sou · GVB317 · 2008-01-01 00:00:00 — Om varken mannen eller kvin- nan är svensk medborgare eller har hemvist i , skall det dessutom prövas att var och en av dem har rätt att ingå äkten- skapet enligt lagen i en efter eget val angiven stat där han respek- tive hon antingen är medborgare eller har hemvist. Om båda begär det och det finns särskilda skäl, får dock prövningen ske med tillämpning av enbart svensk lag även i sådant fall. Vill en kvinna och en man, två kvinnor eller två män ingå äkten- skap med varandra inför en svensk myndighet, skall det prö- vas om det finns något hinder mot äktenskapet enligt svensk lag. Om ingen av dem är svensk medborgare eller har hemvist i , skall det dessutom prö- vas att var och en av dem har rätt att ingå äktenskapet enligt lagen i en efter eget val angiven stat där hon eller han antingen är medbor- gare eller har hemvist. Om båda begär det och det finns särskilda skäl, får dock prövningen ske med tillämpning av enbart svensk lag även i sådant fall. 9TP PT Senaste lydelse av lagens rubrik 1971:797. 10TP PT Senaste lydelse 2004:144. Äktenskap som ingåtts utom riket enligt främmande lag anses giltigt till formen, om det är giltigt i den stat där det ingicks. Har äktenskap ingåtts inför diplomatisk eller konsulär tjänsteman eller annan, som av främmande stat förordnats att förrätta vigsel i annan främmande stat, anses äktenskapet också giltigt till formen, om det är giltigt i den stat som meddelat förordnandet. Även i annat fall än som avses Även i annat fall än som avses i första stycket skall äktenskap i första stycket skall äktenskap som ingåtts utom riket anses gil- som ingåtts utom riket anses gil- tigt till formen, om det är giltigt tigt till formen, om det är giltigt i den eller de stater där mannen i den eller de stater där makarna och kvinnan var medborgare eller var medborgare eller hade hem- Äktenskap, som skulle vara ogiltigt på grund av formfel, kan godkännas av regeringen på an- sökan av mannen eller kvinnan eller, om någondera avlidit, av arvinge till den avlidne. Sådant godkännande får lämnas endast om synnerliga skäl föreligga. Äktenskap, som skulle vara ogiltigt på grund av formfel, kan godkännas av svensk domstol på ansökan av en av makarna eller, om någondera avlidit, av arvinge till den avlidne. Sådant godkän- nande får lämnas endast om det finns synnerliga skäl. Äktenskapsmål äro mål om äktenskapsskillnad och mål däri tvisten är, huruvida man och kvinna äro förenade i äktenskap med varandra. Äktenskapsmål är mål om äktenskapsskillnad och mål om huruvida en kvinna och en man, två kvinnor eller två män är för- enade i äktenskap med varandra. Äktenskapsmål får upptagas av Äktenskapsmål får tas upp av svensk domstol, om svensk domstol, om 1. båda makarna äro svenska 1. båda makarna är svenska PT Senaste lydelse 2004:144. PT Senaste lydelse 1976:1120. PT Senaste lydelse 1973:942. PT Senaste lydelse 1976:1120. 2.käranden är svensk med- borgare och har hemvist här i riket eller tidigare haft hemvist här sedan han fyllt , 3.käranden ej är svensk med- borgare men har hemvist här i riket , 4.svaranden har hemvist här i riket, 5.saken rör ogiltighet av vig- sel som förrättats av svensk myn- dighet, 6.i annat fall än som avses i 1–5 regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer finner skäl att talan prövas här i riket, under förutsättning att endera maken är svensk medborgare eller käran- den ej kan få sin talan prövad i den stat där han är medborgare. 2.käranden är svensk med- borgare och har hemvist här i riket eller tidigare haft hemvist här sedan hon eller han fyllt , 3.käranden ej är svensk med- borgare men har hemvist här i riket , 4.svaranden har hemvist här i riket, 5.saken rör ogiltighet av vig- sel som förrättats av svensk myn- dighet, 6.det i annat fall än som avses i1–5 finns särskilda skäl att talan prövas här i riket, under förut- sättning att endera maken är svensk medborgare eller käran- den ej kan få sin talan prövad i den stat där hon eller han är med- borgare eller har hemvist. Bestämmelser i lag eller annan författning med anknytning till äktenskap och makar skall i till- lämpliga delar gälla en i ett annat land författningsreglerad samlev- nadsform och parterna i förhållan- det om samlevnadsformen har i huvudsak samma rättsverkningar som ett äktenskap i det landet. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap Härigenom föreskrivs att i förordningen (1931:429) om vissa inter- nationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och för- mynderskap skall införas en ny paragraf, 23 §, av följande lydelse. Denna förordning gäller inte för äktenskap som ingås mellan två kvinnor eller mellan två män. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:305) om rätt att förrätta vigsel inom andra trossamfund än dels att rubriken till lagen skall ha följande lydelse, dels att 1§ skall ha följande lydelse. Lag (1993:305) om rätt att för- Lag (1993:305) om rätt att för- rätta vigsel inom andra tros- rätta vigsel inom trossamfund Ett trossamfund kan ges till- kyrkan kan ges tillstånd att för- stånd att förrätta vigsel, om sam- rätta vigsel, om samfundets verk- fundets verksamhet är varaktig samhet är varaktig och samfun- och samfundet har en sådan orga- det har en sådan organisation att nisation att det på goda grunder det på goda grunder kan antas att bestämmelser om vigsel och där- om vigsel och därmed samman- hängande åtgärder kommer att kommer att iakttas. Har tillstånd givits, får givits, får vigsel inom samfundet vigsel inom samfundet förrättas förrättas av den som förordnats av den som förordnats enligt 2 § enligt 2 § att vara vigselförrättare. att vara vigselförrättare. Frågor om tillstånd enligt första stycket prövas av Kammar- kollegiet efter ansökan av samfundet. Ett tillstånd gäller tills vidare. 1.Denna lag träder i kraft . 2.De nya reglerna om förordnande om vigselbehörighet gäller inte präster i som vid ikraftträdandet var vigselbehö- riga enligt äldre bestämmelser, under förutsättning att de har an- mälts till Kammarkollegiet senast efter ikraftträdandet och att har sökt och beviljats tillstånd att förrätta vigsel. lag om ändring i sambolagen (2003:376) Härigenom föreskrivs att 1 § sambolagen (2003:376) skall ha följande lydelse. Med sambor avses två personer som stadigvarande bor tillsam- mans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll. När det i en lag eller annan författning talas om sambor eller per- soner som bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden eller används liknande uttryck, avses därmed sambor enligt första stycket. Denna lag gäller endast sådana samboförhållanden där ingen av samborna är gift. Lagen gäller sambornas gemensamma bostad och bohag. Av lagen (1994:1117) om regi- strerat partnerskap följer att vad som i denna lag sägs om äktenskap gäller också registrerat partnerskap. Denna lag träder i kraft . 15TP PT Senaste lydelse 2005:454. lag om ändring i försäkringsavtalslagen (2005:104) Härigenom föreskrivs att 14 kap. 6 § försäkringsavtalslagen (2005:104) skall ha följande lydelse. Har försäkringstagaren till en försäkring som gäller på hans liv eller hälsa utan att namnge för- månstagaren använt någon av nedan angivna beteckningar, an- ses detta innebära följande: make: den som är gift med försäkringstagaren när förordnan- det tillämpas; om det pågår mål om äktenskapsskillnad mellan makarna, gäller inte förordnan- det, registrerad partner: den som är registrerad partner med för- säkringstagaren när förordnandet tillämpas; om det pågår mål om upplösning av partnerskapet, gäller inte förordnandet, sambo: den som är sambo med försäkringstagaren när förord- nandet tillämpas, barn: försäkringstagarens bröstarvingar, med fördelning av försäkringen efter vad som gäller i fråga om arvsrätt efter försäkringstagaren, make och barn: försäkrings- tagarens make är förmånstagare till halva försäkringen och hans bröstarvingar till återstoden; om Har försäkringstagaren till en försäkring som gäller på hans liv eller hälsa utan att namnge för- månstagaren använt någon av nedan angivna beteckningar, an- ses detta innebära följande: make: den som är gift med försäkringstagaren när förordnan- det tillämpas; om det pågår mål om äktenskapsskillnad mellan makarna, gäller inte förordnan- det, sambo: den som är sambo med försäkringstagaren när förord- nandet tillämpas, barn: försäkringstagarens bröstarvingar, med fördelning av försäkringen efter vad som gäller i fråga om arvsrätt efter försäkringstagaren, make och barn: försäkrings- tagarens make är förmånstagare till halva försäkringen och hans bröstarvingar till återstoden; om försäkringstagaren efterlämnar bara make eller bara bröst- arvingar, tillfaller hela försäk- ringen maken eller bröstarving- arna, arvingar: de som har arvsrätt efter försäkringstagaren, med för- delning av försäkringen efter vad som gäller för arvsrätten. försäkringstagaren efterlämnar bara make eller bara bröst- arvingar, tillfaller hela försäk- ringen maken eller bröstarving- arna, arvingar: de som har arvsrätt efter försäkringstagaren, med för- delning av försäkringen efter vad som gäller för arvsrätten. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § och 7 kap. 1 § lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. skall ha följande lydelse. Insemination får utföras endast om kvinnan är gift eller sambo. För inseminationen krävs skriftligt samtycke av maken eller sam- bon. Av lagen (1994:1117) om regi- strerat partnerskap följer att vad som i detta kapitel sägs om make också gäller registrerad partner. I detta kapitel finns bestämmelser om 1.befruktning av en kvinnas ägg utanför hennes kropp, och 2.införande av ett befruktat ägg i en kvinnas kropp. Av lagen (1994:1117) om regi- strerat partnerskap följer att vad som i detta kapitel sägs om make också gäller registrerad partner. Denna lag träder i kraft . 1Uppdraget och dess genomförande Med biträde av två referensgrupper har jag som särskild utredare haft till uppgift att se över ett antal frågeställningar rörande äkten- skap och registrerat partnerskap och föreslå de författningsändringar som bedöms vara behövliga. En huvudfråga har varit om par med samma kön bör kunna ingå äktenskap. Enligt direktiven (dir. 2005:6, se bilaga 1) skall det göras en grundlig analys av frågan och samtliga skäl som talar för och emot äktenskap för par med samma kön skall redovisas. Om slutsatsen blir att sådana äktenskap skall kunna ingås bör enligt direktiven i princip detsamma gälla för dessa äktenskap som för äktenskap mellan en kvinna och en man. I uppdraget ingår då att redovisa vilka internationella privat- och processrättsliga frågor som äkten- skap för par med samma kön aktualiserar och överväga om detta motiverar någon särskild reglering. Även i övrigt skall behovet av följdändringar eller andra åtgärder utredas. Frågor om assisterad befruktning och föräldraskap till barn omfattas inte av uppdraget. En annan huvuduppgift har varit att – oavsett slutsatsen i frågan om äktenskap för par med samma kön – ta ställning till formerna för ingående av äktenskap. Enligt direktiven skall det övervägas om behörigheten för trossamfund att företräda det allmänna vid ingåen- de av äktenskap bör finnas kvar eller om äktenskap endast bör få ingås civilt. Om äktenskap även i fortsättningen bör kunna ingås hos trossam- fund, skall det övervägas om några förändringar bör göras när det gäller denna behörighet. Det skall utredas om trossamfunden bör vara fria att välja vilka man vill viga. Om par med samma kön skall få möjlighet att ingå äktenskap uppkommer även frågan om vigsel- tillstånd bör kunna ges till trossamfund som endast tillåter äkten- skap mellan en kvinna och en man. Uppdraget och dess genomförande Formerna för ingående av äktenskap i civil ordning skall utredas oavsett om det föreslås ett generellt system med civiläktenskap eller om den civila vigseln föreslås vara ett alternativ till vigsel genom trossamfund. I direktiven aktualiseras följande frågeställningar. Finns det anledning att knyta uppkomsten av ett äktenskap till något annat än en vigsel, t.ex. en registrering? Vem bör vara behörig att företräda det allmänna? Bör uppgiften att företräda det allmänna t.ex. ges till Skatte- verket, som ansvarar för hindersprövningen före in- gående av äktenskap? Bör nuvarande behörighet för lagfaren domare att förrätta vigsel tas bort? Om liksom bör förordna personer som före- träder det allmänna vid ingående av äktenskap, vad bör då gälla beträffande dessa förordnanden, t.ex. när det gäller förutsätt- ningarna för ett förordnande, överklagande av beslut och ersättning till vigselförrättare? Bör det tas ut avgifter? Bör det även i fortsättningen vara regeringens uppgift att god- känna ogiltiga vigslar? I uppdraget har också ingått att överväga ändringar i lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap. Om äktenskap bör kunna ingås av par med samma kön, bör detta enligt direktiven få till följd att partnerskapslagen upphävs. I detta läge skall det särskilt övervägas vilka övergångsregler som bör gälla för redan registrerade partnerskap. Om äktenskap inte bör kunna ingås av par med samma kön, skall utgångspunkten i stället vara att partnerskapet behålls. Förändringar när det gäller partnerskapet skall då övervägas. Bland annat aktuali- seras följande frågeställningar. Bör och andra trossamfund kunna registrera partnerskap? Bör behörigheten att registrera partnerskap förutsätta beslut av Kammarkollegiet? Bör ett trossamfund, med bibehållet tillstånd, ha rätt att välja om det vill registrera partnerskap? Bör terminologin i partnerskapslagen ändras? Uppdraget och dess genomförande Bör det införas en möjlighet att få dispens från 18-års gränsen för registrering av partnerskap? Bör anknytningskraven för registrering av partnerskap ändras? Frågan om beslut enligt lagen (1972:119) om fastställande av köns- tillhörighet i vissa fall bör få meddelas endast beträffande den som är ogift ingick ursprungligen i utredningsuppdraget men togs bort genom tilläggsdirektiv (dir. 2006:9) i samband med att regeringen beslutade direktiv till en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av nämnda lag (dir. 2006:8). Jag har hållit fyra hearings som ett led i arbetet med en redovisning av skälen för och emot att äktenskap skall kunna ingås av par med samma kön. Även frågan om och andra trossam- fund bör registrera partnerskap, för det fall att äktenskapet inte utvidgas till att omfatta par med samma kön, har berörts . Hearingarna har också utgjort underlag för ett ställnings- tagande beträffande framtida former för ingående av äktenskap. Första hearingen hölls och riktade sig till Kristna råd och dess medlemskyrkors ledningar. Till en hearing inbjöds Muslimska råd och vissa islamiska trossamfund. hölls en hearing med myndigheter och organisationer m.fl. som bl.a. har till uppgift att motverka diskriminering på grund av sexuell läggning. Vid den sista hearingen som ägde rum inhämtades synpunkter från bl.a. Judiska , vissa religiösa ungdoms- organisationer, till trossamfund, och personer som genom sin sakkunskap på olika områden kunde bidra till att bredda beslutsunderlaget. En förteck- ning över samtliga medverkande vid utredningens hearings finns i bilaga 2. Under ett senare skede av utredningsarbetet har jag hållit ett särskilt möte med företrädare för lysning (), () samt RFSL Ungdom. Jag har också sammanträffat med Ombuds- mannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning . När det har gällt formerna för ingående av äktenskap och ord- ningen för förordnande av vigselförrättare, har jag samrått med före- Uppdraget och dess genomförande trädare för Kammarkollegiet, , samt och Landstingsför- bundet. Allmänhetens syn på nuvarande och framtida former för ingående av äktenskap har inhämtats genom en enkätundersökning som har utfört på mitt uppdrag (se bilaga 3 och avsnitt 6.4). Jag har också inhämtat upplysningar om gällande rätt och even- tuellt pågående lagstiftningsarbete i ett antal länder. Studiebesök har genomförts i , , , och . Vidare har skriftligt underlag inhämtats från , , , , , och . Resul- tatet av mitt arbete i denna del redovisas i kapitel 5. De som medverkat i referensgrupperna med företrädare för riks- dagspartierna respektive trossamfund har informerats om vad som framkommit under mitt utredningsarbete och jag har fortlöpande samrått med dem om de olika frågor som innefattas i mitt uppdrag. De har också beretts tillfälle att delta vid de hearings och möten som jag har hållit. Flertalet utredningssammanträden har varit gemen- samma för sakkunniga, experter och de två referensgrupperna. Jag har vidare haft särskilda möten med de sakkunniga och experterna i utredningen. Samtliga medverkande i referensgrupperna har, sedan önskemål framställts härom, fått mitt tillstånd till att lämna särskilda yttran- den. Detsamma gäller experterna. Sakkunnigas rätt att lämna yttrande följer av kommittéförordningen (1998:1474). Av företrädarna för riksdagspartierna har , , och lämnat särskilda yttranden. Från referensgruppen med företrädare för trossamfund har och lämnat ett gemensamt yttrande liksom , Per och . Vidare har ett yttrande från Per fogats till be- tänkandet. Slutligen bör nämnas att överlämnade ett upprop med rubriken äktenskapet mellan kvinna och man till utredningen. Uppropet har under- tecknats av ett stort antal personer (enligt uppgift 51 544 namn- underskrifter). 2.1Vissa bestämmelser i regeringsformen 1 kap. regeringsformen (RF) innehåller bl.a. bestämmelser om med- borgarnasTPF1FPT frihet och lika värde och i 1 kap. 2 § RF lämnas riktlinjer för den offentliga verksamheten. Paragrafen ger uttryck för vissa särskilt viktiga mål för den samhälliga verksamheten, men ger däremot inte upphov till några rättigheter för medborgarna. I 1 kap. 2 § första stycket anges att den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Denna föreskrift kan sägas utgöra grunden för det svenska rättssamhället och utgångspunkt för den detaljerade regleringen om grundläggande rättigheter som följer i 2 kap. RF. I 1 kap. 2 § fjärde stycket RF uttalas vidare att det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden samt värna den enskildes privatliv och familjeliv.TPF2FPT Det allmänna skall också verka för att alla människor skall kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället. Det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. I 1 kap. 9 § RF fastläggs den s.k. objektivitetsprincipen. Enligt denna skall domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Reglerna om grundläggande fri- och rättigheter i 2 kap. RF är rättsligt bindande och skall ge de enskilda ett visst skydd gentemot det allmänna. Vissa av de grundläggande fri- och rättigheterna är 1TP PT Det skydd som RF ger tillkommer i första hand svenska medborgare. Utlänningar som be- finner sig här i riket är emellertid i stor utsträckning likställda med svenska medborgare (jfr 2 kap. 22 § RF). 2TP PT I skyddet för familjelivet inbegrips rätten att ingå äktenskap (jfr SOU 1975:75 s. 183). absoluta i den meningen att de inte kan begränsas utan grundlags- ändring medan andra kan begränsas genom lag, eller i undantagsfall, genom annan författning efter bemyndigande i lag, s.k. relativa rättigheter. För att begränsning skall få ske måste vissa materiella krav vara uppfyllda. Varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad bl.a. yttrandefrihet, informationsfrihet och mötesfrihet. Ett annat exem- pel på en grundläggande fri- och rättighet är religionsfrihet, dvs. frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion. Denna rättighet är absolut. I 2 kap. 15–16 §§ RF fastslås vissa all- männa diskrimineringsförbud; förbud mot minoritetsdiskrimine- ring och könsdiskriminering. I det senare fallet fastslås att lag eller annan föreskrift inte får innebära att någon medborgare missgynnas på grund av sitt kön om inte föreskriften utgör led i strävanden att åstadkomma jämställdhet mellan kvinnor och män eller avser värn- plikt eller motsvarande tjänsteplikt. Diskriminering av par som har samma kön i förhållande till par med olika kön faller utanför be- stämmelsens tillämpningsområde. Någon särskild bestämmelse om rätten att ingå äktenskap och bilda familj finns inte i RF. Av 2 kap. 23 § RF framgår emellertid att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.TPF3FPT Rätten att ingå äktenskap och bilda familj regleras i artikel 12 i kon- ventionen (jfr avsnitt 4.2). 2.2.1Grundläggande principer om äktenskap I 1 kap. (ÄktB) finns bestämmelser som innehåller de grundläggande principerna om äktenskap och vars föreskrifter är avsedda att ange innebörden av begreppet äktenskap. I 1 § före- skrivs att äktenskap ingås mellan en kvinna och en man. De som har ingått äktenskap med varandra är makar. Härigenom klargörs att äktenskap endast får ingås mellan personer som har olika kön och att äktenskapet skall vara monogamt. 3TP PT Vid en eventuell normkonflikt har de rättstillämpande organen att tillämpa lagprövnings- regeln i 11 kap. 14 § RF. Makarna skall visa varandra trohet och hänsyn. De skall gemen- samt vårda hem och barn och i samråd verka för familjens bästa (1 kap. 2 § ÄktB). Skyldigheten för makarna att i samråd verka för familjens bästa innefattar även att makarna skall vara lojala mot varandra.TPF4FPT Bestämmelsen ger också uttryck för makarnas gemen- samma ansvar när det gäller praktiska bestyr i hemmet och med barnen. Några rättsliga sanktioner finns inte mot den make som eftersätter sin skyldighet enligt dessa riktlinjer. Överenskommelser mellan makar i rent personliga frågor, t.ex. om principerna för barnens uppfostran, är inte heller juridiskt bindande. En annan grundläggande princip som kommer till uttryck i 1 kap. 3 § ÄktB är att varje make råder över sin egendom och svarar för sina skulder. Den av makarna som förvärvat något är att betrakta som ägare till egendomen också i förhållande till den andra maken. Egendomsskillnaden gäller så länge äktenskapet består.TPF5FPT Vem av makarna som äger viss egendom regleras inte i ÄktB utan avgörs enligt allmänna förmögenhetsrättsliga principer.TPF6FPT Det kan tilläggas att det i princip råder avtalsfrihet mellan makarna. I 1 kap. 4 § ÄktB finns en allmän bestämmelse om makars in- bördes förhållanden. Enligt denna skall makar fördela utgifter och sysslor mellan sig. Härigenom framhålls att makarna har ett gemen- samt ansvar för olika moment i familjens försörjning. De bör båda sträva efter att ta del av dessa olika moment. Makar skall också lämna varandra de upplysningar som behövs för att familjens ekonomiska förhållanden skall kunna bedömas. Någon bestämmelse som gör det möjligt att framtvinga nämnda upplysningar finns emellertid inte. Inte heller i övrigt finns det några rättsliga sanktioner i nu berörda fall. 1 kap. avslutas med en bestämmelse om att ett äktenskap upplöses genom den ena makens död eller genom äktenskapsskillnad (1 kap. 5 § ÄktB). I ÄktB regleras tre typer av äktenskapshinder, nämligen i fråga om äktenskapsålder, nära släktskap och tvegifte. Äktenskapshindren upp- ställs av arvsbiologiska skäl eller socialetiska hänsyn. 1986/87:1 s. 113. PT Vissa s.k. rådighetsinskränkningar föreskrivs dock i 7 kap. 5–8 §§ ÄktB.