sou · GWB319 · 2008-03-04 00:00:00 — Schakt och ramp når till markytan och på nivåer över är bergets genomsläpplighet högre än på förvarsnivå och EDZ kan här antas ha K>E-6 m/s (10-P 6P m/s), vilket motsvarar K-värdet hos sand/grus-fyllning. Det innebär att dessa förbindelser mellan förvar och biosfär kan vara av enkel typ och huvudsakligen fungera som mekanisk barriär för skydd mot intrång. 4.3.1Buffert – konventionell metodik Lermaterial finns i vårt land i form av sediment och finkornig morän men de saknar de lermineral – smektiter - som erfordras för att ge avfallet en tillräckligt tät inbäddning. Eftersom man enligt ovanstående resonemang kan nöja sig med en genomsläpplig- het svarande mot hydrauliska konduktivitetsvärdet K-P 8P m/s) för bufferten är det möjligt att finna relativt billiga men tillräckligt effektiva material i marknaden. Vad som är ange- läget är att åstadkomma en designlösning som garanterar att värdet kan innehållas under vald minimitid och under de kemiska för- hållanden som råder och kan komma att råda i gruvförvaret. Det gäller t.ex. grundvattnets kemiska sammansättning och det elektrolyt- tillskott som kvicksilveravfallet själv kan ge till bufferten. Båda påverkar dess hydrauliska konduktivitet och expanderbarhet, som bestämmer självläkningsförmågan. Om grundvattnet vore helt saltfritt skulle det räcka med en densitet av /m3P P hos ren smektitbuffert av den typ som SKB planerar för isolering av använt reaktorbränsle (Wyomingbentonit typ MX-80) med kravet K-P 8P m/s) men behöva vara minst /m3P P om vattnet i porerna och omgivningen har oceanernas salthalt med kalcium som dominerande katjon [3,5]. Expanderbarheten uttryckt som svällningstryck, dvs. det tryck mot omgivande berg som sådan buffert ger och som behöver vara minst 50 kPa för bibehålla kontakten med taket i orter, skulle för elektrolytfritt vatten kräva en densitet av /m3P P och för saltvatten, med katjoner av kalcium eller andra flervärda element, /m3P P [3,6]. Eftersom sådant grundvatten kan finnas eller kan komma att finnas i ett längre tidsperspektiv måste alltså en buffert av detta exklusiva material ha en minsta densitet av /m3P .P För att få erforderliga marginaler skulle den i själva verket behöva höjas till /m3P .P I gjordes be- dömningen att kostnaderna vid användning av ren smektitbuffert skulle bli orimligt höga och en undersökning, delvis baserad på utredningar för SKB [3,5,6], gjordes därför för att utreda om blandningar av smektitrikt material och lämpligt kornstorleks- graderat bergmaterial (ballast) med samma fysikaliska egenskaper skulle kunna tas fram och användas till lägre kostnad. Resultatet av den undersökningen och andra, parallella, studier innebär att smektithalten bör vara minst 30 viktprocent av hela bufferten och att problemen med att få tillräckligt god homogenitet hos blandningen kan vara betydande och ge höga kostnader. Valet av lermaterial i ledde därför till den relativt billiga, naturliga Friedland Ton, som finns i mycket mäktiga lager med stor utbredning i nordöstra och som har mycket hög lerhalt [3]. Dess tätande lermineralkomponent är ett svällande blandskikt- (illit/smektit) med något sämre tätningsförmåga än de bästa kommersiellt tillgängliga smektitlerorna [3,5] men med till- räckligt goda och i vissa avseenden bättre egenskaper. Materialet, som bryts i öppen täkt , nyttjas för en mångfald ändamål, mest som tätskikt i ovanjordsförvar av avfall och som råvara för keramiktillverkning. SKB har valt materialet som refe- renssubstans för återfyllning av deponeringstunnlar med högaktivt avfall. Skillnaden i funktion mellan blandningar av lermaterial av ren smektittyp och ballast å ena sidan, och natur- ligt smektitiskt lermaterial å den andra, är att densiteten hos lerkomponenten hos blandningar svårligen kan drivas upp till erforderliga /m3P P med höggradig utfyllning av porerna mellan ballastkornen ens vid packning av blandningen till en densitet av /m3P P efter vattenmättnad, medan praktiskt taget alla korn i lera av Friedland Ton-typ har en smektitisk komponent (Figur 4) som gör att sådant lermaterial inte behöver ha så hög densitet för att få motsvarande tätningsegenskaper. Det faktum att det dominerande lermineralet i Friedland Ton har något sämre sämre gelningsförmåga än leror av ren smektittyp gör för övrigt att den är mindre känslig för höga salthalter. Figur 4 Mikrostruktur hos återfyllning hos smektitisk buffert. Överst: Lerrika (vita) korn av lermaterial. Mitten: Blandning av lerkorn (svarta granules) och (vita) ballastkorn. Underst: Vattenmättad blandning av ballast och lerkorn som svällt ut och fyllt mellan- rummen mellan ballastkornen med tät lergel [6]. Om samtliga korn i den översta bilden utgörs av lermaterial blir homogeniteten bättre och känsligheten för salt vatten mindre än för bland- ningarna. Figur 5a Hydraulisk konduktivitet hos Friedland Ton som funktion av den- siteten vid mättnad med destillerat vatten (underst), CaCl2 (andra underifrån), CaCl2 (tredje underifrån), NaCl (fjärde underifrån), CaCl2 (femte underifrån), NaCl (överst), [5] 1700 1750 1800 1900 1950 2000 2050 2100 Density (kg/m3) Figur 5b Svällningstryck hos Friedland Ton som funktion av densiteten vid mättnad med destillerat vatten (överst), CaCl2 (andra uppifrån), CaCl2 (tredje uppifrån), NaCl (fjärde uppifrån), CaCl2 (femte uppifrån), NaCl (underst),[5] 1700 1750 1800 1900 1950 2000 2050 2100 Density (kg/m3) Diagrammen i Figur 5 illustrerar att hydrauliska konduktiviteten K blir lägre än E-8 m/s (10-P 8P m/s) och svällningstrycket minst 100 kPa vid en densitet av /m3 efter mättnad med saltrika lösningar och /m3P P vid mättnad med färskt eller svagt bräckt vatten. Risken för att elektrolyter löses ut från batteri- avfallet och ger den koaguleringseffekt som orsakar avvikelsen mellan kurvorna i diagrammen innebär att den högre densiteten, /m3P P efter mättnad, bör eftersträvas; i praktiken rekommen- deras /m3P .P Anbringande av buffert och avfall I det nämnda undersöktes flera principer för installation av avfall och buffert och i Figur 6 visas två under- sökta varianter: inplacering av avfallskollin i mindre orter med applicering av kompakterade block av smektitisk lera häremellan och förslutning av orterna med pluggar av betong [5]. Ett sådant förfarande, som liknar förvar av radioaktivt avfall, bedömdes dock bli orimligt dyrt för måttligt farligt avfall såsom kvicksilverbatterier och liknande. I projektarbetet efterlystes därför enklast tänkbara förfarande för anbringande av buffert och avfall och det svarar mot lagervis utläggning och packning av lermaterial och batteriavfall (Figur 7). En sådan sandwichstruktur består lämpligen av lager av lera som läggs ut och packas i naturfuktigt skick eller torkad till att motsvara optimal vattenkvot, omväxlande med lager av fast kvicksilveravfall blandat med samma typ av lermaterial. Torkning till optimal vattenkvot, dvs. den vattenhalt som materialet bör ha för att kunna packas till tätaste lagring av kornen och som svarar mot högsta torrdensitet (förhållandet mellan mineralmassan och hela jordelementets volym), gör det möjligt att få mycket god homogenitet och täthet men kan betinga ett för högt pris. För det större vatteninnehåll som karakteriserar många naturliga lermate- rial, inklusive Friedland Ton, innebär utläggning och packning av materialet i naturligt tillstånd att kornen inte kan komma så nära varandra därför att övertryck uppstår i porvattnet. Nettoresultatet är en lägre densitet. Figur 6 Principer för applicering och isolering av toxiskt avfall såsom batterier [5] Figur 7 Korroderade batterier Den designprincip som valdes i för fortsatt studium och för modellering av funktionen hos ett kvicksilverförvar innebär lagervis utläggning och packning av lermaterial och batteriavfall blandat med lermaterial till en sandwichstruktur av ovan beskriven typ. Blandningen av batteriavfall och lermaterial kan ske i stora betongblandare (tvångsblandare) och utläggning göras med hjälp av transportband och fördelning med traktorer med schaktblad till 15 25 cm tjocklek. Varje lager av blandad lera och batterier packas med vibroplatta (10 överfarter), dvs. en relativt för- siktig kompaktering för att minimera krossning av batterierna. Över- och underliggande lager av lera ges 25 35 cm tjocklek och packas med hjälp av vibrerande pad- eller fårfotvältar i minst 10 överfarter till en densitet som bör vara /m3P P efter mättnad med grundvatten. Denna densitet svarar ungefärligen mot en torrdensitet av /m3P .P En designkomponent, som illustreras av sektionerna i Figur 6, är det skikt med tjockleken cirka 1 m av smektitisk lera som bör anbringas närmast golv, väggar och tak i deponeringsorter och rum. Den motiveras av en önskan att ytterligare isolera avfallsmassan från den vattenförande störzonen EDZ varifrån vidare transport av oönskade element kan ske till biosfären. I SKBs pågående utred- ningsarbete rörande den tekniska lösningen av hur högaktivt avfall kan isoleras har det visats att det finns risk för borttransport av finpartiklar där lerrikt material är i kontakt med riksprickigt berg, som kan jämföras med EDZ. Det innebär att ett lager av nämnd typ inte bör utgöras av ren smektitlera av typen MX-80 som lätt dispergeras och eroderas utan av material med mindre svällnings- potential såsom Friedland Ton. I gjordes en inventering och testning av hur för- behandling genom torkning och malning av Friedlandlera samt utläggning och packning av sådant material kan göras praktiskt. De viktigaste momenten specificerades på följande sätt: Torkning och malning samt bevätning till optimal vattenkvot (Figur 8). Utläggning och packning i lager med D 41 P caterpillartraktor. Packning med BOMAG 213 DM-2 (13,0 t ) vibrerande padfoot- vält (4 överfarter per lager). Slutlig packning med BOMAG 213 DH-3 statisk vält (4 över- farter per lager). Figur 8 med blandare (Vacuum-Intensive Mixer) Figurerna 9 11 illustrerar packningsverkan. Tabell 2 ger resultatet från provtagning på fyra nivåer representerande de lager som anbringades och packades. Figur 9 Lermaterialet (noodles) i första lagret före kompaktering Figur 10 Kompaktering av Friedland Ton med hjälp av en vibrerande pad- foot BOMAG-vält Figur 11 Homogen struktur hos kompakterad Friedland Ton Data från provtagning och laboratorietestning Tabelldata visar att de använda packningsteknikerna gav en densitet av /m3P ,P dvs. något över det värde som erfordras enligt föregående text. De redovisade laboratoriebestämda värdena svarar mot perkolering med elektrolytfattigt vatten och är väsent- ligt lägre än de som svarar mot erforderligt svällningstryck (50 kPa) och högsta tillåtna genomsläpplighet (E-8 m/s, dvs. 10-P 8P m/s). För den andra lagerkomponenten i sandwichserien, blandningen av fast kvicksilver avfall och Friedlandlera, finns inga fullskaliga packningsförsök genomförda men sådana förväntas ge samma den- sitet och genomsläpplighet som de ovan redovisade. Det bekräftas av laboratorieförsök som redovisas nedan under . I var kostnadsaspekter i fokus och det gav en bild av fördelningen och totalkostnaden av slutförvaring av fast kvick- silveravfall i form av batterier och annat farligt avfall. För depo- nering av en massa som volymmässigt består av avfalls- produkter och Friedland Ton blev kostnaderna för placering av 50 000 m3P P lerblandat batteriavfall i orter enligt Tabell 3. Kostnaden per ton deponerat batteriavfall kan enligt denna utred- ning bli cirka 60 [5]. Tabell 3 Kostnadsuppskattning av deponering av lerblandat batteriavfall i orter Mat./aktivitet SP/m³ P blandning av lergranulat och avfall och kompaktion av block Inplacering av block i orter och Fyllning av spalter mm med Uppskattad kostnad undantagandes transporter och mellanlagring. SP/m³ – pris per mP pakterade lera/batteriblock (Bl), TP -totalt pris, SP/m³ u.R. – pris för applicering (installation). Investeringskostnaden inkluderar anskaffande av en blockpress och en industrirobot för inplacering av blocken för vilka kostnaderna kan uppskattas som i Tabell 4. Tabell 4 Investeringskostnad för framställning och kompaktering av block för deponering i orter Vid deponering i stora rum är hanteringen mycket mer rationell och de förväntade kostnaderna betydligt lägre. man att deponering skall ske i rum med 50 000 m3P P volym blir de upp- skattade kostnaderna enligt Tabell 5. Med lämplig lagersamman- sättning blir kostnaderna enligt Tabell 5. Kostnaden per ton deponerat batteriavfall kan enligt denna utredning bli cirka 20 . Tabell 5 Kostnadsuppskattning av deponering av lerblandat batteri- avfall i rum med måtten 50 x 50 x 20 m SP/m³ P () Utförande för lagren av blandad lera och batteriavfall inklusive material, blandning, Utförande för lagren av lera inklusive material, blandning, Uppskattad kostnad undantagandes transporter och mellanlagring. SP/m³ – pris per mP pakterad lera/batteri-massa (Bl), TP totalt pris, SP/m³ u.R. pris för applicering (installation). Investeringskostnaden inkluderar anskaffande av tork/blandnings- anordningar och packningsdon såsom vältar för vilka kostnaderna kan uppskattas som i Tabell 6. Tabell 6 Investeringskostnad för preparering av blandad lera och batteriavfall och lagervis anbringande sajt packning i stora rum Vikt/hanterad vikt 25 t 35 t 29 t/5.4 mP Mischer/Granulierer) 4.3.2Buffert – alternativ metodik Anbringande och packning av lermaterial med och utan inblandat batteriavfall får den högsta densiteten, bästa svällningsegenskaper- na och lägsta genomsläppligheten vid preparering, applicering och packning vid optimal vattenkvot [6]. Man kan sannolikt pressa kostnaderna genom att använda naturfuktigt lermaterial av Friedlandtyp eller liknande material och använda ett minimum av processning i form av malning eller krossning men trots effektiv packning med pad-foot- eller fårfotsvältar blir densiteten lägre. Den kan dock likväl komma att ge tillräckligt låg genomsläpplighet och svällbarhet. Ett exempel ges av försök i laboratorium och fält med användande av en litauisk naturlig lera av Tertiär ålder. Den ses som främsta kandidat vid kommande byggnad av ett slutförvar av litauiskt låg- och medelaktivt radioaktivt avfall. Leran, som har smektit av montmorillonittyp utgör mäktiga lager i nordvästligaste och används vid storskalig tillverkning av cement med hög kvalitet. Tabell 7 ger de viktigaste fysikaliska data och Tabell 8 data från storskaliga packningsförsök av utlagda lager av naturligt lermaterial med vibrator- platta respektive 7 tons slät vibrationsvält. annan processning gjordes av materialet som har en vattenkvot av i naturen [7]. Tabell 7 Hydraulisk konduktivitet och svällningstryck hos litauisk lera som bufferkandidat * Mättnad och genomströmning med destillerat vatten. Resultat av packningsförsök i fält Densitet, kg/mP , ρ/ρd Vibrating roller, 7 t 1938/1611** Vibrating roller, 7 t 1857/1583* * Första, understa lagret. ** Andra, over lagret Packningsförsök i laboratoriet (Proctor) visar att torrdensiteten vid packning av material med naturlig vattenkvot blir 1 650 /m3P P och 2 kg/m3P P efter vattenmättnad. Man finner att packningsgraden i fält kan bli väl så god vid användning av vibratorplatta på tunna skikt () som med vält på tjockare (). I praktiken kommer rationell packning av denna natur- fuktiga lera att kräva effektivare packningsdon, dvs padfoot eller fårfotvältar. Denna lera kan erhållas till lägre kostnad än Friedland Ton men transportkostnader kan påverka skillnaden i nettopris. Vid anslutningen av avfallsfyllda orter och rum till gruvans stora transporttunnlar krävs avstängningar för att minimera genom- strömning av fyllningarna och för att stänga av EDZ i strategiska lägen. Dessa konstruktioner kan göras mer eller mindre effektiva och därmed kostnadskrävande. Figur 12 visar en pluggkonstruktion som övervägs av för avstängning av transporttunnlar och det kan vara lämpligt att bygga sådana också i ett kvicksilverförvar. Figur 12 Plugg för effektiv avstängning av fyllning och vattenjetskuren spalt för avstängning av EDZ (SKB) Slot cut by water jetting and filled with blocks of highly compacted smectitic clay smectite-rich clay (1 m deep exc.) För att minimera kostnaderna kan pluggarna byggas i form av ett antal lager av sprutbetong med låg-pH betong (silika-betong) för att få hög hållfasthet och mycket lång funktionstid. Sådana pluggar har byggts och trycksatts i SKBs underjordslaboratorium som en del i ett EU-projekt inriktat just mot avtätning av orter och tunnlar i slutförvar. 5Ett praktiskt exempel på hur ett slutförvar för batterier eller solidifierat avfall kan fungera förvärvade Stripa Gruva med syfte att – om tillstånd kunde fås och den lokala opinionen så medgav – konvertera den gamla järnmalmsgruvan till sluförvar av kvicksilveravfall. Gruvan hade använts av SKB i samverkan med som under- jordslaboratorium för fullskalig testning av storskaliga geohydro- logiska och geokemiska modeller och för byggande och provning av lerbaserade buffertar och återfyllningar samt pluggar i det s.k. , som var inriktat mot teknikutveckling för slutför- av högaktivt avfall. övergav sedermera planer- na och sålde gruvan som är helt vattenfylld. De bergstrukturella, hydrologiska och kemiska data som bestämdes i var lämpliga för att tillämpa bergmekaniska modeller och modeller för beräkning av spridning av kontaminerande ämnen, vilket gjordes i . De redovisas sammanfattningsvis här för att illustrera hur ett slutförvar av batterier eller solidifierade pesticider kan fungera. Granitdomen där Stripagruvan är belägen har de storskaliga diskontinuiteter av 1:a och 2:a ordningarna som ses i Figur 13. I den skalan finner man brantstående grupperingar med strykning NW-SE och NE-SW. Närmare granskning visar att också 3:e och 4:e ordningarnas diskontinuiteter har ungefär samma orientering. Mindre sprickzoner av 3:e ordningen utgör också system av flackt orienterade svagheter. Figur 13 1:a och 2:a ordningarnas diskontinuiteter inom 48 km2P P regionen runt Stripa [2] 5.2Strukturell, geohydraulisk och bergmekanisk modell Omfattande strukturanalyser har gett den generaliserade struktur- modellen i Figur 14. Den har kubisk form och begränsas av 2:a ordningens diskontinuiteter med ett inbördes avstånd av 500 1 000 m och består i övrigt av ortogonalt grupperade mindre sprickzoner av 3:e ordningen med inbördes avstånd av 50 100 m och av 4:e ordningens diskontinuiteter (enskilda vattenförande sprickor) med medelavståndet 5 10 m. För de olika hydrologiska och bergmekaniska modelleringarna antogs data i Tabell 9 och 10. Figur 14 Strukturmodell för Stripaberget. 2:a ordningens diskontinuiteter har ett inbördes avstånd av 500 1 000 m. 3:e ordningens diskon- tinuiteter har ett inbördes avstånd av 50 100 m och 4:e ord- ningens diskontinuiteter medelavståndet 5 10 m [5] Tabell 9 Antagna fysikaliska egenskaper hos diskontinuiteter och berg- matrix [2,5]. R4, R5 och R6 gäller bergmatrix med finare dis- kontinuiteter än de med ordningsnumren 4, respektive 5, respek- tive 6 Tabell 10 Mohr/Coulomb parametervärden som funktion av bergvolymen [2] Typ av diskontinuiteter i resp. 6:e och 7:e ordningarna 5:e, 6:e och 7:e ordningarna 4:e, 5:e, 6:e och 7:e ordningarna 3:e, 4:e, 5:e, 6:e och 7 ordningarna I modellen för hydrologiska och bergmekaniska beräkningar antogs 3:e ordningens diskontinuiteter, de mindre sprickzonerna, ha ett inbördes avstånd av 75 100 m i det kubiska modellberget och vara konforma med modellavgränsande 2:a ordningens diskontinuiteter, representerande de större sprickzonerna inom regionen. 4:e ord- ningens diskontinuiteter, dvs. mekaniskt och hydrauliskt aktiva enskilda sprickor, modellerades inte som diskreta svagheter utan antogs svara för genomsläppligheten hos bergmassan (matrixen) mellan sprickzonerna. Den definierades som ett poröst medium. Stripa gruva har ett flertal orter, tunnlar och rum av olika storlek och åtskilliga av dem är lämpliga för avfallsförvaring. En ort och ett större bergrum valdes för modellering och beräkning av spridnings- förloppet av toxiska ämnen i bergmassan. Med någon generalise- ring kan de sägas representera verkliga utrymmen i gruvan . Orten antogs ha hästskoform med 5 m takradie och en tvärsnittsarea av 25 m2P .P Bergrummet antogs ha ungefär de verkliga måtten hos motsvarande rum i gruvan, dvs. 100 m längd, och 50 m bredd. Den kubiska modellen med 600 m kantmått innehåller dessa utrymmen. Som framgår av Figur 15 är x-axeln orienterad i nordlig riktning och y-axeln i östlig riktning. Z-axeln är vertikal och nedåtriktad. Störzonen EDZ antogs sträcka sig 1 m från ortperiferin och 3 m från bergrummets periferi. Figur 15 Ort och bergrum i Stripamodellen. Orten är benämnd Tunnel och bergrummet Big room [5] I princip bestäms den storskaliga hydrologin av systemet av 2:a och 3:e ordningarnas diskontinuiteter och av den kontinuerliga stör- zonen EDZ som kortsluter systemet av diskontinuiteter (deterministiska komponenter). Närfältets hydrologi bestäms i övervägande grad av systemet av 4:e ordningarnas diskontinuiteter (stokastiska komponenter) och av den kontinuerliga störzonen EDZ som kortsluter systemet, Genom att skära av EDZ i stra- tegiska positioner med pluggar (Figur 12) kan man förhindra kort- slutningen och skapa stagnanta hydrauliska regimer men i EU- projektet bortsåg man från denna möjlighet. 2:a och 3:e ordningar- nas diskontinuiteter tillskrevs hydrauliska konduktiviteter enligt Tabell 1 och konduktiviteten hos matrixen innehållande diskon- tinuiteter av övriga ordningar sattes till E-11 m/s på basis av om- fattande fältmätningar. Hydrauliska konduktiviteten hos EDZ sattes till E-7 m/s med hänsyn till att sprängningen av rummen inte gjorts med särskild omsorg. Mätningar i Stripa har visat att den största bergspänningen i horisontell led är 15 30 MPa medan den vinkelrätt häremot är 5 15 MPa. Vertikalspänningen är 10 MPa. För modell- eringen användes värdena 20 MPa för horisontella tryck och 10 MPa för vertikaltrycket. Bergmekaniska data antogs för modelleringen vara: E-modul 50 GPa, Poissons tal 0.20. Kryplagen antogs ha formen ε=σnP /EP + (σnP /P η)tαP P] med n=3, η=E18 Pas, and α=0.3 [2]. Överslagsberäkningar antydde att de tidsbetingade rörelserna är små och försummades i modelleringen. Som buffertlera antogs Friedland Ton från vilken omfattande labo- ratoriedata fanns tillgängliga [3,6]. Det förutsattes på basis härav och av erfarenheter från packningsförsök att lermassan kan packas in till en torrdensitet av /m3P P motsvarande /m3P P efter vattenmättnad. Det motsvarar en hydraulisk konduktivitet av cirka E-9 m/s (10-P 9P m/s) vid mättnad och perkolering med salt- vatten med kalcium som dominerande katjon. Friedland Ton har sådana packningsegenskaper att vatteninne- hållet i det granulära materialet kan variera avsevärt utan att den- siteten påverkas påtagligt, dvs. packningskurvan är flack. Det inne- bär att lermassan, om den har låg initiell vattenmättnadsgrad, måste ta upp vatten från berget, via EDZ, till praktiskt taget full vattenmättnad innan genomströmning kan ske. Tiden för att nå vattenmättnad är därför en mycket viktig parameter och beräkning av förloppet är av stor betydelse för funktionsanalysen. Det kemiska förloppet då batteriavfallet blir inbäddat i helt vatten- mättad lera och migrationen av toxiska element genom leran till EDZ är likaså av stor betydelse för funktionsanalysen. Det är också den efterföljande processen, dvs. den som innebär att de toxiska elementen transporteras med strömmande vatten i EDZ och vidare till de hydrauliskt aktiva bergdiskontinuiteterna. Alla dessa förlopp är beräkningsbara som visades i . Följande beräkningssteg genomfördes för att definiera käll- termen dvs. koncentrationen av mest toxisk komponent som emanerar från batterierna vid kontakten mellan buffert och EDZ: 2.Identifiering av toxisk referenskomponent. 3.Migration i bufferten av referenskomponenten. Vattenmättnadsförloppet hos smektitisk, omättad lera vid låga och måttliga vattentryck, dvs.