sou · GVB357 · 2008-01-01 00:00:00 — Detta innebär bl.a. att ett överklagande ska ges in till den djurförsöksetiska nämnd som meddelat beslutet från den dag klaganden fick del av beslutet. Överklagandet prövas av länsrätt, vars avgörande i sin tur kan överklagas till kammarrätt och i sista hand till Regeringsrätten. För att ett överklagande ska tas upp i någon av de högre instanserna krävs att prövningstillstånd har meddelats. Den som utför ett djurförsök utan att försöket har blivit godkänt av en djurförsöksetisk nämnd kan enligt 36 § djurskydds- lagen dömas till böter eller fängelse i högst . Om brottet är att anse som ringa ska personen i fråga inte dömas till ansvar. 3.4Internationella bestämmelser om försöksdjur har som medlemsstat i och Europeiska unionen (EU) förbundit sig att uppfylla bestämmelserna i två internationella dokument om användning av försöksdjur. Det ena dokumentet är konvention av (ETS 123) om skydd av ryggradsdjur som används för försöks- och annat vetenskapligt ändamål. Det andra dokumentet är rådets direktiv /609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. ratificerade , som medlemsstat i , konvention om försöksdjur. Konventionen omfattar alla levande ryggradsdjur som används eller är avsedda att användas för försöksändamål eller annat vetenskapligt ändamål om försöket kan orsaka djuret smärta, lidande eller ångest eller ge bestående skador (artikel 1). Djurförsök får endast utföras för de ändamål och under de förutsättningar som anges i konventionen. Till godtagbara ändamål hör bl.a. försök för att förebygga sjukdomar, fastställa sjukdomsdiagnos eller behandla sjukdomar (artikel 2). Konventionen sätter en miniminivå och en medlemsstat kan därför vidta strängare åtgärder till skydd för försöksdjur (artikel 4). Ett djurförsök får inte utföras för något av de ändamål som avses i konventionen om det finns någon annan metod som är tillfreds- ställande från vetenskaplig synpunkt där djur inte används (artikel 6). Inför ett försök ska valet av djurslag noga övervägas. Vid val mellan olika försök ska sådana väljas som kräver minst antal djur, orsakar minst smärta, lidande, ångest eller bestående skador för de djur som används och som kan förväntas ge mest till- fredsställande resultat (artikel 7). Försök där ett djur tillfogas eller löper risk att tillfogas svår smärta som kan bli långvarig måste särskilt anmälas och motiveras hos ansvarig myndighet eller ges särskilt tillstånd av sådan myndighet. Lämpliga lagstiftnings- och/eller administrativa åtgärder ska vidtas för att säkerställa att sådana försök inte utförs i onödan. Sådana åtgärder ska innefatta antingen särskilt tillstånd av ansvarig myndighet eller särskild anmälan om sådant försök till ansvarig myndighet samt rättsliga eller administrativa åtgärder från myndighetens sida, om den inte är övertygad om att försöket är av tillräckligt stor vikt för att tillgodose väsentliga behov hos människor eller djur (artikel 9). Efter avslutat försök ska det bestämmas om djuret ska få leva eller avlivas med en human metod (artikel 11). Konventionen innehåller även bestämmelser om bl.a. anläggningar för uppfödning och leverans av försöksdjur, journalföring och statistiska uppgifter om användning av försöksdjur. I propositionen till djurskyddslag uttalade regeringen att tillämpningsföreskrifterna för den etiska prövningen hade utformats med hänsyn till konventionens krav och att detta, tillsammans med de övriga bestämmelser som föreslogs i djur- skyddslagen, gjorde att fick anses uppfylla sina åtaganden enligt konventionen.TPF3FPT 3.4.2Rådets direktiv om försöksdjur Ungefär med tillkomsten av försöksdjurskonventionen antog Europeiska unionens råd direktiv /609/EEG om till- närmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. Ett direktiv är ett rättsligt dokument som riktar sig till medlemsstaterna i EU med syfte att åstadkomma samordnade regler på ett visst område. Direktivet anger det resultat som ska uppnås och inom vilken tid, men överlämnar åt medlemsstaterna att själva välja form och tillvägagångssätt för genomförandet. Försöksdjursdirektivet bygger till stor del på bestämmelserna i försöksdjurskonventionen. Direktivet är tillämpligt när djur används i försök som företas i vissa särskilt angivna syften, bl.a. utveckling och tillverkning av läkemedel (artikel 3). 3TP PT Prop. 1987/88:93 s. 40. ska vistas i en lämplig miljö och få tillgång till foder, vatten och tillsyn. Om djuren utsätts för skada eller lidande ska åtgärder omgående vidtas (artikel 5). Varje medlemsstat ska utse en eller flera myndigheter som ska se till att bestämmelserna i direktivet följs. Den eller de myndigheter som utses ska ges möjlighet att rådfråga expertis med sakkunskap på området (artikel 6). Ett djurförsök får inte genomföras om syftet med försöket kan uppnås med hjälp av någon annan vetenskapligt tillfredsställande metod där djur inte används. När ett försök ska genomföras bör valet av djurart noga övervägas och, om så krävs, förklaras för den ansvariga myndigheten. Vid valet av försöksmodeller ska väljas de som kräver minst antal djur, som tar i anspråk djur med den lägsta graden av neurofysiologisk känslighet, som orsakar minst smärta, lidande, ångest eller bestående men och som har de största utsikterna att ge tillfredsställande resultat. Alla försök ska utformas på ett sådant sätt att försöksdjuren inte utsätts för ångest eller orsakas onödig smärta eller lidande (artikel 7). Medlemsstaterna ska fastställa förfaranden genom vilka antingen själva försöken i förväg anmäls till myndigheten eller uppgifter lämnas om de personer som ska leda försöken. Vid försök där djur kommer att få, eller kan förväntas få, starka och långvariga smärtor måste en särskild motiverad anmälan om försöket och dess berättigande lämnas in till myndigheten eller försöket i särskild ordning godkännas av myndigheten. Myndigheten ska vidta lämpliga rättsliga eller administrativa åtgärder om den anser att försöket inte är av tillräcklig vikt för att tillgodose de grundläggande behoven hos människor eller djur (artikel 12). Direktivet ställer vidare krav på bl.a. uppfödnings- och leveransanläggningar för försöksdjur. pågår ett arbete att revidera direktivet. Kommissionen har aviserat att ett förslag till nytt direktiv kommer att lämnas . Enligt gällande direktiv finns inget krav på etisk prövning av djurförsök. Mycket tyder dock på att förslaget till nytt direktiv bl.a. kommer att innehålla förslag om att ett sådant krav ska införas. Flera medlemsstater har redan introducerat olika system för etisk prövning av djurförsök. Av EU:s 27 medlemsstater finns någon typ av system för etisk prövning i 21 länder. I 13 medlems- stater är etisk prövning ett lagstadgat krav. Systemen för djurförsöksetisk prövning skiljer sig dock i hög grad åt dels när det gäller på vilken nivå prövningen sker, dels om prövningen är reglerad i lag och vilka bedömningskriterier som används vid I syfte att underlätta för medlemsstaterna har kom- missionen uppgett att förslaget kommer att möjliggöra en hög flexibilitet om hur system för djurförsöksetisk prövning ska vara konstruerade inom unionen. 4 De djurförsöksetiska nämnderna De djurförsöksetiska nämnderna har följande verksamhetsområden och kanslier. , och län. Den del av landskapet som ingår i Den del av landskapet som ingår i samt . djurförsöksetiska nämnd prövar alla ansökningar som avser planerade djurförsök vid myndighet som tillhör Försvarsdeparte- mentets ansvarsområde. djurförsöksetiska nämnd prövar alla ansökningar som avser planerade djurförsök om klinisk prövning av veterinärmedi- cinska läkemedel. En ansökan som berör flera nämnders verksamhetsområden, och som inte avser djurförsök vid myndighet som tillhör Försvars- departementets ansvarsområde eller djurförsök om klinisk pröv- ning av veterinärmedicinska läkemedel, ska prövas av den nämnd De djurförsöksetiska nämnderna SOU 2007:57 inom vars verksamhetsområde huvuddelen av försöken ska genomföras. De djurförsöksetiska nämnderna hörde fram till till . ingår nämnderna i organisation. Organisatoriskt är nämnderna självständiga beslutsorgan. De har dock inte något eget budgetansvar utan är, på samma sätt som de hörde till och tidigare Centrala försöksdjurs- nämnden, ekonomiskt och administrativt knutna till Jordbruks- verket. Som framgått av avsnitt 3.2 består varje nämnd av en ordförande, en vice ordförande och tolv övriga ledamöter med var sin personlige suppleant. Ordföranden och vice ordföranden är som regel ordinarie domare. Av de övriga ledamöterna är sex stycken forskare/personer som arbetar med försöksdjur och sex lekmän. Två av nämnderna – och Norra – har två avdelningar vardera. Samtliga ledamöter utsågs tidigare av , men numera av . 4.2Arbetet i de djurförsöksetiska nämnderna En ansökan om etisk prövning av djurförsök görs på en särskild blankett som tillhandahåller. Blanketten ska skickas till den nämnd inom vars verksamhetsområde försöket ska utföras. Prövningen kostar inget för den sökande. Innan en nämnd prövar ett djurförsök ska ansökningen beredas i en arbetsgrupp, som nämnden själv har tillsatt. Vid samman- sättningen av en sådan grupp ska det eftersträvas att lika många lekmän som forskare/försöksdjurspersonal kommer att ingå i gruppen. Endast om särskilda skäl föreligger får en annan samman- sättning väljas. Sådana skäl är t.ex. att arbetsgruppen måste ges ett ojämnt ledamotsantal eller att det inte går att rekrytera tillräckligt många ledamöter till arbetsgruppen utan avsteg från likaför- delningsprincipen. Beredningen av ärenden inom arbetsgruppen ska utmynna i ett skriftligt förslag till nämndens ställningstagande i sak eller i ett förslag om att ärendet ska tas upp till muntlig handlägg- ning vid ett sammanträde med nämnden. Om det inte är obehövligt från utredningssynpunkt ska en försöksledare kallas till möte med beredningsgruppen för att svara på frågor och lämna kompletterande muntliga uppgifter. krävs särskild sakkunskap vid beredningen kan även andra personer, t.ex. en veterinär, höras skriftligt eller muntligt. En djurförsöksetisk nämnd är skyldig att till anmäla beslut som gäller djurförsök där djur kommer eller löper risk att utsättas för svårt lidande som blir långvarigt, och djurförsök som är av principiell betydelse från etisk synpunkt.TPF1FPT Anmälningsskyldig- heten innebär att nämnden efter att ha fattat beslut ska skicka ansökningen om etisk prövning och sammanträdesprotokollet med nämndens beslut till . Detta krav bottnar i de bestämmelser i respektive den europeiska konven- tionen om försöksdjur där det föreskrivs att försök där djur kommer att, eller löper risk att tillfogas svår smärta som förväntas bli långvarig, måste särskilt anmälas och motiveras hos ansvarig myndighet eller ges särskilt tillstånd av en sådan myndighet.TPF2FPT De djurförsöksetiska nämnderna är även skyldiga att till rapportera sådana beslut som omfattar höns, nötkreatur och svin och som innebär att dessa djurs livsbetingelser inskränks i förhållande till vad djurskyddsförordningen föreskriver. Denna författning anger bl.a. att nötkreatur ska få gå på bete , svin hållas lösgående och höns som hålls för ägg- produktion ska ha tillgång till ett rede, sittpinne och sandbad. Om således t.ex. grisar används i försök, som innebär att de inte får gå lösa, ska det beslutet rapporteras.TPF3FPT En djurförsöksetisk nämnd fattar beslut med enkel majoritet. Den ledamot som inte delar majoritetens uppfattning kan reservera sig muntligt vid sammanträdet eller skriftligt. Även om en ledamot deltar i majoritetsbeslutet kan ledamoten lämna ett särskilt yttrande om det är något speciellt som denne vill framhålla. Varje nämnd har sitt kansli på en domstol på ifrågavarande ort. Som regel är det den domstol där ordföranden eller vice ordföran- den har sin ordinarie domartjänst. Någon särskild reglering för detta finns inte utan är en fråga som har lösts i respektive fall. Domstolarna fakturerar (tidigare Djurskydds- myndigheten)för porto, kopieringskostnader, kontorsmaterial etc. De flesta nämnder sammanträder kostnadsfritt på den domstol där nämnden har sitt kansli. djurförsöksetiska nämnd hyr dock 1TP PT 16 § LSFS 1988:45. 2TP PT Artikel 9 i konvention av om skydd av ryggradsdjur som används för försöks- och annat vetenskapligt ändamål respektive artikel 12 i rådets direktiv /609/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skydd av djur som används för försök och andra vetenskapliga ändamål. 3TP PT Se 49 a § djurskyddsförordningen. lokaler av i för . Norra djurförsöksetiska nämnd sammanträder på men betalar inte någon hyra för att få använda lokalerna. Som sekreterare i en djurförsöksetisk nämnd tjänstgör antingen en notarie eller domstolssekreterare vid den domstol där nämnden har sitt kansli. Sekreteraren utför arbetsuppgifterna i nämnden vid sidan om sin ordinarie tjänst och har för detta ett särskilt arvode. Även ordföranden och vice ordföranden utför uppgifterna i nämnden vid sidan om det ordinarie arbetet och mot särskild ersättning. Alla djurförsöksetiska nämnder sammanträder som regel en gång . Samtliga ordinarie ledamöter kallas till varje sammanträde. Om en ledamot har förhinder ska denne kontakta sin personliga suppleant som får tjänstgöra i den ordinarie ledamotens ställe. Ledamöterna utses i taget. När en ledamot inte längre vill sitta kvar i nämnden ska denne anmäla sin avgång till som utser en ny ledamot. Norra djurförsöksetiska nämnd har en utförlig arbetsordning med instruktioner för behandling av ansökningar när de kommer in, utskick till beredningsgrupper och till nämnden inför sammanträde, protokollföring, expediering av beslut, arkivering, attestering av arvodesräkningar m.m. Nämnderna i , och har varsin enklare instruktion som reglerar sekreterarens arbetsuppgifter. Övriga nämnder har inte någon arbetsordning eller annan skriftlig instruktion. 4.3Beslut efter prövning i länsrätt Såsom har redogjorts för i avsnitt 3.3 kan ett beslut av en djurförsöksetisk nämnd, genom vilket en ansökan om etisk prövning av djurförsök helt eller delvis har avslagits, överklagas till länsrätt, kammarrätt och i sista hand till Regeringsrätten. Sedan de djurförsöksetiska nämndernas beslut blev rättsligt bindande har ca 20 ärenden överklagats till länsrätt. I två fall har målen skrivits av efter att sökanden återkallat sitt överklagande.TPF4FPT Inga mål har prövats i kammarrätt eller i Regeringsrätten. 4TP PT Länsrätten i läns beslut i mål nr 1529-04 respektive Länsrätten i läns beslut i mål nr 2377-04. Nedan följer en kortfattad beskrivning av de beslut som har prövats i länsrätt. Dom i mål nr 6897-98, 6907-98 och 6908-98, Länsrätten i län Målet gällde en studie om reumatisk arthrit där smågnagare skulle användas i försök. Den djurförsöksetiska nämnden hade, under hänvisning till att Centrala försöksdjursnämndens arbetsutskott för etik uttalat det olämpliga i att eter används som bedövnings- medel, godkänt ansökningen med det villkoret att annat bedöv- ningsmedel än eter användes. Länsrätten gjorde samma bedömning. Dom i mål nr 6615-98, Länsrätten i Målet gällde ett försök med 25 råttor, som skulle åsamkas en hjärnskada och därefter få alkohol insprutat i munnen. Syftet med studien var bl.a. att undersöka vilka effekter tidiga hjärnskador kan få för en individs alkoholkonsumtion och aggressivitet. Nämnden avslog ansökningen på den grunden att syftet med det beskrivna försöket var oklart, att metoden för försöket var bristfällig och av hänsyn till situationen för djuren. Länsrätten fann att ansökningen inte uppfyllde kraven i 19 § djurskyddslagen och avslog över- klagandet. Beslut i mål nr 697-99, Länsrätten i län Målet gällde ett försök där 25 möss skulle användas för fram- ställning av antikroppar vilka i sin tur skulle användas för att identifiera infektioner hos sjuka skogsbestånd. Nämnden avslog ansökningen om djurförsöksetisk prövning under hänvisning till att det enligt sökandens egna uppgifter fanns alternativa metoder som inte innefattade djur. I sitt överklagande uppgav sökanden att verksamhetens syfte inte helt kunde uppnås med de metoder han tidigare hade hänvisat till. Länsrätten ansåg att ansökningen inte kunde avslås enbart på de uppgifter sökanden själv hade lämnat, upphävde nämndens beslut och återförvisade målet till handläggning. Dom i mål nr 2276-99, Länsrätten i Målet gällde en studie där råttor, varav vissa dräktiga, skulle exponeras för alkohol. Syftet med studien var att undersöka effekterna på däggdjurshjärnan av alkoholpåverkan under foster- stadiet. Nämnden avslog ansökningen om djurförsöksetisk prövning på den grunden att syftet med försöket inte var fullständigt angivet samt att uppgifterna om försökets genom- förande och djurens situation var bristfälliga. I sitt överklagande menade sökanden att nämnden borde ha gett honom tillfälle att komplettera ansökningen. Länsrätten ansåg emellertid att ansökningen inte uppfyllde kraven i 19 § djurskyddslagen och avslog överklagandet. Dom i mål nr 493-00, Länsrätten i Målet avsåg två studier med sammanlagt 6 000 möss. Efter framställning av genetiskt modifierade djur skulle sökandena bl.a. använda djuren för studier av hur vävnader och organ bildas under fosterstadiet. Nämnden godkände försöken under villkor att djuren skulle vara sövda vid svansbiopsering (som skedde för att genbestämma djuren). Länsrätten fann, bl.a. mot bakgrund av att rekommenderat att möss inte ska sövas vid biopsering, att det inte fanns skäl att förena beslutet med ett sådant villkor. Överklagandet bifölls därför. Dom i mål nr 184-00, Länsrätten i Ansökningen om etisk prövning avsåg en studie där 250 marsvin skulle utsättas för olika typer av kemikalier i syfte att undersöka allergiska reaktioner. Nämnden avslog ansökningen under motivering att försökets eventuella nytta inte vägde tyngre än djurens lidande. Länsrätten gjorde samma bedömning och avslog överklagandet. Sökanden överklagade domen till Kammarrätten i men återkallade senare sitt överklagande med följd att målet skrevs av (Kammarrätten i beslut i mål nr 7798-2000). Dom i mål nr 20971-00, Länsrätten i Målet gällde en ansökan om att få använda 200 råttor i farmakokinetiska studier, dvs. studier av hur läkemedel tas upp i kroppen. Nämnden ansåg att ansökningen utgjorde ofullständigt beslutsmaterial och avslog den. Länsrätten ansåg att nämnden borde ha gett sökanden tillfälle att komplettera ansökningen. Beslutet upphävdes därför och ansökningen återförvisades till handläggning. Dom i mål nr 1282-01, Länsrätten i Ansökningen om etisk prövning avsåg 1 000 möss som skulle injiceras med gula stafylokocker (den s.k. sjukhusbakterien). Nämnden avslog ansökningen av bl.a. det skälet att merparten av djuren riskerade att utsättas för allt för stort lidande och spontandöd till följd av att den redovisade övervakningen av dem var otillräcklig. Länsrätten anförde att sökandena inte hade redogjort för om åtgärder hade vidtagits för att minimera lidandet för de djur som utsattes för försöken. Ansökningen uppfyllde därmed inte kraven i 19 § djurskyddslagen varför överklagandet avslogs. Dom i mål nr 716-01, Länsrätten i Studien omfattade 100 råttor vilka skulle injiceras med olika krampframkallande medel. Dessa medel kunde bl.a. förekomma i krigförande länder dit svenska förband skickades på fredsbevarande uppdrag. Syftet med studien var att söka motmedel mot de svåra biverkningar som kramperna kunde orsaka. Nämnden avslog ansökningen om etisk prövning under motivering att försöket skulle innebära ett inte godtagbart lidande för försöksdjuren i förhållande till försökets betydelse. Länsrätten anförde att sökanden inte hade inkommit med några kompletterande uppgifter som bl.a. visade om försöksdjurens lidande hade minimerats och avslog därför överklagandet. De djurförsöksetiska nämnderna SOU 2007:57 Dom i mål nr 21401-01, Länsrätten i Sökanden hade fått avslag på en ansökan om etisk prövning av försök, vars syfte var att testa droger som kunde minska effekterna av inducerad ischemiTPF5FPT i ryggmärgen. Nämndens motivering till avslaget var att det varken av ansökningen eller den inkomna kompletteringen framgick hur försöket skulle genomföras eller hur syftet med försöket skulle uppnås. Länsrätten gjorde samma bedömning som nämnden och avslog överklagandet. Dom i mål nr 2692-02, Länsrätten i län Ett bolag hade ansökt om etisk prövning av djurförsök. Syftet med försöket var att framställa antikroppar i kaniner. Antikropparna såldes sedan till forskare och andra. Nämnden godkände ansökningen under villkor att bolaget var skyldigt att kontrollera att den enskilde forskare, som beställde antikropparna, hade en godkänd ansökan för det djurförsök som antikropparna skulle användas i. Länsrätten fann att ett sådant villkor inte lagligen kunde ställas och upphävde därför villkoret. Dom i mål nr 1005-03, Länsrätten i län I målet hade ett bolag ansökt om etisk prövning av djurförsök. Syfte med försöken var att framställa en viss substans ur tupp- kammar. Ansökningen hade beviljats men endast för en period av . Länsrätten ändrade beslutet på så sätt att det skulle gälla för av . Målet förefaller huvudsakligen ha rört formella frågor. Dom i mål nr 6380-03, Länsrätten i län Målet avsåg ett projekt där 600 genetiskt modifierade möss skulle användas för studier av bl.a. vita blodkroppar i brässenTPF6FPT. Nämnden godkände ansökningen med det villkoret att AvertinTPF7FPT inte fick användas som bedövningsmedel vid operativa ingrepp på mössen. 5TP PT Med inducerad ischemi förstås en lokalt framkallad brist i blodcirkulationen. 6TP PT Brässen är ett organ bakom bröstbenet. 7TP PT Avertin är handelsnamnet för ett inte längre registrerat injektionspreparat med det verksamma ämnet tribrometanol. Sökanden yrkade i sitt överklagande att ansökningen skulle godkännas utan villkor. Länsrätten fann att sökanden inte hade visat att Avertin – som kunde orsaka bukhinneinflammation hos djuren – hade sådana fördelar jämfört med andra bedövningsmedel att det fanns skäl att ändra nämndens beslut. Överklagandet avslogs därmed. Dom i mål nr 8607-04, Länsrätten i I målet skulle ledgångsreumatism framkallas på råttor för att utröna nya läkemedelskandidaters effekt på den sjukdomen. Den djur- försöksetiska nämnden ansåg att djuren skulle utsättas för ett betydande lidande om de genomgick försöken utan smärtlindring och godkände därför endast användningen av 60 råttor i ett pilotförsök. Syftet med pilotförsöket var att undersöka om smärt- stillande medel kunde användas utan att testresultaten påverkades. Sökanden yrkade att användningen skulle godkännas i sin helhet. Länsrättens majoritet (tre nämndemän) ansåg bl.a. att försökens syfte var mycket beaktansvärt och godkände ansökningen i sin helhet. Ordföranden var skiljaktig och ville fastställa nämndens beslut. Dom i mål nr 4769-05, Länsrätten i län Sökanden, som var verksam vid ett gymnasiums djurvårds- institution, hade tidigare fått tillstånd till att ha korpar i hägn. Ansökningen om djurförsöksetisk prövning avsåg tillstånd till att avliva fågel och fjäderfä med koldioxid istället för – såsom i tidigare beslut – avlivningsvätska. Syftet var att de avlivade djuren skulle kunna användas som föda åt korparna. Nämnden ansåg att de djurförsök som tidigare hade godkänts inte syftade till att skaffa föda åt de korpar som ingick i försöket och avslog ansökningen. Länsrätten fann att avlivning med koldioxid skulle medföra större lidande för fjäderfäna än vad som var absolut nödvändigt och avslog överklagandet. Dom i mål nr 4666-05, Länsrätten i Målet gällde en ansökan där genetiskt modifierade möss skulle användas för studier av bl.a. de mekanismer som styr utvecklingen av organ i däggdjursembryon. Ansökningen hade godkänts under villkor att öronvävnad från tidigare gjord ID-märkning skulle användas vid genbestämningen av mössen.