sou · GVB380 · 2008-01-01 00:00:00 — saknar Kemikalieinspektionen register över alla de nedströmsanvändare som länsstyrelserna, kommunerna och Generalläkaren förfogar över för att kunna bedriva övrig tillsyn, en tillsyn som bland annat inkluderar kemikalietillsyn enligt , Sevesolagen och lagen om explosiva och brandfarliga varor m.fl. För Försvarets del skulle en helt ny myndighet få tillsynsansvar för viktiga delar av kemikaliefrågorna, parallellt med Generalläkarens tillsyn enligt 14 kap. . Ett nytt lager med myndighetsansvar skulle alltså läggas utanpå de befintliga komplexa ansvarslagren. Följden skulle bli att verksamhetsutövarna skulle riskera få fler operativa tillsynsmyndigheter att ha kontakt med, vilket skulle påverka deras kostnader negativt. Myndigheternas kostnader för samordning skulle också öka. 7 Författningskommentar 7.1 Förslaget till lag om ändring i 2 kap. Allmänna hänsynsregler m.m. 4 § Begreppen kemisk produkt och vara som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt ersätts i 14 kap. av ämne och beredning respektive vara. Paragrafen har ändrats som en följd av den nya terminologin i 14 kap. Begreppet vara förekommer i olika sammanhang i , t.ex. i 15 kap. För att behålla kopplingen till 14 kap. införs en hänvisning till det kapitlet i paragrafen. Andra stycket gäller varor som innehåller eller har behandlats med biotekniska organismer. Där görs ingen koppling till varubegreppet i 14 kap. Ingen ändring i sak är avsedd. Ämnen, beredningar, varor och biotekniska organismer Rubriker i kapitlet I rubriken till kapitlet ersätts begreppet kemiska produkter av orden ämnen och beredningar. I rubriken införs också varor. I kapitlet införs en ny rubriknivå. Huvudrubrikerna är Tilllämpningsområde, Definitioner, Gemensamma bestämmelser och Bekämpningsmedel. Under de två sistnämnda rubrikerna finns underrubriker, som i stora drag motsvarar nuvarande rubriker. Den nya rubriksättningen beror på att det har gjorts en uppdelning av allmänna bestämmelser och de som specifikt rör bekämpningsmedel. Författningskommentar SOU 2007:80 1 § Bestämmelserna i kapitlet är tillämpliga på ämnen, beredningar, varor och biotekniska organismer. Någon ändring i tillämpningsområdet för 14 kap. är inte avsedd med skrivningen. Eftersom begreppet vara definieras i 2 § är orden som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt i nuvarande 14 kap. 1 § inte längre nödvändiga. Bemyndigandet till regeringen att meddela föreskrifter om varor återfinns i 13 §. I paragrafen sägs att bestämmelserna gäller utöver de särskilda föreskrifter som har utfärdats inom EU. Skrivningen syftar till att upplysa om att det finns ett antal EG-förordningar på kemikalieområdet. Utöver Reach finns bestämmelser som berör kemikaliehantering i förordning (EG) nr 648/2004 om tvätt och rengöringsmedel, förordning (EG) nr 304/2003 om export och import av farliga kemikalier, förordning (EG) nr 2037/2000 om ämnen som bryter ned ozonskiktet och förordning (EG) nr 842/2006 om fluorerade växthusgaser. Här kan också nämnas förslaget till EGförordningen om klassificering, förpackning och märkning samt förslaget till EG-förordning om växtskyddsmedel, vilka kommer att träda i kraft . Det är enligt vår mening inte lämpligt att inkludera hänvisningar till samtliga nu gällande förordningar på EG-området, eftersom en sådan hän visning snabbt blir inaktuell. Reach intar naturligtvis i kraft av sin omfattning en särställning på kemikalieområdet. Vi menar dock att det inte är lämpligt att enbart hänvisa till Reach eftersom detta skapar osäkerhet om vad som gäller beträffande övriga EG-förordningar på kemikalieområdet. Vidare finns viktiga EG-förordningar på andra områden inom balkens tillämpningsområde, exempelvis den s.k. CITES-förordningen (EG nr 338/97). Denna förordning innebär en omfattande reglering av skyddet för djur- och växtarter. Bestämmelserna i 8 kap. om skydd för djur- och växtarter har uteslutande utformats som bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela vissa föreskrifter. Något omnämnande av CITES-förordningen sker inte i kapitlet. 2 § Begreppen ämne, beredning och vara har i 14 kap. samma betydelse som i Reach (artikel 3.1, 2 och 3), se avsnitt 3.3. Med vara avses enligt Reach ett föremål som under produktionen får en särskild form, yta eller design, vilken i större 318 SOU 2007:80 Författningskommentar utsträckning än dess kemiska sammansättning bestämmer dess funktion. Begreppet vara används även utanför 14 kap., se bl.a. 15 kap. 4 och 7 §§ och i 29 kap. 2 b §. I dessa sammanhang har begreppet en annan innebörd. Reach varubegrepp ska därför endast gälla i frågor som avser 14 kap. 4, 5 och 7 §§ Ändringarna följer av den nya terminologin i kapitlet. Ingen ändring i sak är avsedd. 8 § Paragrafen är ny men motsvarar 14 kap. 23 § andra stycket. I bestämmelsen åläggs den som tillverkar eller släpper ut ett ämne, en beredning eller en bioteknisk organism att underrätta den myndighet som regeringen bestämmer om det kommer fram nya uppgifter om att ämnet eller beredningen kan ha CMR-egenskaper som kan antas påverka klassificeringen eller märkningen av ämnet eller beredningen. En sådan skyldighet finns visserligen i artikel 113 i Reach. Den bestämmelsen börjar emellertid inte att gälla förrän (jfr artikel 116). Intill dess att artikel 113 i Reach, eller motsvarande bestämmelse i den föreslagna EG-förordningen om klassificering och märkning börjar gälla, bör skyldigheten att underrätta om nya uppgifter om CMR-egenskaper finnas kvar i 14 kap. 9 § Paragrafen är ny och innehåller bemyndiganden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att ifråga om hantering, införsel och utförsel av ämnen meddela föreskrifter om produktinformation och uppgiftsskyldighet. Bestämmelserna motsvarar i stora delar innehållet i 14 kap. 7 och 9 §§. Uppgifter om miljö- och hälsorisker kan begäras av den som hanterar eller för in till eller ut ur ett ämne, en beredning eller en bioteknisk organism. När det gäller icke-isolerade intermediärer och biotekniska organismer är utrymmet för att meddela föreskrifter om uppgiftsskyldighet inte begränsat av Reach. I fråga om ämnen och beredningar i övrigt begränsas möjligheten att begära in uppgifter om ämnens miljö- och hälsorisker av bestämmelserna i om registrering och utvärdering. Bemyndigandet torde främst kunna användas för att föreskriva en skyldighet att lämna uppgifter om hantering av ämnen i vissa geografiska om319 Författningskommentar SOU 2007:80 råden, exempelvis i fråga om hantering av farliga ämnen i närheten av känsliga vattendrag. 10 § Paragrafen är ny men motsvarar delvis innehållet i 24 § första stycket. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter rörande försiktighetsmått enligt vissa bestämmelser i 2 kap. samt sådana föreskrifter som behövs till följd av medlemskap i . Ett motsvarande bemyndigande finns i 14 kap. 24 § första stycket. Det kan vara fråga om sådana föreskrifter som behövs för att ska kunna genomföra kosmetikadirektivet i svensk rätt, exempelvis i fråga om miljö och hälsoutredningar. 11 § Paragrafen motsvarar i stora drag nuvarande 12 § och 24 andra stycket. I första stycket finns ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om auktorisation för den som yrkesmässigt överlåter eller på annat sätt hanterar särskilt farliga ämnen, beredningar eller biotekniska organismer. Möjlighet att meddela föreskrifter om import av särskilt farliga ämnen och beredningar från länder utanför EU har emellertid tagits bort (se avsnitt 3.3). För att klargöra att det är fråga om en lämplighetsbedömning sägs i bestämmelsen uttryckligen att föreskrifterna ska avse auktorisation av den som överlåter eller på annat sätt hanterar sådana farliga ämnen, beredningar och biotekniska organismer. Den prövning som görs bör begränsas till sökandens personliga lämplighet och försiktighetsmått på den aktuella platsen, i annat fall finns en risk att prövningen kommer i konflikt med reglerna i Reach. För att ytterligare markera att prövning inte är en tillståndsprövning i den bemärkelse ordet har i Reach har ordet tillstånd ersatts av auktorisation. I andra stycket finns ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om krav på tillstånd eller godkännande även i andra fall än de som avses i paragrafens första stycke, i 18-20 §§ samt i 26 §. Här är det alltså inte, till skillnad från vad som gäller enligt första stycket, fråga om en lämplighetsprövning av den som hanterar ett ämne, en beredning eller en bioteknisk organism. Godkännandet kan avse hanteringen som sådan. Om godkännande eller tillstånd krävs kan tillstånds320 SOU 2007:80 Författningskommentar myndigheten också föreskriva villkor som direkt tar sikte på att förebygga skador enligt punkten 2 i bestämmelsen. Utrymmet för att tillämpa 11 § andra stycket 1 ifråga om ämnen, beredningar och varor är begränsat. Bestämmelsen torde i första hand kunna tillämpas på sådana ämnen och användningar som faller utanför tillämpningsområdet för Reach och som inte heller omfattas av annan harmoniserande EG-lagstiftning, exempelvis icke-isolerade intermediärer. Bestämmelsen kan också tillämpas ifråga om sådan hantering som faller utanför Reach, exempelvis transport. Om det finns förutsättningar enligt 13 § torde bemyndigandet också kunna användas för att ställa krav på tillstånd i fråga om vissa varor där hanteringen innebär särskilda hälso- och miljörisker. Det kan t.ex. vara fråga om att genom tillståndsprövning ställa nödvändiga krav på utformningen av vissa konsumentvaror för att dessa inte ska innebära hälsorisker vid användning. 12 § Paragrafen motsvarar 14 kap. 25 § i nuvarande lydelse. Med stöd av bestämmelsen kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ingripa med ett generellt förbud att hantera eller att föra in eller ut ur ett ämne, en beredning eller en bioteknisk organism. Utrymmet för att utnyttja bemyndigandet för att införa begränsningar i fråga om ämnen och beredningar kommer att närmare diskuteras i slutbetänkandet. 13 § Paragrafen är ny och innehåller ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela vissa föreskrifter om varor som på grund av sitt innehåll av ett ämne eller en beredning kan befaras medföra skador på människor eller miljön eller andra intressen som skyddas genom balken. Bemyndigandet är alltså avgränsat till varornas innehåll av ett ämne eller en beredning och kan således inte användas för att meddela föreskrifter som avser risker som är knutna till andra egenskaper hos varorna. Föreskrifterna får avse sådana frågor som behandlas i 912 §§. Andra stycket kan utnyttjas för att meddela föreskrifter om ett produktregister för sådana varor. Författningskommentar SOU 2007:80 14 § Paragrafen är ny. Artikel 2.3 i Reach innehåller en bestämmelse som möjliggör för medlemsstaterna att i särskilda fall tillåta undantag från förordningen för vissa ämnen när det är nödvändigt på grund av försvarsintressen. I 14 § lämnas ett bemyndigande för regeringen att i särskilda fall besluta om sådana undantag. 15–17 §§ I 15–17 §§ finns bestämmelser om marknadsföring av farliga ämnen och beredningar. Paragraferna ersätter de nuvarande 8 a, b och c §§. Innehållet har inte ändrats. 18 § Paragrafen ersätter nuvarande 21 §. Innehållet har inte ändrats. 19 och 20 §§ Paragraferna ersätter nuvarande 13 och 14 §§. Innehållet har inte ändrats. 21–24 §§ Paragraferna ersätter nuvarande 17–20 §§. Innehållet har inte ändrats. 25 § Första stycket i paragrafen motsvarar till viss del innehållet i 23 § första stycket i dess nuvarande lydelse. Bestämmelsen är dock begränsad till att bara omfatta bekämpningsmedel. Skyldighet att underrätta om skadliga verkningar när det gäller ämnen och beredningar följer bl.a. av artikel 12 och 22 i Reach. Bestämmelsen omfattar inte heller biotekniska organismer annat än i de fall sådana organismer ingår i biologiska bekämpningsmedel. 26 § Innehållet i paragrafen motsvarar innehållet i 15 § i dess nuvarande lydelse. Ingen ändring i sak har skett. 27 § Innehållet i paragrafen motsvarar 16 § i dess nuvarande lydelse. Ingen ändring i sak har skett. SOU 2007:80 Författningskommentar 28 § Paragrafen är ny och motsvarar innehållet i 24 § första stycket såvitt gäller bekämpningsmedel. Domstolarna 2 § Miljödomstol är behörig domstol i mål som rör kostnadsdelning för tillgängliga undersökningar (se avsnitt 3.9). Sammansättningen i miljödomstolen underlättar domstolens ställningstaganden kring vissa frågor som kan komma upp under prövningen av målet, exempelvis vilken information som behövs för registrering och vad som är en relevant undersökning. 2 a § Paragrafen är ny och kommenteras i avsnitt 3.9. Mål om kostnadsdelning för tillgängliga undersökningar kan komma att involvera flera registranter, vilka kan ha säte i olika medlemsstater. I sådana fall kan det vara lämpligt att käromålen handläggs gemensamt för att kostnaderna ska fördelas på ett likvärdigt sett dem emellan. Detta möjliggörs genom I-förordningen (artikel 6). Där sägs att talan mot den som har hemvist i en medlemsstat kan, om han är en av flera svaranden och om vissa förutsättningar är uppfyllda, väckas vid en domstol där någon av svarandena har sitt hemvist. Talan mot flera svaranden hemmahörande i olika medlemsstater kan således komma att väckas vid en miljödomstol där någon av svarandena har sitt hemvist. Genom paragrafen erbjuds Miljödomstolen i som ett konkurrerande forum i sådana mål. Detta ger käranden en möjlighet att välja en domstol där – om det blir fråga om muntlig förhandling – parterna med lätthet kan inställa sig och det finns god tillgång till tolkar. Förfarandet vid miljödomstolarna i ansökningsmål 25 § Genom den föreslagna ändringen ersätts kemiska produkter i punkten 7 av ämnen och beredningar i enlighet med den nya terminologin i 14 kap. 323 Författningskommentar SOU 2007:80 26 kap. Tillsyn 3 § Genom den föreslagna ändringen ersätts kemiska produkter i paragrafens tredje stycke av ämnen och beredningar i enlighet med den nya terminologin i 14 kap. 29 kap. Straffbestämmelser och förverkande 3 § och 3 a § Terminologin i paragraferna anpassas till de nya begreppen i 14 kap. Eftersom varubegreppets innebörd kan variera i olika sammanhang i införs en hänvisning till 14 kap. i bestämmelsen. 3 b § Paragrafen är ny och kommenteras i avsnitt 5.4. Första stycket 1. Den straffbara gärningen i 29 kap. 3 b § 1 består i tillverkning eller utsläppande på marknaden utan att en registreringsanmälan har lämnats in. Bestämmelsen omfattar inte de fall där kemikaliemyndigheten har vägrat att registrera ett ämne på grund av att registreringsanmälan är ofullständig. Dessa fall kommer att vara kända för tillsynsmyndigheten vilket möjliggör en effektiv tillsyn. En straffsanktionering är därför inte nödvändig. Straffbarheten är kopplad till tillverkning eller import av ett ämne, en beredning eller en vara utan att en registreringsanmälan har lämnats in. Det straffbara området begränsas därigenom till de fall där registreringspliktiga tillverkare eller importörer av ämnen, som sådana eller ingående i beredningar eller i varor, inte fullgör sina skyldigheter enligt artikel 5. Nedströmsanvändare och distributörer som på marknaden släpper ut ett registreringspliktigt ämne som inte har registrerats begår alltså inte ett brott mot 29 kap. 3 b §. Såsom har redogjorts för i avsnitt 5 är det oklart om, och i vilken utsträckning, artikel 5 innebär ett förbud för dessa aktörer att släppa ut ett oregistrerat ämne på marknaden. Skulle det visa sig att så är fallet kan tillsynsmyndigheterna exempelvis meddela förbud vid vite att släppa ut ämnet på marknaden. Artikel 5 hänvisar bl.a. till artikel 21. I den artikeln finns bestämmelser om när en registrant får börja eller fortsätta att tillverka eller importera ett ämne eller en vara efter det att en registreringsanmälan har lämnats in. Bestämmelserna innebär normalt 324 SOU 2007:80 Författningskommentar inga tolkningssvårigheter när det gäller icke-infasningsämnen. För infasningsämnen är det emellertid svårt att avgöra när en registrant får fortsätta att tillverka eller importera ämnet eller varan. Artikel 21.3 synes innebära att det först är när den tidsfrist, som anges i punkterna 1 och 2, har löpt ut som registranten får tillverka eller importera ett ämne eller en vara. Detta skulle innebära att tillverkning eller import måste upphöra under de tidsfrister som där anges. Sannolikt innebär artikel 21 jämförd med artikel 23 att en registrant som lämnar in sin registreringsanmälan mer än före den aktuella tidpunkten i artikel 23 kan fortsätta att bedriva tillverkning eller import anmälan behandlas av Echa, eftersom artikel 5 under den tiden ännu inte har börjat gälla för registranten. Första stycket 2. Straffbestämmelsen omfattar lämnande av oriktiga uppgifter i registreringsanmälan eller i samband med en sådan komplettering av registreringsanmälan som kan bli följden av Echas granskning enligt artiklarna 40 eller 41 (punkten 2). Även underlåtenhet att uppdatera registreringsanmälan omfattas av straff. Med oriktiga uppgifter avses inte bara felaktiga uppgifter utan även ofullständiga uppgifter. Det är inte alla fall av lämnande av oriktiga uppgifter eller underlåten uppdatering som faller inom det straffbara området utan endast sådana uppgifter som har eller kan ha betydelse för en myndighets utvärdering av ämnet eller myndighets eller enskilds bedömning av lämpliga riskhanteringsåtgärder. Inom det straffbara området faller dels uppgifter som kan vara av betydelse för bedömningen av om ämnet överhuvudtaget ska bli föremål för ämnesutvärdering, dels uppgifter som kan vara av betydelse för myndighets ställningstagande under själva utvärderingsprocessen. Även oriktiga uppgifter i registreringsunderlaget vilka har eller kan ha betydelse för riskbedömningen under en tillståndsprövning omfattas av straff enligt bestämmelsen. Oriktiga uppgifter i tillståndsansökan omfattas dock av 29 kap. 5 §. Därutöver omfattas exempelvis oriktiga uppgifter i kemikaliesäkerhetsrapporten, vilka kan ha betydelse för tillsynsmyndighets bedömningar av om de riskhanteringsåtgärder som vidtas av registranten är lämpliga. Även oriktiga uppgifter i rapportsammanfattningar kan, i den mån de kan ligga till grund för enskilds rekommendationer eller bedömningar om lämpliga riskhanteringsåtgärder falla inom det straffbara området. Författningskommentar SOU 2007:80 Skrivningen kan ha betydelse innebär att lämnande av oriktiga uppgifter som typiskt sett är av betydelse för exempelvis utvärderingen av ett ämne blir straffbart. Det ska inte därutöver krävas att en ämnesutvärdering faktiskt har inlett eller att uppgifterna faktiskt har haft betydelse för en enskilds riskbedömning. Ett av huvudsyftena med Reach är att generera ökad information om ämnens farliga egenskaper. Ansvaret för att ta fram den informationen faller på tillverkarna och importörerna. Regelverket bygger på att dessa aktörer tar detta ansvar på allvar och genomför noggranna undersökningar samt att de lämnar in all för ämnet relevant information till kemikaliemyndigheten. Den kontroll som sker av de inlämnade uppgifterna är liten och av stickprovskaraktär. Icke desto mindre kommer samhället och enskilda att i stor utsträckning förlita sig på att den information som har lämnats är korrekt. Det är därför av mycket stor vikt att den information som lämnas är riktig och att samtliga relevanta uppgifter om ämnet har lämnats. De uppgifter som framförallt omfattas av straffbestämmelsen är uppgifter om ämnets egenskaper, om identifierad användning och vägledning för säker användning samt uppgift om klassificering och märkning. Särskilt allvarliga fall av brott mot bestämmelserna om allmän registreringsplikt ska bedömas strängt. Brott mot registreringsbestämmelserna kan få konsekvenser för hela distributionskedjor och medföra risker för betydande skador på människor och miljön, inte bara i utan även på andra håll inom EU. Det kan dessutom vara fråga om skador vars allvarliga effekter visar sig . Vid bedömningen av överträdelser av registreringsbestämmelserna i är det viktigt att komma ihåg att regelverket bygger på att registranterna lämnar korrekt och fullständig information om de ämnen som de tillverkar och importerar. Echa gör endast stickprover på inlämnande uppgifter och den andel ämnen som väljs ut för ämnesutvärdering är liten. Icke desto mindre kommer många att förlita sig på att de uppgifter som finns i Echas register är korrekta och kommer också att lägga dessa uppgifter till grund för sitt eget agerande. Som särskilt allvarliga bör bl.a. de fall bedömas som avser lämnande av oriktiga uppgifter om ett ämnes farliga egenskaper, exempelvis förtigande av att ett ämne är starkt cancerframkallande. Uppgifterna som lämnas vid registreringen kan påverka hur ämnet klassificeras. En felaktig klassificering när det gäller exempelvis 326 SOU 2007:80 Författningskommentar cancerframkallande egenskaper får omfattande konsekvenser, bl.a. medför det att de restriktioner som gäller för hanteringen av sådana ämnen på arbetsplatser inte kommer att gälla. Klassificeringen påverkar också varningsmärkning och innehåll i säkerhetsdatablad. Undanhållande av uppgifter om sådana farliga egenskaper kan medföra en stor risk för skada på människors hälsa inte bara i distributionskedjan utan även i konsumentledet. Utelämnande av sådana uppgifter kan innebära att de riskbegränsande verktygen i Reach, såsom begränsningar eller tillståndskrav, inte kommer till användning fast detta är befogat. Det är alltså mycket viktigt att registranten lämnar korrekta uppgifter om detta vid registreringen. Det finns också skäl att se särskilt allvarligt på bl.a. tillverkning eller import av ett högvolymämne utan föregående registrering. Vid registrering av sådana ämnen är kraven på kartläggning av ämnets egenskaper stränga eftersom den stora volymen anses innebära en stor exponering för ämnet i samhället. Tillverkad eller importerad mängd är därför ett av urvalskriterierna för ämnesutvärdering. När det är fråga om ett högvolymämne kan eventuella skadeverkningar till följd av ämnets användning drabba en stor krets människor eller leda till omfattande skador i miljön. Att få kunskap om sådana ämnens egenskaper är således av särskilt stor vikt för samhället. 4 § Första stycket 1. Om ett ämne har tagits upp på bilaga XIV i Reach får det bara släppas ut på marknaden eller användas om förutsättningarna i artikel 56 är uppfyllda. De ämnen som tas upp på bilaga XIV är ämnen med särskilt farliga egenskaper, främst CMR-ämnen och PBT- och vPvB-ämnen (se artikel 57). I 29 kap. 4 § j) straffbeläggs användning eller utsläppande på marknaden av ett sådant farligt ämne i strid med artikel 56. Det är alltså fråga om användning eller utsläppande på marknaden av ett tillståndspliktigt ämne efter att det s.k. solnedgångsdatumet har uppnåtts och utan att tillstånd har meddelats för användningen eller utsläppandet. Det är viktigt att notera de undantag som finns i artikel 56. Det kan finnas en rätt att använda eller släppa ut ämnet även efter det att det s.k. solnedgångsdatumet har uppnått, bl.a. om en tillståndsansökan för ämnet har lämnats in i rätt tid och om användningen av ämnet är undantaget från tillståndsplikt. Vissa användningar är också undantagna och det finns en särskilt bestämmelse om beredningar som innehåller vissa ämnen som avses i artikel 57. Om något av 327 Författningskommentar SOU 2007:80 undantagen är tillämpliga är det självfallet inte fråga om ett brott mot 29 kap. 4 § j. I 29 kap. 4 § första stycket har vissa följdändringar gjorts med anledning av ändringarna i 14 kap. I första stycket 1 har ordet auktorisation lagts till. Vidare har begreppet kemiska produkter i punkterna k) och m) har ersatts med ämnen och beredningar.