrättelse om beslut om antagande föreslås kunna ske elektroniskt. I motivtexten framhäver utredningen att kommunen som planmyndighet har ansvaret för lämplighetsbedömningar avseende t.ex. bebyggelsens närmare utformning. ska visser- ligen kunna ge råd om tilllämpning av 2 och 3 kap. PBL, men fokus ska ligga på statens intressen och de bevakningspunkter som finns i nuvarande 12 kap. 1 §. Detta markeras i en särskild bestämmelse om innehållet i ett samrådsyttrande (5 kap. 24 §). Där stadgas att, om lämnar ett yttrande, ska det framgå om det kan befaras att föreslagen åtgärd strider mot någon av punkterna i 12 kap.1 §. En sammanfattande bedömning är att utredningens förslag ger goda möjligheter för länsstyrelserna att bättre koncentrera arbetet med yttranden till det som är mest väsentlig ur statens synpunkt. 2 Bygglovs- och kontrollprocessen En jämförelse av bygglovs- och kontrollprocessen enligt befintlig lagstiftning och utredningens förslag kan schematisk åskådliggöras med nedanstående figur. Notera att figuren visar processerna ur kommunens perspektiv. Figur 2 Schematisk jämförelse av bygglovs- och kontrollprocessen enligt nuvarande lagstiftning och utredningsförslaget. Prövning av plats, placering och yttre utformning Behandling av anmälningar och kontrollintyg Prövning av plats, placering, yttre och Behandling av anmälningar och kontrollintyg Nuvarande ordning innehåller två startpunkter och två processer – bygglov och bygganmälan – dvs. varje projekt genererar i princip två ärenden. Med utredningens förslag samlas hanteringen i en process med en startpunkt. Det bör kunna ge administrativa förenklingar. Nyheter i utredningens förslag avseende delbeslutet bygglov är dels tidsfristen för beslut, dels att prövningen även ska omfatta invändig utformning (lämplighet för avsedd användning + till- gänglighet). I den efterföljande kontrollprocessen är en väsentlig nyhet att arbetet med en åtgärd inte får påbörjas förrän byggnads- nämnden fattat beslut om detta – i form av ett byggstartbesked. 2.1Bygglovsplikten – antal åtgärder och ärenden Bygglovsplikten i det nya sammanhållna systemet täcker in åtgärder som kräver bygglov enligt 8 kap. och åtgärder som kräver bygganmälan enligt 9 kap. bygglovsplikten vidgas med ett antal tekniska åtgärder utan det speglar någon ökning av kretsen åtgärder som ska behandlas av . I föreslagen lagtext slopas nuvarande formulering om bygglovs- plikt för ytterligare lägenhet/lokal. Eftersom bygglovsplikten i det nya systemet omfattar väsentliga ändringar av en plan- lösning kommer anordnande av ytterligare lägenhet/lokal ändock att prövas, eftersom åtgärden rimligen innebär ändrad planlösning. Lagtextens förändring i detta avseende bör därför inte föranleda någon nämnvärd ändring i antal ärenden. Enligt förslaget ska vissa ytterligare tekniska förändringar av byggnader behandlas av . Tydligast gäller detta åtgärder som påverkar brandsäkerhet. Dessutom innehåller förslaget en utökad bygglovsplikt för fasadändringar. Hur många fler ärenden som genereras av sistnämnda utökningar är svårt att bedöma. Med förbehåll för den osäkerheten blir huvud- intrycket att utredningens förslag i sin helhet inte har någon stor inverkan på antalet ärenden. Första skedet i prövningen av ett byggnadsärende föreslås liksom utmynna i ett beslut – bygglov – där delar av samhällets krav har prövats. På samma sätt som i dagens bygglov ska det ske en fullständig tillåtlighetsprövning enligt 2 kap. samt 3 kap. 1–2 §§. En skillnad blir dock att bygglovsprövningen även ska inbegripa en bedömning om förslaget kan antas komma att uppfylla 3 kap. 3 §, dvs. kraven på byggnaders lämplighet för avsett ändamål samt tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga. Hur förändrar detta byggnadsnämndernas arbetsinsats? Första tanken är att det ställer högre krav på kompetens och innebär mer granskningsarbete. Men, ingår det i myndighetens ansvar att kunna bedöma dessa frågor för att ge råd, ställa krav i kontroll- plan m.m. Ur detta perspektiv bör den nya bygglovsprövningens översiktliga bedömning av ändamålsenlighet och tillgänglighet inte innebära någon stor dramatik. Att bedömningen nu blir tvingande och formaliserad på ett annat sätt kräver ändock en del ytterligare arbete, särskilt i ett övergångsskede då kompetens och rutiner behöver skärpas. Efter bygglovet, när byggprojektet har redovisats i detalj, sker ytterligare en materiell prövning inför byggstartbesked. ska då bedöma om den sökta åtgärden kan antas komma att uppfylla dels de preciserade kraven på ändamålsenlighet och tillgänglighet som framgår av föreskrifter, dels övriga tekniska egen- skapskrav som framgår av föreskrifter. Detta moment finns inte . Men, enligt samma resonemang som ovan bör inte byggnads- nämnderna vara helt oförberedda på uppgiften. Även i nuvarande process med bygganmälan ska myndigheten ha kompetens för att ge råd om tekniska egenskapskrav, besluta om kontrollplan och kunna ingripa om det uppdagas att tekniska krav inte följs. I praktiken medför nog ändock byggstartbeskedet (tillsammans med andra ändringar i kontrollsystemet, se nedan) att många byggnads- nämnder – som tappat en del teknisk kompetens reform – måste stärka sin tekniska kompetens. 2.3Prövning av avvikelse från planbestämmelse Bestämmelserna om när bygglov får beviljas i strid mot detaljplan eller fastighetsplan ändras i riktning mot att fler fall ska kunna tillåtas. kommer det att råda viss osäkerhet om hur de nya reglerna ska tolkas. Men allteftersom rättspraxis utvecklas och byggnadsnämnderna lär om bör arbetsinsatserna för de materiella Vi bedömer att prövningarna, , blir vare sig mer eller mindre betungande. Dagens bestämmelser om grannehörande vid planavvikelse eller byggande utanför plan, kompletteras vad gäller förfarandet. I lagtexten införs ett uttryckligt krav på att avvikelsen noga ska beskrivas och att grannehörande inte kan ombesörjas av sökanden (8 kap. 22 §). Här har kommunerna arbetat olika. Många, kanske de flesta, har dock haft som normal rutin att avvikelsen beskrivs av bygglovshandläggaren som också svarar för granne- hörandet. Byggnadsnämnder som däremot godtagit att sökanden bifogat grannars underskrifter på ansökningshandlingarna – utan att avvikelsen definierats av nämnden – kommer att få mer arbete. I en strävan att anpassa ärendehantering till modern teknik och underlätta administrationen införs en möjlighet att underrätta grannar elektroniskt. införs ett krav i 8 kap. 22 § 2 st. att ansökningshandlingar i ett ärende som är ute på yttrande ska hållas tillgängliga på kommunens webbplats. (I ett fall med planavvikelse får detta rimligen tolkas som att även avvikelsen ska beskrivas på kommunens webbplats ihop med ansökningshandlingen.) I kom- muner utan väl fungerade datorsystem för hantering av lovhandlingar och publicering av dessa på webben, kommer att krävas betydande arbetsinsatser för att få sådana system i drift.9 På bör dock föreslagna regler i 8 kap. 22 § kunna leda till besparingar. 2.5Tidsfrister för prövning av bygglov Utredningen föreslår i 8 kap. 26 § en lagregel med lydelse: Beslut i ärenden om lov ska, om det inte finns särskilda skäl mot detta, meddelas senast från den dag då en fullständig ansökan kom in till nämnden. Hur stor är då sannolikheten att byggnadsnämnderna inte klarar tidsfristen? Behöver kommunerna mer allmänt ändra arbetssätt och/eller skaffa mer personal? 9 finns ett begränsat antal kommuner som via hemsida visar inkomna bygglovsärenden och/eller kungörelser om ärenden där grannehörande krävs. På många håll pågår utvecklingsarbete med ärendehanteringssystem för bygglov och kopplingar till hemsida. Vid ikraftträdande av utredningens förslag kommer nog ändock många – eller kanske flertalet – kommuner att sakna system som på ett bra sätt uppfyller kraven på publicering på webben. Vi har svårt att bedöma detta. Det saknas landsomfattande statistik över handläggningstider. Via kommunernas hemsidor och en del begränsade sammanställningar för grupper av kommuner framskymtar en spretig flora av statistik. Många sammanställningar räknar från ansökningsdagen medan utredningens föreslagna tidsfrist räknas från den dag då ansökan är fullständig. Det är dock tydligt att genomsnittliga handläggningstider skiljer sig väsentligt mellan kommunerna. Även om kanske flertalet kommuner i landet som genomsnittsvärden klarar föreslagen tidsfrist finns kommuner som inte gör det. Dessa kommuner behöver således vidta åtgärder vad gäller rutiner och/eller personal. En skillnad jämfört med dagens system är att i beslut om bygglov ska anges om kontrollansvarig behövs och vem/vilka det är. För kommunens del kan uppgiften jämföras med nuvarande skyldighet att klara ut med byggherren vem som är kvalitetsansvarig. Momentet innebär således knappast någon påtagligt ändrad arbetsinsats. 2.7Publicering och underrättelse om bygglov Förslaget innehåller regler om publicering av beslut i lovärenden (8 kap. 27 § 1 st.). Ett beslut ska, så snart protokollet har justerats, hållas tillgängligt hos kommunen och på kommunens webbplats. Motsvarande regler finns inte i dagens plan- och bygglag. För många kommuner kommer webbpubliceringen att kräva betydande arbets- insatser för att införa väl fungerande system där ärendehantering kopplas till webben, så att beslut och godkända lovhandlingar kan visas (se kommentar ovan). Nuvarande bestämmelser om vilka som ska underrättas om lov ändras inte. Arbetet med underrättelse kommer dock att kunna förenklas eftersom det införs en möjlighet att skicka underrättelse elektroniskt. Sammantaget torde regeländringarna om publicering och underrättelse kunna underlätta arbetet. 2.8Förfarandet efter bygglov – kontrollsystemet Det samlade intrycket av föreslaget kontrollsystem är att det medför ökade krav på kommunerna vad gäller teknisk kompetens och arbetsinsats. Dels ställs större krav på ställningstaganden från sida, dels innehåller systemet fler moment. I enkla ärenden kan visserligen processen förenklas. Men huvud- intrycket av ett mer ambitiöst system består. Nedanstående över- siktliga genomgång åskådliggör detta. eller byggherren får kalla till ett församråd före det tekniska samrådet. Om församråd hålls så ska detta dokumenteras i ett protokoll. Vid det följande tekniska samrådet ska klara ut ett antal punkter som anges i 9 kap. 3 §. Exempelvis ska nämnden gå igenom sina synpunkter på de tekniska lösningarna, byggherrens förslag till arbetsansvarig och den kontrollansvariges yttrande över projektering. Även vid det tekniska samrådet ska föras protokoll. Sammantaget innebär före- slagna regler om samråd att nämnden får en mer omfattande upp- gift än med nuvarande bestämmelser om byggsamråd. Beslutet om byggstartbesked innefattar mer än nuvarande beslut om kontrollplan. Den kanske väsentligaste skillnaden är att nämnden ska bedöma om den sökta åtgärden kan antas komma att uppfylla tekniska föreskrifter. Eftersom beslutet också styr tidpunkt för byggstart ställs högre krav på byggnadsnämndernas agerande. Skyldigheten att utöva tillsyn markeras på ett tydligare sätt än . I 9 kap. 15 § stadgas att tillsyn normalt ska omfatta minst ett besök på byggarbetsplatsen. Slutsamråd införs som ett nytt moment. Vid slutsamrådet ska bl.a. gå igenom kontrollplanens genomförande och tillgänglig dokumentation över arbetets utförande och ta ställning till behov av kompletterande kontroll av särskilt sakkunnig. Protokoll ska föras. Efter slutsamråd ska utfärdas ett slutbesked, efter att nämnden prövat om förutsättningarna för detta är uppfyllda enligt 9 kap. 17 §. På motsvarande sätt som nuvarande slutbevis bekräftar beslutet att kontrollplanen är uppfylld. 2.9Sanktionssystemet – avgifter och förelägganden Utan att gå in på detaljer kan konstateras att de föreslagna reglerna om byggsanktionsavgift innebär en väsentlig förenkling för kom- munerna, framför allt genom slopandet av nuvarande procedur för uttag av tilläggsavgift. En annan konsekvens är att mer av sanktions- avgifterna tillfaller kommunen. Den samlade effekten bör kunna bli att byggnadsnämnderna kan hantera fler ärenden angående över- trädelser. Utredningen föreslår att föreläggande om rättelse i vissa fall ska kunna riktas mot den som ägaren/byggherren anlitat för att utföra arbetet (10 kap. 12 § 2 st.). Detta gäller situationer då bygglov beviljats men då utförandet strider mot PBL eller mot tekniska föreskrifter. Dessutom krävs att ägaren godkänner att föreläggandet riktas mot entreprenören. Avsikten med förslaget är att sätta större press på dem som utför arbetena och om något går fel kunna bistå den som beställt arbetena. Konsekvenserna för kommunen kan då naturligen också bli att byggnadsnämnderna engageras oftare än – genom att ägaren upptäcker felen och vänder sig till nämnden. I detta avslutande avsnitt sammanfattar vi vår bedömning av utred- ningsförslagets konsekvenser vad avser planprocess, bygglov och kontroll. Dessutom lämnar vi några synpunkter på kommunens personella resurser samt avsaknaden av sanktioner om en kommun överskrider de tidsfrister som utredningen föreslagit. När det gäller planprocessen föreslår utredningen ett flertal effektivi- seringar och förenklingar. När ett planprogram upprättas ska samråd ske. Men när samråd om programmet har skett öppnar utredningen en möjlighet att inte hålla samråd vid upprättande av själva plan- förslaget (5 kap. 20 §). Detta torde kunna medföra betydande kost- nads- och tidsbesparingar, jämfört med gällande lagstiftning där två samråd måste genomföras. Vidare föreslår utredningen att de nuvarande bestämmelserna om kungörelser i ortstidning (5 kap. 24 och 27 §§) ska utgå, för att ersättas av publicering på kommunens webbplats. Även detta är arbets- och kostnadsbesparande för kommunerna. I syfte att formalisera initieringsskedet i planprocessen införs ett kommunalt planbesked om att påbörja planläggning (5 kap. 17a §). Ansökan om planbesked kan göras av den som är berörd av planen och kommunen måste då fatta beslut, negativt eller positivt för den sökande, . Privata planinitiativ tas och ett införande av planbesked i lagstiftningen torde inte i sig medföra en ökad ärendebelastning på kommunerna. Inte heller tidsfristen ser vi som ett långsiktigt problem – särskilt inte mot bakgrund av att fristen kan förlängas genom överenskommelser. Under ett över- gångsskede är det dock nödvändigt att kommunala beslutsrutiner ses över och förändras, vilket tar tid och resurser i anspråk. Ett särskilt problem är också att många kommuner har svårigheter att rekrytera kompetent personal, se kommentar nedan. Förutom en tidsfrist för planbeskedet ställer utredningen krav på att beskedet, enligt 5 kap. 17d §, ska ange en sista dag för detalj- planens antagande. Tiden kan dock förlängas om det uppkommer oförutsedda omständigheter av betydelse eller om handläggningen fördröjs genom orsaker som ligger utanför kommunens kontroll. Vår bedömning är att denna bestämmelse om tidsplanering – med sina ventiler – inte nämnvärt torde påverka kommunernas resurs- och arbetssituation. Kretsen av åtgärder som ska prövas av föreslås i huvudsak oförändrad. Utredningens förslag medför med andra ord inte att antalet ärenden ökar.10 Däremot blir nämndens prövningar i vissa fall mer omfattande än .