sou · GVB390 · 2008-01-01 00:00:00 — Lagen om omvandling av fängelse på livstid tillkom i syfte att för- bättra förutsebarheten för de dömda och Kriminalvården, främst för att verkställigheten ska kunna användas mer effektivt och ända- målsenligt och tidigare inriktats på frigivningsförberedelser. Andra grundläggande målsättningar var att rättssäkerheten skulle öka genom införandet av en reglerad prövning och att den dömde skulle ges tydligare möjligheter att påverka frågan om frigivning.TPF32FPT Lagstiftningen innebär att den som dömts till fängelse på livstid, eller om det finns särskilda skäl Kriminalvården, får ansöka vid om att livstidsstraffet ska omvandlas till fängelse . Ansökan får göras när den dömde har avtjänat av livstidsstraffet. Om ansökan avslås, får en ny ansökan göras tidigast efter det att beslutet vann laga kraft. Kravet på att den dömde ska ha avtjänat av straffet har sin bakgrund i att de livstidsdömda som benådades närmast före den nya lagens tillkomst generellt sett fick sina livstidsstraff ersatta med tidsbestäm- da straff om fängelse, vilket innebar en faktisk verk- ställighetstid . I förarbetena hänvisas också till att livs- tidsstraffet är lagens strängaste straff och att frigivning inte bör vara aktuellt tidigare än vad som kan ske från det längsta tidsbestämda straffet som kan dömas ut, vilket enligt bestämmelserna i 26 kap. BrB är (dvs. två tredjedelar av )TPF33FPT. Vid prövningen av om omvandling ska ske ska rätten särskilt beakta följande faktorer. 1.den tid som den dömde har avtjänat av livstidsstraffet 2.vad som av domen framgår av de omständigheter som har legat till grund för straffmätningen 3.om det finns risk för att den dömde återfaller i brottslighet av allvarligt slag 4.om den dömde har åsidosatt vad som gäller för verkställigheten 5.om den dömde har medverkat till att främja sin anpassning till samhället Omvandlingsprövningen ska inte innebära en omprövning av för- hållanden som slutligt har avgjorts genom den lagakraftvunna domen. Det ska alltså inte vara fråga om att vid prövningen ta in ytterligare utredning och bevisning som rör gärningen och omständigheterna 32TP PT Prop. 2005/06. s. 16 och 21 f. 33TP PT A. prop. Inte heller ska omvandlingsprövningen innebära en ny straffmätning, utan prövningen ska primärt grundas på förhållanden och omständigheter som har inträffat efter domen. Enligt förarbetena går det dock inte att bortse från att livstidsstraff kan avse brott av olika karaktär och svårhetsgrad samt att brottet och den tid som avtjänandet pågått därför bör kunna beaktas särskilt vid omvand- lingsprövningen. Vid en jämförelse av olika brott som har lett till fängelse på livstid ska som huvudregel ett svårare brott leda till att avtjänas innan en ansökan om omvandling bifalls.TPF34FPT Av förarbetena framgår vidare att en konkret och beaktansvärd risk för återfall i allvarlig brottslighet bör leda till att ansökan om omvandling lämnas utan bifall.TPF35FPT Till ledning för bedömningen av återfallsrisken får rätten enligt lagen inhämta särskild utredning. Som regel får ansökan om omvandling inte bifallas utan att en sådan ut- redning har hämtats in. Av 3 § förordningen (2006:1119) om omvand- ling av fängelsestraff på livstid framgår att det är Rättsmedicinal- verket som ansvarar för genomförandet av utredningar om risk för återfall i brottslighet. Utredningen ska innehålla ett utlåtande med bedömning av risken för att den dömde återfaller i brottslighet och uppgifter om vilken typ av brottslighet som avses. Om risk för åter- fall konstateras ska det även lämnas förslag till åtgärder för att minska risken. Enligt lagen om omvandling av fängelsestraff på livstid ska rätten också, om det inte är uppenbart obehövligt, inhämta yttrande från Kriminalvården. Yttrandet ska enligt förordningen om omvandling av fängelsestraff på livstid innehålla en redogörelse för verkställig- heten av straffet och för andra omständigheter som kan vara av be- tydelse för rättens bedömning. Handlingar som är relevanta för omvandlingsfrågan ska bifogas yttrandet. Om ansökan leder till bifall, ska rätten omvandla det utdömda livstidsstraffet till fängelse . Fängelsestraffets längd ska bestämmas med utgångspunkt från den tid som den dömde har av- tjänat och med beaktande av reglerna om villkorlig frigivning samt den dömdes behov av åtgärder för att underlätta övergången till ett liv i frihet. Fängelsestraffets längd får inte understiga det längsta tidsbestämda straff som kan dömas ut, dvs. I propositionen anförs att straffet efter en så lång verkställighetstid som ett livstidsstraff innebär bör tidsbestämmas så att utslussnings- tiden är väl avvägd med hänsyn till den dömdes behov. 34TP PT A. prop. s. 38 och 60. 35TP PT A. prop. att ett förordnande om utvisning kan påverka tidsbestämningen så att utslussningstiden blir kortare än vad som annars skulle ha varit fallet.TPF36FPT Sedan livstidsstraffet har tidsbestämts gäller bestämmelserna om villkorlig frigivning, prövotid, övervakning och återfall i brott på samma sätt som för andra tidsbestämda fängelsestraff. Den nya lagstiftningen innebär inte att regeringens möjligheter att bevilja nåd påverkas. Regeringen har alltså alltjämt möjlighet att benåda livstidsdömda. 2.6.3Beslut i ärenden om omvandling av fängelse på livstid hade prövat 25 an- sökningar om omvandling av fängelse på livstid. Samtliga ansökningar avsåg personer dömda för mord. I nio fall hade sökanden även dömts för annan brottslighet. En ansökan avvisades, eftersom den kom in till tingsrätten före det att lagen om omvandling av fängelse på livs- tid trädde i kraft, och i fyra fall avskrevs ärendet sedan sökanden återkallat sin ansökan. Av de 20 ansökningar som prövades i sak om- vandlade tingsrätten livstidsstraffet till fängelse i åtta fall. Övriga tolv ansökningar lämnades utan bifall. En sammanställning över besluten finns i bilaga 5. I de ärenden där tingsrätten lämnade ansökan utan bifall hade sökandena avtjänat mellan 4 månader och 3 månader av de utdömda livstidsstraffen. I samtliga fall bedömde tingsrätten att den avtjänade tiden med hänsyn till brottets eller den samlade brotts- lighetens svårhetsgrad inte var tillräckligt lång för att tidsbestämning skulle kunna komma i fråga. I några ärenden beaktades även att det förelåg en risk för att sökanden skulle återfalla i allvarlig brottslig- het. I ett ärende tog tingsrätten, utöver att sökanden inte ansågs ha avtjänat tillräckligt , hänsyn till att sökanden inte hade be- viljats överflyttning till öppen anstalt, inte hade deltagit i någon relationsinriktad programverksamhet och inte heller i övrigt hade tagit några egna initiativ för att främja sin återanpassning till sam- hället samt att det inte förelåg någon mer konkret planering inför sökandens frigivning. I ett annat ärende beaktades att sökanden fortlöpande och i stor omfattning hade gjort sig skyldig till allvarlig misskötsamhet under verkställigheten av livstidsstraffet. Missköt- samheten bestod bl.a. av vägran att lämna urinprov vid ett 30-tal 36TP PT A. prop. s. 41 och 61. tillfällen, upprepat bruk av narkotika samt innehav av kniv och stick- vapen . I de åtta ärenden där ansökan om omvandling bifölls fastställde tingsrätten det tidsbestämda straffet till fängelse . Nedan följer en redogörelse för omständigheterna i respektive ärende. Ärendenas numrering följer tabellen i bilaga 5. Sökanden dömdes för mord. Enligt livstidsdomen hade sökanden huggit en man i huvudet med en yxa så att denne avled. Gärningen var enligt livstidsdomen förberedd och hade karak- tären av ett rånmord. Sökanden var tidigare dömd vid sex tillfällen för bl.a. misshandel och rån. Av yttrande i ärendet om omvandling fram- går att sökanden sannolikt led av en utvecklingsrelaterad störning med autistiska drag, som bl.a. innebar att han hade låg verbal förmåga. Sökan- den ansågs ha utvecklats väl och hade inte gjort sig skyldig till misskötsamhet. gjorde bedömningen att det förelåg en låg risk (i graderingen låg, medelhög eller hög risk) för återfall i allvarlig brottslighet, men att risken skulle öka om en even- tuell frigivning inte föregicks av en samlad och välgrundad planering, innefattande bl.a. hjälp med ekonomin och kontakter med social- tjänsten. Tingsrätten bedömde att risken för fortsatt våldsbrottslighet inte var sådan att den utgjorde hinder mot omvandling av livstidsstraffet. Sökanden ansågs inte ha åsidosatt vad som gäller för verkställigheten i sådan grad och omfattning att det talade mot bifall till ansökan om omvandling och han bedömdes, utefter sina förutsättningar, ha med- verkat till att främja sin anpassning i samhället. Tingsrätten konsta- terade att det mord som sökanden gjort sig skyldig till hade ett mycket betydande straffvärde, men att han fick anses ha avtjänat tillräckligt () för att komma i åtnjutande av omvandling av livstidsstraffet. Vid bedömningen av fängelsestraffets längd tog tings- rätten hänsyn till att det behövdes relativt omfattande och djupgående åtgärder för att tillgodose sökandens behov av åtgärder för att under- lätta övergången till ett liv i frihet. En utslussningstid om bedömdes som behövlig. Fängelsestraffets längd bestämdes därför till . Sökanden dömdes för mord. Enligt livstidsdomen hade sökanden med kniv tillfogat en man ett flertal skärsår, sticksår och huggsår bl.a. i buken och huvudet. Sökanden var tidigare ostraffad. Enligt yttrande i omvandlingsärendet hade sökan- den under hela verkställigheten skött sig i det närmaste helt utan an- märkningar såväl inom anstalten som i samband med utevistelser (per- missioner). Han hade deltagit i de sysselsättningar som anvisats honom, skött sina arbetsuppgifter och studerat. Sökanden bedömdes ha ett utbrett socialt nätverk med etablerade kontakter samt en realistisk fram- tidsplanering. Enligt yttrande förelåg så gott som inga risk- faktorer för återfall i våldsbrottslighet och risken för återfall bedömdes därför som låg (i graderingen låg, medelhög och hög). Tingsrätten fann att risken för att återfall i brott var så låg att den inte utgjorde hinder mot omvandling av livstidsstraffet. Sökanden an- sågs inte ha åsidosatt vad som gällde för verkställigheten och ansågs ha medverkat till sin anpassning i samhället. Enligt tingsrättens bedöm- ning hade det mord sökanden dömts för ett betydande straffvärde. Vid en jämförelse mellan straffvärdet och den tid som sökanden avtjänat, och 4 månader, ansågs sökanden dock ha avtjänat tillräckligt för att kunna komma i åtnjutande av omvandling av livstidsstraffet. Vid bedömning av fängelsestraffets längd bedömde tingsrätten att ut- slussningstiden inte behövde vara längre än . Fängelsestraffets längd bestämdes därför till . Sökanden dömdes för mord bestående i att han med ett laddat och avsågat hagelgevär sökt upp en man och på nära håll skjutit mannen i buken. Gärningen var enligt livstidsdomen närmast att be- trakta som en avrättning. Sökanden var tidigare dömd , bl.a. för grov misshandel och hot mot tjänsteman. Enligt yttrande i omvandlingsärendet hade sökan- den, frånsett enstaka positiva drogtest 1998 och 2000, skött verkstäl- ligheten utan anmärkning. Han hade deltagit i psykologsamtal och be- handlingsprogram samt studerat. Sökanden hade regelbunden kontakt med sina barn och var mantalsskriven hos en vuxen dotter, där han även tillbringade sina permissioner. bedömde risken för återfall i brottslighet som låg (i graderingen låg, medelhög och hög). Tingsrätten fann att det inte framkommit någon konkret och be- aktansvärd risk för att sökanden skulle återfalla i brottslighet av allvarligt slag. Enligt tingsrättens bedömning hade sökanden visserligen gjort sig skyldig till misskötsamhet genom att använda droger under avtjänandet av livstidsstraffet. Då regelöverträdelserna bedömdes vara av ringa omfattning och då den senaste överträdelsen låg långt till- baka i tiden fann tingsrätten emellertid att misskötsamheten inte hind- rade ett frångående av livstidsstraffet. Sökanden ansågs ha medverkat till sin anpassning i samhället. Det mord som sökanden dömts för hade enligt tingsrättens bedömning ett betydande straffvärde. Vid en jäm- förelse mellan straffvärdet och den tid som sökanden avtjänat, och 2 månader, samt vid jämförelse med de omvandlingsärenden som tingsrätten tidigare avgjort, ansågs sökanden dock ha avtjänat tillräckligt för att kunna komma i åtnjutande av omvandling av livstids- straffet. Vid bedömning av fängelsestraffets längd konstaterade tings- rätten att det inte behövdes några särskilt omfattande och djupgående utslussningsåtgärder. Fängelsestraffets längd bestämdes därför till . Sökanden dömdes för mord. Av livstidsdomen framgår att sökanden hade vidtalats att medverka vid ett mord på sin brors hustru. Motivet för mordet var kvinnans påstådda otrohet mot brodern. Mordet utfördes genom att andra män drog omkull kvinnan på en väg och höll fast henne med våld, varefter sökanden upprepade gånger körde över henne med bil. Kvinnans döttrar var närvarande på platsen och såg och hörde sin mors lidanden. Sökanden var tidigare ostraffad. Av Kriminalvårdens yttrande i omvandlingsärendet framgick att sökanden hade skött verkställigheten av fängelsestraffet i stort sett utan anmärkning. Han hade rapporterats för ett fåtal smärre förseelser, såsom deltagande i kollektiv arbetsnedläggelse, främst i början av verk- ställigheten. Under verkställigheten hade han genomgått behandlings- program, deltagit i samtalsgrupper och studerat. Han hade god kontakt med sin familj (hustru och två barn) och det familjehem som familjen var placerad vid. Vid villkorlig frigivning var han erbjuden anställning och kunde genom arbetet också erbjudas bostad. gjorde bedömningen att det förelåg en låg risk (i graderingen låg, medelhög och hög) för återfall i våldsbrott. Tingsrätten konstaterade att utredningen gav vid handen att sökan- den på ett mycket framgångsrikt sätt hade medverkat till sin anpassning i samhället och att han inte hade åsidosatt vad som gällde för verk- ställigheten. Risken för återfall i brott bedömdes vara så låg att den inte utgjorde hinder mot att omvandla livstidsstraffet till ett tidsbestämt straff. Enligt tingsrättens bedömning hade det mord som sökanden dömts för utförts på ett synnerligen rått sätt med ett utdraget hän- delseförlopp. Förfaringssättet ansågs ha präglats av ett stort mått av grymhet och brist på hänsyn till de anhöriga, då kvinnans döttrar varit närvarande och sett och hört sin mors lidanden. Gärningen bedömdes ha ett mycket betydande straffvärde. Vid en jämförelse mellan straff- värdet och den tid som sökanden avtjänat, , ansågs sökanden dock ha avtjänat tillräckligt för att kunna komma i åtnjutande av omvandling av livstidsstraffet. Fängelsestraffets längd bestämdes till . Sökanden dömdes för mord, häleri, skyddande av brotts- ling, narkotikabrott och olaga vapeninnehav. Av livstidsdomen framgår, såvitt avser åtalet för mord, att sökanden var skyldig offret en större summa pengar och att han, sedan offret krävt betalning av skulden, tillsammans och i samråd med en medgärningsman lurat ut offret ur sin bostad och berövat honom livet genom att skjuta honom med två skott i munnen. Sökanden och medgärningsmannen sänkte sedan offrets kropp i . Sökanden var dömd före livs- tidsdomen, bl.a. 1977 till fängelse för grovt narkotikabrott och 1984 till fängelse för bl.a. grovt narkotika brott. Enligt yttrande i omvandlingsärendet hade sökan- den rapporterats för misskötsamhet vid tolv tillfällen under verkställig- heten. Flertalet rapporter avsåg vägran att medverka vid drogtest. drog in sökandens permissioner då det framkommit information om att han vidtagit åtgärder för att undandra sig verkställigheten. Permissionerna återupptogs och sköttes efter det utan anmärkning. Under verkställigheten hade sökanden deltagit i Kriminalvårdens programverksamhet, studerat och arbetat som avdelningsstädare. gjorde bedömningen att risken för återfall i brottslighet var låg (i graderingen låg, medelhög och hög). Tingrätten konstaterade att det på goda grunder kunde antas att ansåg att risken för återfall var mycket låg, eller med andra ord närmast försumbar. Tingsrätten fann att sökanden inte hade åsidosatt vad som gällt för verkställigheten i sådan grad att det utgjorde hinder mot bifall till hans omvandlingsansökan. Sökanden an- sågs också ha medverkat och alltjämt medverka till att främja sin an- passning i samhället. Enligt tingsrättens bedömning hade det mord som sökanden dömts för ett mycket betydande straffvärde. I relation till de som sökanden hade avtjänat av livstidsstraffet och vid jämförelse med de omvandlingsärenden som tingsrätten dittills av- gjort, ansågs sökanden dock ha avtjänat så att hans ansökan om omvandling av livstidsstraffet borde bifallas. Fängelsestraffets längd bestämdes till . Sökanden dömdes för mord, tillgrepp av fortskaffnings- medel, dopningsbrott, olaga vapeninnehav och olaga innehav av am- munition. Enligt livstidsdomen hade sökanden berövat en 20-årig man livet genom att skjuta honom i huvudet med ett avsågat hagelgevär. Gärningen föregicks av att sökanden, som var alkoholpåverkad, och offret kom i slagsmål med varandra vid ett grillkök. Sökanden begav sig från platsen, men kom tillbaka igen efter att ha hämtat geväret i sin bostad. Sökanden sköt först en hagelsvärm mot offrets rygg, så att offret föll omkull, för att sedan från mycket nära håll avlossa ett skott mot offrets huvud. Av Kriminalvårdens yttrande i omvandlingsärendet framgick att sökanden genomgående skött verkställigheten utan anmärkning, att han deltagit i programverksamhet för att arbeta med sin personliga ut- veckling och komma till insikt om de faktorer (problem att hantera alkohol) som kan ha bidragit till brottsligheten. Prognosen för anpass- ning till ett socialt liv bedömdes som mycket god. gjorde bedömningen att det förelåg en låg risk (i graderingen låg, medelhög och hög) för återfall i våldsbrott. Verket påpekade dock att det förhållandet att sökanden, trots att han genomgått ett antal behandlingsprogram för alkoholmissbruk, gav ut- tryck för en attityd att inte vilja upphöra helt med alkohol utgjorde en riskfaktor. Tingsrätten fann att det inte framkommit någon konkret och be- aktansvärd risk för att sökanden skulle återfalla i allvarlig våldsbrotts- lighet eller annan brottslighet av allvarligt slag. Sökanden ansågs inte ha åsidosatt vad som gäller för verkställigheten av livstidsstraffet och han ansågs ha medverkat och alltjämt medverka till att främja sin anpassning i samhället. Enligt tingsrättens bedömning hade det mord sökanden dömts för ett mycket betydande straffvärde. Vid en jämförelse med de som sökanden hade avtjänat och vid jämförelse med de omvandlingsärenden som tingsrätten dittills avgjort ansågs sökanden dock ha avtjänat så att hans ansökan om omvandling av livs- tidsstraffet borde bifallas. Fängelsestraffets längd bestämdes till . Sökanden dömdes för mord, försök till mord, förberedelse till mord, allmänfarlig ödeläggelse, förberedelse av allmänfarlig öde- läggelse och missbruk av urkund. Enligt livstidsdomen hade sökanden tillsammans med två medgärningsmän tillverkat tre bomber, som skulle användas för att döda människor. Två av bomberna placerades ut i , den ena utanför ett kontor och den andra utanför en synagoga. Båda bomberna exploderade. Explosionen utanför kontoret medförde att en person dödades, tre personer skadades allvarligt och ytterligare 16 personer skadades mindre allvarligt. Dessutom orsakades omfattande materiella skador. Av explosionen utanför synagogan följde, förutom omfattande materiella skador, att sju personer skadades. Sökan- den och medgärningsmännen försökte placera ut även den tredje bomb- en, men tvingades avbryta försöket. Av Kriminalvårdens yttrande i omvandlingsärendet framgick att sökanden avvek från anstalten 1991, men att han greps och återfördes till säkerhetsavdelning. Brottslighetens art och omfatt- ning jämte risken för avvikande hade krävt särskilda insatser vad gäller säkerhet, anstaltsplacering och upprepade kontakter med Säkerhets- polisen. Först sedan Säkerhetspolisen 1997 och 1998 gjort bedömningen att det inte längre förelåg någon risk för fortsatt brottslighet började sökanden beviljas permissioner. Samtliga permissioner hade skötts utan anmärkning. Inledningsvis under verkställigheten gjorde sökanden sig skyldig till flera fall av misskötsamhet. hade han dock en- dast rapporterats för enstaka förseelser, som innehav av vissa otillåtna föremål. Sökanden hade genomgått behandlingsprogram och deltagit i de sysselsättningar som anvisats honom. Bakgrunden till brottsligheten var sökandens befrielsekamp för . Denna drivkraft fanns en- ligt Kriminalvården alltjämt kvar, men enligt uppgift från sökanden avsåg han att fortsätta kampen med fredliga metoder. Enligt uppgift från Säkerhetspolisen kunde sökanden inte längre ses som något hot mot svenska säkerhetsintressen. gjorde bedömningen att det förelåg en låg risk (i graderingen låg, medelhög och hög) för återfall i våldsbrott. omständigheten att sökanden gjort sig skyldig till allvarlig våldsbrotts- lighet med terroristiska förtecken ansågs dock utgöra en tung riskfaktor för återfall. Verket påpekade att det inte finns några validerade instru- ment eller metoder som tar sikte på just den brottslighet som sökanden gjort sig skyldig till. Tingsrätten fann att det inte framkommit att det fanns en konkret och beaktansvärd risk för att sökanden skulle återfalla i brott mot liv eller hälsa eller i allmänfarliga brott. Sökandens rymning från anstalten 1991 betecknades av tingsrätten som allvarlig misskötsamhet, men mot bakgrund av den långa tid som löpt tillmättes inte händelsen någon avgörande betydelse vid prövningen av omvandlingsansökan. Sökandens övriga misskötsamhet ansågs inte kunna betecknas som all- varlig. Tingsrätten bedömde att sökanden hade medverkat och alltjämt medverkade till att främja sin anpassning i samhället. Enligt tingsrättens bedömning hade den brottslighet sökanden dömts för ett synnerligen högt straffvärde. Sökanden ansågs dock ha avtjänat så , , av livstidsstraffet att hans ansökan om omvandling av livstids- straffet borde bifallas. Fängelsestraffets längd bestämdes till . Sökanden dömdes för mord, misshandel (i två fall) och skadegörelse. Enligt livstidsdomen hade sökanden bl.a. bragt en 54- årig kvinna om livet genom att slå henne i huvudet med en hammare och en köttyxa. Han hade även ett flertal gånger stuckit eller huggit en kniv i kroppen på kvinnan. Av Kriminalvårdens yttrande i omvandlingsärendet framgick bl.a. följande. Vid tiden för yttrandet var sökanden alltjämt placerad i sluten anstalt. Sökanden led av somatiska och psykiatriska problem och mot bakgrund av de psykiatriska problemen bedömdes han inte som lämplig och mottaglig för vissa behandlingsinsatser. Han hade dock deltagit med goda vitsord i den sysselsättning han kunnat delta i. Sökanden hade haft ett stort antal normalpermissioner med åtföljande kriminal- vårdspersonal och utevistelser tillsammans med kriminalvårdspersonal för besök inom allmänna sjukvården, vilka han skött utan anmärkning. hade sökanden rapporterats för att ha lämnat positiva drogtest. Därutöver hade han rapporterats för olämp- ligt uppträdande mot kriminalvårdspersonal. Sökanden hade under i stort sett hela sitt vuxna liv levt inom institutioner (totalt inom kriminalvård eller rättspsykiatri). Under de perioder som han vistats ute i samhället umgicks han i missbrukarkretsar och återföll frekvent i kriminalitet. Enligt tidigare riskbedömningar före- låg det till följd av sökandens personlighetsmässiga avvikelser och tidigare beteendemönster i frihet risk för att återfall i våldsbrott om sökanden skulle återfalla i missbruk. De personlighetsmässiga dragen ansågs dock ha klingat av med sökandens ålder (vid tiden för tings- rättens beslut). Enligt den senare riskbedömningen borde det beaktas att sökanden inte hade missbrukat och att han även klarat tre permissioner på egen hand utan missbruk.