sou · GWB388 · 2008-10-14 00:00:00 — 17TP PT 2006:1, Elektroniskt underskrivna handlingar, s. 12. 18TP PT 2006:1, s. 12. 19TP PT PM, Format för digitalt långtidsbevarande – PDF/A-1, . 20TP PT Statskontorets PM 2003/67 s. 28. i en gallringsbestämmelse.TPF21FPT Genom konverteringen har då i sak en gallring skett även om grunduppgifterna finns kvar eftersom vissa bearbetningsmöjligheter har tagits bort.TPF22FPT För att skydda elektroniska handlingar mot förstörelse, skada, tillgrepp och obehörig åtkomst räcker det inte med ett fysiskt skydd, t.ex. att servrar finns i låsta utrymmen. Dessutom krävs brandväggar, behörighetssystem och andra säkerhetsåtgärder för att skydda handlingar mot förvanskning, förstöring och obehörig åtkomst. När det gäller upptagningar för automatiserad behandling ställs krav på regelbunden säkerhetskopiering.TPF23FPT Även en konvertering kan utgöra en form av skydd mot förstörelse genom att säkerställa att informationsinnehållet anpassas till den tekniska utvecklingen och därigenom går att tyda. Bestämmelserna i 4–9 §§ RKF 2005:15 om hur arkivet ska organiseras är mediaoberoende och omfattar även sådana delar av arkiv som utgörs av upptagningar för automatiserad behandling. Handlingar som kommit in till eller expedierats från med elektronisk post, eller annars lagras i digital form, samt hemsidor eller andra handlingar som upprättats eller spritts elektroniskt i informationssyfte, får enligt 3 § 1 RKF 2006:09 gallras om innehållet har förts över till annat format eller annan databärare om gallringen inte innebär mer än ringa informations- förlust. Det åligger varje departement att avgöra i vilket fall gallring kan ske. Upptagningar för automatiserad behandling inom skyddas genom ett stort antal beslut om s.k. säkerhets- godkännande fattade av kanslisäkerhetschefen eller säkerhetschefen i berört departement med stöd av föreskrifter om säkerhetsskydd, RKF 1998:16. I föreskrifterna finns närmare bestämmelser om bl.a. informationssäkerhet, datasäkerhet, tillträdesbegränsning och brandskydd. När det gäller datasäkerhet anges bl.a. att databehandlingen inom ska vara organiserad så att ett entydigt 21TP PT Statskontorets PM 2003 /67 s. 26. 22TP PT m.fl., a.a., s. 37. 23TP PT 2006:1, s. 16 och 4 kap 3 § föreskrifter och allmänna råd om upptagningar för automatisk databehandling (RA-FS 2003:2). ansvar finns för såväl teknisk utrustning som den information som hanteras i datasystemen (3 kap. 2 §). I 2 kap. 5–8 §§ finns särskilda bestämmelser om hur handlingar i datautrustning ska hanteras. Till exempel anges att sådana tekniska åtgärder ska vidtas som kan skydda allmänna handlingar i datautrusning mot förändringar. När flera användare utnyttjar samma datasystem eller data- utrusning ska det enligt 3 kap. 15 § finnas tekniska och administrativa rutiner som säkerställer att varje användare endast får tillgång till sådan information som han eller hon är behörig att läsa eller arbeta med. Information i datasystem ska enligt 3 kap. 19 § säkerhetskopieras så att den ursprungliga informationen med en rimlig arbetsinsats vid behov kan återskapas. En säkerhetskopia av informationen i ett datasystem får endast hanteras av särskilt utsedd personal och på ett sådant sätt att obehörig åtkomst hindras. I en handlingsplan för eFörvaltningTPF24FPT har regeringen slagit fast grunderna för en IT-baserad verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning. Målet är att det ska vara så enkelt som möjligt för så många som möjligt att utöva sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter samt ta del av förvaltningens service. ska återta sin ledande position inom området elektronisk förvaltning genom att utveckla den svenska, decentraliserade samverkans- modellen. Modellen bygger på att myndigheternas datorsystem kommunicerar med varandra på ett standardiserat sätt utan att vara fast kopplade till varandra. Såsom prioriterade frågor för anges i handlingsplanen bl.a. förenklad tillgång till statliga register och databaser, förbättrad tillgänglighet och öppenhet i elektroniska kommunikationsnät, robusta elektroniska informationsnät och IT- säkerhet. 24TP , , Handlingsplan för eFörvaltning, Nya grunder för IT-baserad verksamhetsutveckling i offentlig förvaltning. 3.6Elektroniskt kungörande i Post- och 3.6.1Bakgrund och förslag till reform Beslut eller andra åtgärder av myndigheter och andra ska i vissa fall kungöras i syfte att sprida information om ett visst förhållande. Kungörande kan ske som ett led i ett registreringsförfarande. Huvudregeln har varit att kungörandet ska ske i den skriftliga publikationen Post och (PoIT). sker kungörandet emellertid elektroniskt via Bolags- verkets webbplats. Post- och har alltså blivit en elektronisk tidskrift. Frågan om ett elektroniskt kungörande har utretts och behandlats i två departementspromemorior, Elektroniskt kungörande (Ds 2003:42) och Kungörande i PoIT (Ds 2005:2). I den senare promemorian lämnades ett förslag som ledde fram till den nuvarande ordningen. Enligt förslaget skulle den elektroniska tidningen uppdateras och införda kungörelser finnas allmänt tillgängliga via officiella webbplats utan kostnad. För att på ett enkelt sätt tillgodose behovet av att med absolut säkerhet kunna kontrollera att en viss uppgift har varit införd i PoIT, eller att en uppgift inte i efterhand har utsatts för elektronisk manipulation, föreslogs att även skulle framställa tre exemplar av tidningen i pappersform. 3.6.2Överväganden i propositionen samt beslutad och genomförd reform I en proposition som överlämnades till föreslog regeringen att skulle anta sådana lagändringar som gjorde den föreslagna reformen möjlig (se prop. 2005/06:96). Regeringen ansåg att ett offentliggörande på Internet skulle leda dels till att kungörelserna snabbare kom till allmänhetens kännedom, dels till en avsevärt bättre spridning av kungörelsen. Härutöver skulle en mer rationell och ändamålsenligt hantering uppnås genom att man lät ombesörja kungörandet. Lagrådet fann vid sin granskning att det var lämpligt att även i fortsättningen ge ut PoIT som en periodisk skrift, dock i mer begränsad upplaga. Lagrådet ansåg att kungörelseannonserna, även med bibehållande av det nuvarande systemet, kunde bli fritt tillgängliga från . Regeringen ansåg emellertid att en sådan lösning skulle ha beaktansvärda nackdelar och bl.a. innebära att efterlysta kostnadsbesparingar för enskilda och myndigheter skulle bli avsevärt mindre. I fråga om det elektroniska dokumentets rättsliga status uttalade regeringen att det är den version av kungörelsen som offentliggörs på webbplats som är att betrakta som original- versionen. De rättsverkningar som följer av offentliggörandet i Post- och ska således vara knutna till det faktiska offentliggörandet, dvs. det som sker på webbplats. Om det i det enskilda fallet skulle gå att påvisa att innehållet i den elektroniskt offentliggjorda versionen har varit ett annat än det som framgår av en pappersutskrift, är det följaktligen den elektroniska versionen som primärt är relevant. Regeringen anförde vidare att den på webbplats offentliggjorda versionen inte är att betrakta som en skrift i tryckfrihetsförordningens mening, eftersom den inte kommer att tryckas eller mångfaldigas. Eftersom tryckfrihetsförordningens bestämmelser inte skulle bli tillämpliga skulle publiceringen inte heller omfattas av lagen (1993:1392) om pliktexemplar av dokument. De uppgifter som kungjorts skulle enligt promemorians förslag finnas kvar på i två, eller i vissa fall, . Några särskilda regler om gallring hade inte föreslagits, vilket enligt promemorians bedömning innebar att de elektroniska uppgifterna skulle kunna gallras efter samma tidsperiod. ansåg emellertid att den elektroniska versionen utgör en allmän handling hos som omfattas av arkivlagens regler, vilket innebär att myndighetens arkiv ska bevaras i sin helhet. Regeringen delade uppfattning om rättsläget. Gallring får således endast ske enligt särskild föreskrift eller beslut av , om det inte sker i enlighet med lag eller förordning. biföll propositionen och antog regeringens lagförslag. offentliggörs alltså Post- och på webbplats. Närmare bestämmelser finns i förordningen (2006:1226) om Post och , och har meddelat föreskrifter (BOLFS 2007:1) om elektronisk ingivning och betalning av kungörelser i Post- och . 3.7Elektroniskt kungörande av trafikföreskrifter Regeringen har genom trafikförordningen (1998:1276) meddelat generella regler för vägtrafik. För att anpassa trafikreglerna till lokala förhållanden bemyndigas i trafikförordningen kommunerna, länsstyrelserna, de statliga väghållningsmyndigheterna, och polismyndigheterna att meddela trafikföreskrifter som kompletterar eller ersätter trafikreglerna i trafikförordningen. I korthet kan sägas att det på trafikområdet har saknats enhetliga bestämmelser om hur föreskrifter ska kungöras och tillkännages. Vilka åtgärder som ska vidtas har varierat beroende på vem som meddelat föreskriften och vad den handlar om.TP F25FPT uppgift var enligt kommitté- direktiven (dir. 2002:71) i första hand att överväga hur kommunernas administration av lokala trafikföreskrifter kunde göras enklare, modernare och effektivare. Enligt utredningen var det viktigaste kravet att föreskrifter även fortsättningsvis skulle kunna tillkännages i sin helhet på ett säkert sätt. Ett nytt system skulle erbjuda medborgarna en möjlighet att snabbt, lätt och kostnadsfritt söka och få tillgång till tillräcklig och korrekt information om införda trafikregler.TPF26FPT Utredningen föreslog i sitt betänkande Rikstäckande Databas för (SOU 2003:119) att föreskrifter för lokal trafikreglering skulle tillkännages elektroniskt i en central och rikstäckande databas, . Enligt utredningens mening var det ett naturligt och närmast självklart steg att ta informationstekniken i anspråk för tillkännagivande av trafikföreskrifter. Enligt förslaget ska föreskrifterna överföras till databasen på ett säkert sätt i elektronisk form av den beslutande myndigheten, som också är den som ska ansvara för att föreskrifterna är beslutade på 25TP PT SOU 2003:119, Rikstäckande databas för trafikföreskrifter, s. 77 där bl.a. följande anges Det kan konstateras att kungörandebegreppet i trafikförordningen har reserverats för ett obligatoriskt intagande av föreskrift i författningssamling medan tillkännagivande kommit att beteckna även bekantgörande av föreskriften genom utmärkning, intagande i liggare och annons i ortspressen. 26TP PT SOU 2003:119 s. 172. ett korrekt sätt och att den handläggare som rapporterat föreskriften är behörig att företräda beslutsfattaren. Enligt utred- ningen bör det åligga den myndighet som beslutat en föreskrift att bestämma den ska tillkännages. Det är inte avsett att administratören av databasen ska åläggas något ansvar för föreskrifternas innehåll och tillkännagivande. Utredningen förslog vidare att beslutsmyndigheten ska arkivera beslutsprotokoll i pappersform. De data som finns om föreskrifterna i databasen utgör enligt utredningen föreskriftens autentiska version. Det förhållande att föreskrifterna kungörs elektroniskt i stället för i liggare eller i författningssamling ska enligt utredningen inte innebära någon förändring mot vad som gäller , t.ex. i fråga om vilka konsekvenser som blir följden om den autentiska föreskriften avviker från den beslutade. föreslogs som ansvarig för administrationen av RDT och som samordningsmyndighet med ett övergripande ansvar för systemets säkerhet. Den autentiska versionen av föreskriften ska bevaras av i databasen. ska vidare ha ansvaret för att vårda det elektroniska arkivet. Närmare bestämmelser om databasen bör enligt utredningen finnas i en förordning om en rikstäckande databas för trafikföreskrifter. Databasen föreslogs omfatta såväl redan beslutade giltiga föreskrifter som de som kommer att beslutas. Redan upphävda föreskrifter bör däremot inte omfattas. Övergången till det nya systemet bör enligt utredningen ske i två etapper. Under den inledande etappen får de myndigheter som berörs av föreskriftsrapporteringen föra in uppgifter i databasen. Den föreskriftsrapportering som är frivillig under den första etappen ska under den andra etappen bli obligatorisk. Nya föreskrifter ska alltså från och med det att den andra etappen inleds kungöras i RDT. Vid utgången av den andra etappen ska alla föreskrifter som har tillkännagivits i enlighet med den tidigare ordningen upphöra att gälla. Med utgångspunkt i trafikföreskriftsutredningens betänkande föreslog regeringen att föreskrifter för lokal trafikreglering ska kunna kungöras i en rikstäckande databas för trafikföreskrifter, 27TP PT SOU 2003:119 s. 180. något som skulle medföra en avsevärt förbättrad administration av trafikföreskrifter i förhållande till dagens system.TPF28FPT antog regeringens förslag om ändringar i kungörandelagen. Ändringarna trädde i kraft och innebär att regeringen ges bemyndigande att föreskriva att vissa typer av föreskrifter får kungöras på annat sätt än genom en tryckt författningssamling enligt 6 och 9 §§ kungörandelagen, vilket i sin tur möjliggör ett kungörande av trafikföreskrifter på Internet. 3.7.4Genomförandet av reformen – uppbyggnaden av RDT Förordningen om elektroniskt kungörande av vissa trafikföreskrifter Regeringen har utfärdat en förordning (2007:231) om elektroniskt kungörande av vissa trafikföreskrifter, i vilken förutsättningar och grundläggande regler avseende databasen och verksamheten runt databasen formuleras. Förordningen inleds med en bestämmelse som anger att trafikföreskrifter ska kungöras elektroniskt på en särskild webbplats som är tillgänglig avgiftsfritt för var och en. Webbplatsen får inte innehålla något annat än vad som följer av förordningen. ansvarar enligt 9 § för webbplatsen och är även samordningsmyndighet med ett övergripande ansvar för funktionen och säkerheten i datasystemet. När det gäller ansvars- fördelningen anges i 3 § att en myndighet, vars föreskrifter ska kungöras på webbplatsen, ansvarar för att uppgifterna är riktiga och att de förs på ett säkert sätt i elektronisk form till . Den beslutande myndigheten ansvarar också för att en föreskrift tilldelas ett löpnummer (6 §). Innan föreskriften förs till ska den som är behörig på den beslutande myndigheten ge tillstånd till det (8 §). När det gäller webbplatsens innehåll anges i 11 § att det ska finnas två register, ett föreskriftsregister som visar samtliga föreskrifter som har kungjorts på webbplatsen och ett gällande- register som visar samtliga gällande föreskrifter som har kungjorts på webbplatsen. I den avslutande 12 § bemyndigas att meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av förordningen. ska dock höra Verva innan sådana föreskrifter meddelas. 28TP PT Prop. 2004/05:87 s. 11. Förordningen ska träda i kraft . Enligt övergångs- bestämmelserna ska alla gamla föreskrifter som kungjorts på annat sätt senast vid detta datum ha publicerats på webbplatsen för att gälla. Efter gäller föreskrifter som har publicerats på webbplatsen endast i den publicerade lydelsen. RDT – närmare om databasen och systemets funktion Genom förordningen har fått i uppdrag att utveckla och förvalta de verksamhetsprocesser och IT-system som krävs för att kungöra trafikföreskrifter elektroniskt på ett säkert och effektivt sätt. Databasen måste kunna användas av alla besluts- myndigheter oavsett tekniska och ekonomiska förutsättningar. I enlighet härmed har ambition varit att skapa ett säkert och enkelt system till en så låg kostnad för beslutsmyndigheten som möjligt. Databasen omfattar inte enbart de obligatoriska uppgifter som en beslutsmyndighet ska lämna till enligt förordningen, och som återfinns på webbplatsen, utan även en del som beslutat att utveckla och förvalta och som innehåller uppgifter som beslutsmyndigheten inte är skyldig att leverera till databasen (s.k. bearbetningsbara trafikregeldata eller BTR-data). BTR-data inhämtas och tas till vara för att skapa ett mervärde i databasen så att den kan användas även för andra ändamål än kungörande av trafikföreskrifter. tillhandahåller ett antal styrande och stödjande dokument. Utöver de verkställighetsföreskrifter som kommer att meddela finns en RDT-beskrivning och en RDT- handbok som innehåller grundläggande information om systemet och som ska ge beslutsmyndigheterna vägledning i deras arbete med att kungöra föreskrifter. Till datasystemet finns också ett användarstöd som har till uppgift att stödja beslutsmyndigheten i användandet av RDT samt att svara på allmänhetens frågor om systemet. Förfarandet för att kungöra en trafikföreskrift sker i två steg. Först ska föreskriften skapas och rapporteras till RDT av besluts- myndigheten. Därefter förvaras föreskriften i databasen. I nästa steg ska beslutsmyndigheten bekräfta föreskriften och se till att den publiceras på webbplatsen. Det kan vara olika personer hos beslutsmyndigheten som har behörighet att utföra de olika stegen. En beslutsmyndighet kan skapa en författning på valfritt sätt, t.ex. som en word-fil. Föreskrifternas utseende varierar alltså mellan olika beslutsmyndigheter. För att föreskriften ska tas emot av RDT krävs dock att den levereras i pdf/a-format, vilket är det format som rekommenderar för långtidslagring. Om föreskriften har skapats i word måste den alltså konverteras till pdf/a-format innan den rapporteras till databasen. Åtgärden inne- bär i sig inte några svårigheter men kräver en särskild programvara. För registret behöver ha tillgång till viss information vid sidan av föreskriften. Det rör sig om korta uppgifter om vad föreskriften innehåller. Eftersom det inte finns någon enhetlig mall för hur en trafikföreskrift ska se ut kan uppgifterna inte hämtas direkt ur dokumentet. I stället måste beslutsmyndigheten registrera uppgifterna när dokumentet överförs. Den beslutsmyndighet som har tillgång till ett berednings- system kan utföra allt arbete i det systemet, även själva utform- andet av föreskriften. Registeruppgifterna sammanställs sedan automatiskt och levereras till RDT tillsammans med föreskriften utan att beslutsmyndigheten behöver utföra någon särskild åtgärd. Om beslutsmyndigheten saknar ett sådant beredningssystem måste myndigheten först, på valfritt sätt, skapa föreskriften och leverera den till RDT. Därefter får beslutsmyndigheten manuellt registrera alla registeruppgifter på webbplatsen. Vid själva överföringen är tanken att en behörig person hos beslutsmyndigheten ska logga in sig mot RDT med hjälp av någon form av e-legitimation. Personen identifieras då av systemet och behörigheten bekräftas. När föreskriften är överförd producerar systemet ett kvitto på överföringen. När publiceringen senare ska ske loggar samma person, eller någon annan behörig person, in på samma sätt och tar fram den aktuella föreskriften som finns lagrad i RDT. Föreskriften kan då ändras eller tas bort. När publiceringen har skett får beslutsmyndigheten ett kvitto även på det. I samband med att föreskriften överförs till RDT kontrolleras att dokumentet är utan virus och att formatet är det rätta, dvs. pdf/a. Om någon av dessa två förutsättningar brister avvisas dokumentet. När en beslutsmyndighet utför åtgärden för att kungöra en föreskrift kompletteras registret automatiskt med en uppgift om datum för publicering. Om en föreskrift innehåller felaktigheter kan den rättas av beslutsmyndigheten på samma sätt som sker . har en möjlighet att ta bort sådant ovidkommande material som t.ex. av misstag tillförts databasen och som uppenbart inte hör hemma där. Det krävs dock att en person hos verket med särskild behörighet utför åtgärden. Det är den elektroniska versionen av författningen som är autentisk. ansvarar för att föreskriften förvaras på ett säkert sätt i RDT och för att den finns tillgänglig i oförändrat skick på webbplatsen efter att beslutsmyndigheten har publicerat den där. Ansvarsfördelningen innebär att svarar för den tekniska lösningen och säkerheten inom systemet. har ansett att det även ligger inom ansvar att skapa en säker kanal in till systemet. Varje föreskrift kommer att låsas in för obehörig påverkan med hjälp av avancerad säkerhetsteknik. De personer vid besluts- myndigheterna som har behörighet att komma åt RDT-databasen kan sägas ha tilldelats särskilda nycklar till systemet. Rutinerna för hur dessa nycklar tillhandahålls är naturligtvis avgörande för systemets säkerhet. Vid varje beslutsmyndighet ska det finnas en RDT- administratör med behörighet att ange vilka andra personer vid myndigheten som ska få åtkomst till RDT. Som nämnts kan olika personer vid myndigheten inneha de olika rollerna, men det är också möjligt att låta en och samma person vara administratör, överförare och publicerare. Om någon försöker ta sig in i systemet eller göra ändringar utan att ha behörighet till det utlöses ett larm. Av säkerhetsskäl lagras alla dokument alltid på minst två olika platser. Som framgått innebär den ökade användningen av informations- teknik i samhället även en sårbarhet för olika former av angrepp som riktar sig mot tekniken. Det kan röra sig om olovliga intrång i eller störningar av informationssystemet, förvanskning av uppgifter i systemet osv. Till exempel kan någon genom att sprida ett datavirus förvanska uppgifter på en webbplats eller med hjälp av en s.k. datamask göra så att ett informationssystem översvämmas av kopior och därmed slås ut. Det förekommer även s.k. tillgänglighetsattacker som innebär att informationssystem blockeras eller att funktionen hos system kraftigt sätts ned genom automatiskt genererade meddelanden. Angrepp mot ett informationssystem är allvarliga av flera skäl. Förutom praktiska besvär kan de orsaka stora kostnader. De riskerar också att göra informationssystemen mindre tillgängliga för envar och att förtroendet för tekniken skadas. I svensk rätt finns flera straffbestämmelser som kriminaliserar olika typer av angrepp mot informationssystem. I 4 kap. 9 c § anges att den som olovligen bereder sig tillgång till en uppgift som är avsedd för automatiserad behandling eller olovligen ändrar, utplånar, blockerar eller i register för in en sådan uppgift döms för dataintrång till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller enligt bestämmelsen den som olovligen genom någon annan liknande åtgärd allvarligt stör eller hindrar användningen av en sådan uppgift. Alla uppgifter, dvs. fakta, information eller begrepp, som uttrycks i en för dator anpassad och läsbar form omfattas av bestämmelsen. Även uppgifter under befordran omfattas. Paragrafen ändrades senast på grund av ett rambeslut av EU om angrepp mot informationssystem. Genom ändringen kom även åtgärder som t.ex. tillgänglighetsattacker eller överbelast- ningsattacker att omfattas av straffbestämmelsen. Med uttrycket allvarligt stör avses vad som vid en helhetsbedömning kan ses som en betydande störning av inte endast tillfällig natur.TPF1FPT Att förstöra eller skada egendom, fast eller lös, till men för annans rätt därtill, är straffbart som skadegörelse (12 kap. 1 § ) och kan innebära böter eller fängelse i högst . Om gärningen t.ex. har drabbat sak av stor kulturell eller ekonomisk betydelse eller om skadan annars är synnerligen kännbar, kan den bedömas som grov skadegörelse (12 kap. 3 § ) och straffskalan är då fängelse högst . För sabotage döms den som förstör eller skadar egendom som har avsevärd betydelse för rikets försvar, folkförsörjning, rättsskipning eller förvaltning eller för upprätthållande av allmän ordning och säkerhet i riket, eller genom annan åtgärd, som inte innefattar endast undanhållande av arbetskraft, allvarligt stör eller hindrar användningen av sådan egendom (13 kap. 4 § brotts- balken). Detsamma gäller om någon annars genom skadegörelse eller annan åtgärd som sagts allvarligt stör eller hindrar den allmänna samfärdseln eller användningen av telegraf, telefon, radio eller dylikt allmänt hjälpmedel eller av anläggning för allmänhetens förseende med vatten, ljus, värme eller kraft. Påföljden kan bestämmas till fängelse i högst .