sou · GWB3100 · 2008-11-17 00:00:00 — I det ljuset innebär vär- nandet av välfärdssystemen genom skärpt lagstiftning att kvinnors möjligheter till ekonomisk självständighet främjas (se anm. prop. s. 93). Även förslagen i detta betänkande har som övergripande syfte att värna välfärdssystemen. Den slutsats som drogs av rege- ringen i fråga om bidragsbrottslagens betydelse för jämställdheten gör sig enligt utredningens mening gällande även i fråga om för- slaget om bidragsspärr. 4 årsredovisning 2007 s. 115 f. 27.1Förslaget till lag (2010:xx) om bidragsspärr Bestämmelsen avgränsar lagens tillämpningsområde och behandlas utförligt i kapitel 15. Tillämpningsområdet omfattar i huvudsak samma ekonomiska förmåner som bidragsbrottslagen (2007:612). Vilka ekonomiska förmåner som kan bli föremål för bidragsbrott framgår av 1 och 2 §§ nämnda lag och förarbetena till dessa bestämmelser (se prop. 2006/07:80, bet. 2006/07:SfU 12). Utanför tillämpnings- området för lagen om bidragsspärr faller emellertid förmåner enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, ekonomiskt bistånd och annat bistånd i form av pengar enligt 4 kap. socialtjänstlagen (2001:453) samt förmåner enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Förevarande lag omfattar inte heller sådana ekonomiska för- måner som enligt lag eller förordning tillfaller någon annan än den som ansöker om förmånen. Utanför faller därmed t.ex. underhålls- stöd till barn (se avsnitt 15.4). I bilaga 6 finns en förteckning över de förmåner som omfattas av tillämpningsområdet. I bestämmelsen anges innebörden av en bidragsspärr. Bestäm- melsen behandlas i kapitel 13. Den som har meddelats en bidragsspärr har inte rätt till den förmån som spärren avser, även om en sådan rätt skulle finnas enligt den författning som reglerar förmånen i fråga. Ett beslut om bidragsspärr ska fattas också i sådana fall då rätt till förmånen inte föreligger enligt annan författning vid beslutstillfället. Om någon i ett tidigare beslut har beviljats en förmån då beslutet om bidrags- spärr fattas upphör rätten till förmånen som en följd av beslutet om bidragsspärr. Om någon ansöker om en förmån ska ansökan avslås. När spärrtiden har löpt ut får den som spärren avsåg på nytt ansöka om förmånen om han eller hon anser sig ha rätt till en sådan. Att en kommun har fattat beslut om bidragsspärr innebär inte att den enskilde inte har rätt till förmåner i en annan kommun. En förutsättning för att någon ska komma i fråga för en bidrags- spärr är att han eller hon har gjort sig skyldig till brott enligt bidragsbrottslagen. Däremot ska inte bedrägeribrott enligt 9 kap. eller andra brott än bidragsbrott kunna leda till en bidragsspärr. Enligt vad som föreskrivs i 5 § ska det straffrättsliga ansvaret vara fastlagt i en dom som vunnit laga kraft eller i ett godkänt strafföreläggande. Bidragsspärren ska vidare avse den förmån som brottet avsåg. Om någon har begått bidragsbrott avseende flera förmåner kan detta medföra att den dömde spärras från en eller flera av dessa förmåner. En bidragsspärr ska vara begränsad till . Hur spärrtiden ska bestämmas framgår av 6 §. I bestämmelsen anges vilket organ som ska fatta beslut om bidrags- spärr. Bestämmelsen behandlas i kapitel 19. Det är den myndighet eller kommun som beslutar om den eko- nomiska förmånen som också beslutar om bidragsspärren. Vilken myndighet det är i det enskilda fallet framgår av den författning som reglerar de grundläggande förutsättningarna för förmånen i fråga. I paragrafen anges förutsättningarna för bidragsspärren. Grundför- utsättningarna för spärren enligt första stycket behandlas utförligt i kapitel 16. Bestämmelsen om undantag från spärren i andra stycket behandlas i kapitel 17. En förutsättning för att någon ska komma i fråga för en bidrags- spärr är att han eller hon har gjort sig skyldig till brott enligt Detta följer redan av 2 §. Samtliga i bidrags- brottslagen förekommande brottsrubriceringar kan föranleda ett beslut om bidragsspärr. Även vårdslöst bidragsbrott ska alltså kunna leda till en spärr. Slutligen kan en bidragsspärr komma i fråga också för medhjälp till bidragsbrott (jfr 23 kap. 4 § brotts- balken). Däremot ska inte ett bidragsbrott som har bedömts som ringa kunna göra det. En bidragsspärr förutsätter att det straffrättsliga ansvaret slagits fast. Det kräver i sin tur att brottmålsdomen i ansvarsdelen har vunnit laga kraft eller att strafföreläggandet har godkänts. Att den handläggande myndigheten inte ska göra någon egen bedömning av frågan om brott begåtts framgår av 5 §. I första stycket anges grundförutsättningarna för bidragsspärren. Ett beslut om bidragsspärr är obligatoriskt om någon av de angivna förutsättningarna föreligger, förutsatt att det inte finns skäl att göra undantag från spärren med stöd av bestämmelsen i andra stycket. Uppräkningen i första stycket av situationer som kan leda till ett beslut om bidragsspärr är uttömmande. Av första meningen följer att alla brott som har rubricerats som grova bidragsbrott ska leda till en spärr. I vilka fall en bidragsspärr ska bli aktuell vid andra bidragsbrott än grova sådana framgår av andra meningen. En bidragsspärr ska för det första meddelas om brottet eller den samlade brottsligheten avsett ett högt belopp. Att en bidragsspärr kan komma i fråga även vid lägre belopp än sådana som bedöms som betydande enligt 3 § bidragsbrottslagen markeras i lagtexten genom förutsättningen att det ska röra sig om ett högt belopp. Av kapitel 16 framgår att ett riktmärke för vad som ska anses utgöra ett högt belopp kan vara ett basbelopp. Det angivna riktmärket avser den ekonomiska förmånen inklusive inkomstskatt. I kapitel 16 framgår hur beloppet ska beräknas då någon har gjort sig skyldig till flera brott. En bidragsspärr ska vidare meddelas om brottsligheten varit av stor omfattning. I kapitel 16 anges som ett riktmärke att det rört sig om ett tiotal brottstillfällen. Huruvida förutsättningarna för en bidragsspärr föreligger ska avgöras för varje förmån för sig. När det gäller den spärrgrund som tar sikte på ett högt belopp framgår det av kapitel 16 att de belopp som ska läggas samman vid bedömningen ska avse samma förmån. På motsvarande sätt gäller beträffande den spärrgrund som avser omfattande brottslighet att endast brott som avser samma ekono- miska förmån kan läggas till grund för bedömningen. Enligt andra stycket kan den handläggande myndigheten under- låta att meddela en bidragsspärr i vissa fall, även om grundförut- sättningarna för en sådan spärr finns enligt första stycket. Undan- taget tar sikte på den enskildes personliga förhållanden. Det är alltså inte fråga om att medge undantag på grund av omständig- heter hänförliga till brottet. En förutsättning för att en myndighet med stöd av andra stycket ska besluta att en bidragsspärr inte ska meddelas är att en spärr är uppenbart oskälig. Detta betyder att bestämmelsen ska tillämpas restriktivt och endast i särskilt ömmande fall. I kapitel 17 nämns som exempel på sådana situationer att ett barn som ett resultat av en bidragsspärr skulle tvingas leva med ekonomiskt bistånd . Om ett barn å andra sidan exempelvis bor tillsammans med båda sina föräldrar kan barnets försörjnings- behov tillgodoses av den andra föräldern. I det senare fallet finns det inte anledning att medge undantag från bidrags- spärren. Av kapitel 17 framgår vidare att omständigheter hänförliga till den dömdes egen sociala situation kan medföra att undantag med- ges. I fråga om vuxna kan inte enbart det förhållandet att han eller hon tvingas leva med ekonomiskt bistånd utgöra skäl för undantag. Större inskränkningar i den vanliga eko- nomiska standarden kan alltså accepteras i fråga om vuxna än i fråga om barn. Det är den enskildes förhållanden vid beslutstillfället som ska ligga till grund för bedömningen av om det finns skäl att underlåta att besluta om en bidragsspärr. Som nämnts i kapitel 17 ska myn- digheten inte göra någon ingående bedömning av hur den enskildes ekonomiska eller sociala situation kan komma att förändras . Den enskildes förhållanden kan dock ha ändrats sedan brottet begicks. Den som har dömts för bidragsbrott avseende exempelvis sjukpenning därför att han eller hon oriktigt utgett sig för att vara oförmögen att arbeta, kan ju faktiskt ha blivit sjuk för ett eventuellt beslut om bidragsspärr. Enbart det förhållandet att någon då beslutet om bidragsspärr är aktuellt har en långvarig sjukdom som medfört att denne inte har förmåga att förvärvsarbeta föranleder dock inte att undantag från en bidragsspärr avseende sjukpenning ska meddelas. För att undantag med stöd av bestäm- melsen i andra stycket ska vara aktuellt bör det krävas något mer, t.ex. att den enskildes hälsotillstånd riskerar att förvärras om för- månen inte betalas ut. I sammanhanget bör det påminnas om den grundläggande förutsättningen att spärren ska vara uppenbart oskälig gäller även i ett sådant fall. Det förhållandet att en bidrags- spärr inte åläggs därför att det skulle vara uppenbart oskäligt medför å andra sidan inte att rätt till förmånen föreligger. Den frågan måste givetvis bedömas med utgångspunkt från de regler som gäller för förmånen i fråga. Beträffande handläggningen av ärenden hos myndigheten enligt förevarande paragraf kan följande anföras. När en förvaltnings- myndighet får in en underrättelse om att någon har dömts för ett bidragsbrott eller att strafföreläggande har godkänts avseende ett sådant brott måste myndigheten först pröva om underrättelsen ger anledning att meddela en bidragsspärr. När det gäller sådana omständigheter som har betydelse för prövningen av om grundförutsättningarna för en bidragsspärr föreligger – se kapitel 16 – bör myndigheten i allmänhet kunna hämta ledning från domen i brottmålet eller det strafföreläggande som godkänts. Om myndigheten finner att sådana förutsättningar finns bör den dömde underrättas om att ett ärende om bidragsspärr har initierats och beredas tillfälle att yttra sig. Om å andra sidan myndigheten finner att omständigheterna inte är sådana att en bidragsspärr är aktuell, t.ex. därför att lagföringen avser ett enstaka bagatellartat brott, bör ärendet om bidragsspärr kunna avgöras utan föregående kommunikation med den enskilde, se 17 § förvaltnings- lagen. Om det framkommer omständigheter som tyder på att det kan finnas skäl att inte meddela en bidragsspärr, trots att grundförut- sättningarna föreligger, ska myndigheten utreda dessa förhållanden inom ramen för sitt allmänna utredningsansvar. Någon lagbestäm- melse om hur långt detta utredningsansvar sträcker sig finns inte. Allmänt brukar sägas att en myndighets utredningsansvar sträcker sig längre när det, som i förevarande fall, är myndigheten som tar initiativ till ett ingripande mot en enskild än när det är den enskilde som har anhängiggjort ärendet.1 Det ligger emellertid i sakens natur att det får ankomma på de enskilde att påtala att det finns omständigheter som kan utgöra skäl att medge undantag från bidragsspärren. Denne får också vara beredd på att föra fram sådan bevisning som kan behövas till stöd för de uppgifter som han eller hon lämnat om detta. I myndighetens serviceskyldighet ligger dock 1 , Förvaltningslagen med kommentarer, 2:a uppl., s. 75. att vägleda den enskilde om vilka uppgifter eller handlingar som kan behövas för ändamålet.2 Enligt bestämmelsen, som behandlas i kapitel 22, ska ett beslut om bidragsspärr grundas på en dom som har vunnit laga kraft eller ett godkänt strafföreläggande. Innebörden av bestämmelsen är att myndigheten inte ska göra en självständig prövning av skuldfrågan. I paragrafen finns bestämmelser om spärrtidens längd. Bestäm- melsen behandlas i kapitel 18. Som huvudregel gäller att spärrtiden ska bestämmas till . Om särskilda skäl föreligger får dock en avvikelse göras från den normala spärrtiden. Spärrtiden kan därvid bli antingen kortare eller längre än . Den ska dock alltid bestämmas inom intervallet till . Vid bedömningen av om särskilda skäl föreligger att avvika från den normala spärrtiden ska omständigheter av försvårande eller förmildrande natur hänförliga till den brottsliga gärningen eller de brottsliga gärningarna beaktas. Omständigheter hänförliga till den enskildes personliga förhållanden ska däremot inte påverka spärr- tidens längd. Som ett exempel på sådana försvårande omständigheter som talar för en längre spärrtid än kan nämnas att någon har visat sär- skild illojalitet mot ett förmånssystem genom att använda falska handlingar eller grundat sin ansökan på helt falska uppgifter. Det kan vara fallet om någon har uppburit ersättning för inkomstbort- fall som denne har arbetat. Den övre delen av intervallet bör endast användas för sådana brott som avsett betydande belopp eller pågått och sådana gärningar som ingått i en brottslighet som utövats systematiskt eller i stor omfattning. Förmildrande omständigheter, dvs. sådana omständigheter som talar för en kortare spärrtid än , kan vara att det varit fråga om ett vårdslöst bidragsbrott, om inte omständigheterna vid brottet av något annat skäl är särskilt graverande. 2 , Förvaltningslagen med kommentarer, 2:a uppl., s. 68 f. Enligt bestämmelsen, som behandlas i kapitel 22, ska ett beslut om bidragsspärr gälla . Det innebär att spärrtiden beräknas från och med den dag myndigheten beslutat om bidragsspärren. Om den enskilde vill överklaga beslutet, kan denne dock om han eller hon vill förhindra att spärren börjar gälla innan beslutet vunnit laga kraft, begära inhibition av beslutet enligt 28 § förvaltningsprocess- lagen (1971:291). I paragrafen finns en preskriptionsliknande bestämmelse. Bestäm- melsen behandlas i kapitel 16. En bidragsspärr får enligt vad som anges där inte beslutas senare än från det att domen i ansvarsdelen vunnit laga kraft eller från det att ett strafföreläggande godkänts. Enligt bestämmelsen ska en myndighet kunna besluta att en bidragsspärr ska upphävas om nya omständigheter inträffat eller blivit kända sedan beslutet om bidragsspärr fattades. Bestämmelsen behandlas i kapitel 22. Det är endast sådana omständigheter som, om de förelegat eller varit kända då beslutet om bidragsspärr fattades, hade kunnat utgöra skäl för undantag med stöd av 4 § andra stycket som avses med bestämmelsen. Innebörden av sistnämnda bestämmelse be- handlas i kapitel 17 och författningskommentaren till 4 §. Ett beslut om bidragsspärr kan upphävas om nya omständig- heter inträffat som rör den enskildes sociala eller ekonomiska situa- tion. Som nämnts i kapitel 17 kan denne t.ex. ha fått barn. Även sådana omständigheter som i och för sig har förelegat vid besluts- tillfället, men som då inte hade kommit till myndighetens känne- dom ska kunna föranleda att spärren upphävs. Möjligheten att upp- häva en bidragsspärr finns alltså oavsett vad som är orsaken till att myndigheten inte tidigare fått kännedom om förhållandet som motiverar upphävandet. Det ligger i sakens natur att det ofta är den enskilde som gör myndigheten uppmärksam på att det kan finnas skäl att besluta att spärren ska upphöra. Även myndigheten kan dock initiera ett ärende enligt paragrafen, om den finner att det finns anledning till det. I paragrafen anges hur beslut om bidragsspärr ska överklagas. Bestämmelsen behandlas i kapitel 22. Beslut om bidragsspärr får överklagas hos allmän förvaltnings- domstol. Detta innebär att de särskilda bestämmelser om överkla- gande som finns i andra författningar som reglerar sådana ekono- miska förmåner som kan bli föremål för en bidragsspärr inte ska tillämpas. Bestämmelserna i t.ex. 20 kap. 10 och 13 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring ska alltså inte tillämpas i ärenden om bidrags- spärr. 27.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 3 kap. 17 § I paragrafen finns bestämmelser om att får besluta att sjukpenning ska dras in eller sättas ned i vissa fall. Bestämmelsen i första stycket b har tagits bort. Ändringen behand- las i kapitel 24. Den nu upphävda bestämmelsen i första stycket b innebar att kunde besluta att dra in eller sätta ned sjuk- penning om någon åsidosatt sin skyldighet enligt lag att anmäla vissa ändrade förhållanden. Bestämmelsen gällde också beträffande föräldrapenningförmåner (jfr tidigare lydelse av 4 kap. 18 § lagen om allmän försäkring, AFL), arbetsskadeersättning (jfr 6 kap. 7 § lagen [1976:380] om arbetsskadeersättning) och smittbärarpenning (jfr 9 § lagen [1989:225] om ersättning till smittbärare). Möjligheten att dra in eller sätta ner förmånsbeloppet har ersatts av en möjlighet att besluta om bidragsspärr enligt lagen om bidragsspärr. Lagändringen innebär en begränsning av det sanktio- nerade området till sådana fall av underlåtenhet att anmäla ändrade förhållanden som föranlett att den enskilde dömts för bidragsbrott. En annan begränsning av det sanktionerade området i förhållande till vad som gällde tidigare är att ett beslut om bidragsspärr förut- sätter att den enskildes underlåtenhet att anmäla ändrade förhål- landen har skett uppsåtligen eller av grov vårdslöshet. Enligt den nu upphävda bestämmelsen var det alltså inte en förutsättning för tillämpningen att brott ansetts föreligga eller anmälningsplikten åsidosatts uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Möjligheten att sätta ned sjukpenning eller annan ersättning i stället för att helt dra in den har inte någon motsvarighet i den nya sanktionen. 4 kap. 18 § I paragrafen finns bestämmelser som bl.a. innebär att föräldra- penningförmåner får dras in eller sättas ned i vissa fall. I bestäm- melsen har en hänvisning till 3 kap. 17 § första stycket b tagits bort. Ändringen behandlas i kapitel 24 och i författningskommentaren till sistnämnda paragraf. Bestämmelserna i andra och tredje styckena har endast ändrats språkligt. 16 kap. 8 § I paragrafen finns bestämmelser om att den som uppbär sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning är skyldig att anmäla vissa ändra förhållanden. Andra stycket i paragrafen har tagits bort. Ändringen behandlas i kapitel 24. Den nu upphävda bestämmelsen i andra stycket innebar att kunde besluta att sjukersättning eller aktivitets- ersättning skulle dras in eller tills vidare om någon underlät att anmäla sådana ändrade förhållanden som avsågs med anmälningsskyldigheten i första stycket. Denna sanktionsform har ersatts av en bidragsspärr enligt lagen om bidragsspärr. Se också vad som anförts i kommentaren till 3 kap. 17 §. 20 kap. 3 § I paragrafen finns bestämmelser om att får dra in eller sätta ned sjukpenning, föräldrapenningsförmåner, sjuk- ersättning och aktivitetsersättning i vissa fall. Bestämmelsen i första stycket d har tagits bort. Ändringen behandlas i kapitel 24. Den nu upphävda bestämmelsen innebar att fick besluta att dra in eller sätta ned en förmån om någon medvetet eller av grov vårdslöshet lämnat oriktig eller vilseledande uppgift av betydelse för rätten till ersättning. Denna sanktionsform har ersatts av en bidragsspärr enligt lagen om bidragsspärr. Bidragsspärren avser i huvudsak samma förfaranden som tidigare sanktionerades enligt den nu upphävda bestämmelsen. De nya bestämmelserna i lagen om bidragsspärr skiljer sig dock från den nu upphävda bestämmelsen på det sättet att bidragsspärren förutsätter att någon har blivit dömd för ett bidragsbrott. 22 kap. 16 § I paragrafen finns bestämmelser om att rehabiliteringsersättning får dras in eller sättas ned i vissa fall. Det första stycket i paragrafen har tagits bort. En ändring har också införts i det tidigare andra stycket. Ändringarna behandlas i kapitel 24. Den nu upphävda bestämmelsen i första stycket innebar att fick besluta att dra in eller sätta ned rehabilite- ringsersättning om en försäkrad underlät att anmäla ändrade för- hållanden av betydelse för rätten till ersättning. Sanktionsformen har ersatts av en bidragsspärr enligt lagen om bidragsspärr, se vidare kommentaren till 3 kap. 17 §. Ändringen i andra stycket är en följd av att första stycket har upphävts. 27.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten I paragrafen finns bestämmelser om behandling av sådana person- uppgifter som avses i 21 § personuppgiftslagen (1998:204), bl.a. uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott och domar i brottmål. Ett nytt, andra stycke, har införts i paragrafen. Den nya bestämmelsen behandlas i kapitel 23. Som framgår av kapitel 23 har det inte tidigare varit tillåtet att behandla uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott och domar i brottmål i den arbetsmarknadspolitiska databasen. En behandling av sådana uppgifter har dock varit tillåten. Genom införandet av den nya bestämmelsen i andra stycket blir det nu tillåtet att behandla sådana uppgifter som kan vara nödvändiga dels i ärenden om bidragsspärr, dels i efterkommande ärenden om rätt till nya förmåner. Bestämmelsen möjliggör också för att behandla sådana uppgifter om det behövs för myndighetens uppföljning och utvärdering av myndighetens beslut om bidragsspärr. Som framgår av kapitel 23 har bestämmelsen av integritets- hänsyn begränsats till att avse uppgifter om brott enligt bidrags- brottslagen och domar avseende sådana brott. Med uppgift om brott enligt bidragsbrottslagen och domar avseende sådant brott avses även beslut om bidragsspärr. Sådana uppgifter som får behandlas med stöd av andra stycket är uppgift om att någon har dömts för ett bidragsbrott, brottsrubrice- ring, tidpunkten för brottet och vilken förmån brottet avsett. Vidare får i den arbetsmarknadspolitiska databasen behandlas upp- gift om beslut om en bidragsspärr, vem beslutet avser, vilken för- mån spärren avser och spärrtiden. I paragrafen finns bestämmelser som begränsar Arbetsförmed- lingens möjligheter att använda vissa känsliga uppgifter som sök- begrepp i den arbetsmarkandspolitiska databasen. En ny bestäm- melse har lagts till i första stycket. Ändringen i paragrafen behand- las i kapitel 23. Enligt den nya bestämmelsen får uppgift om lagöverträdelser som innefattar bidragsbrott och domar avseende sådant brott användas som sökbegrepp i den arbetsmarknadspolitiska databasen. Ändringen möjliggör för Arbetsförmedlingen att söka på be- greppet bidragsspärr i den arbetsmarknadspolitiska databasen, om det behövs för att myndigheten ska kunna följa upp och utvär- dera handläggningen av ärenden enligt lagen om bidragsspärr, se kapitel 23. 27.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:763) om behandling av personuppgifter inom socialförsäkringens administration I paragrafen finns bestämmelser om sökning på vissa begrepp i socialförsäkringsdatabasen. Ändringen behandlas i kapitel 23. I 24 § lagen om behandling av personuppgifter inom socialför- säkringens administration finns ett generellt förbud mot att använda bl.a. sådana uppgifter om lagöverträdelser m.m. som avses i 21 § personuppgiftslagen (1998:204) som sökbegrepp i socialför- säkringsdatabasen. I förevarande paragraf anges vissa begränsningar i detta förbud. Ändringen i paragrafen möjliggör för regeringen att föreskriva att och får söka på uppgifter som rör brott enligt bidragsbrottslagen i socialförsäk- ringsdatabasen. Med sådana uppgifter avses även beslut om bidrags- spärr enligt den föreslagna lagen om bidragsspärr. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare ska överväga om det är lämpligt att införa en ny konsekvens av brott enligt bidragsbrottslagen (2007:612), i fort- sättningen benämnd bidragsspärr. Innebörden av en sådan ytter- ligare konsekvens är att den som befunnits skyldig till bidragsbrott inte ska ha rätt att få en förmån från välfärds- systemen. Om utredaren finner att en bidragsspärr bör införas, ska utre- daren överväga om en reglering om bidragsspärr bör införas i exempelvis bidragsbrottslagen eller om det är mer ändamålsenligt att införa spärrmöjligheten i de författningar som reglerar de enskilda förmånerna. En bidragsspärr ska enbart gälla i det eller de förmånsslag i vil- ket brott är begånget. Ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:543) ska inte omfattas av en reglering.