sou · GVB381 · 2008-01-01 00:00:00 — Eftersom resurser för forskningsanknytning överförs från varje lärosätes anslag för forskning och forskarutbildning alternativt anslagspost för forskning/konstnärligt utvecklingsarbete bör denna inte vara större än att samtliga lärosätens aktuella forsknings- resurser räcker för denna överföring. Med den utgångspunkten har 2 beräknat forskningsanknytningskomponenten till per helårsstudent, vilket innebär att komponenten kan finansieras inom respektive lärosätes anslag/anslagspost för forskning, med undantag för (se vidare avsnittet 4.1.1). Med en forskningsanknytningskomponent om per helårs- student ökar resurserna för utbildning på grundnivå och avancerad nivå med drygt en och eller närmare 10 pro- cent. I avsnitten 4.1.1 beskrivs omföringen av resurser för forsk- ningsanknytning. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell 3.1.7Lärosätesresurs för konstnärliga utbildningar 2:s förslag: En lärosätesresurs för vissa lärosäten med konstnärlig utbildning införs i enlighet med förslaget i delbe- tänkandet Ett utvecklat resurstilldelningssystem till högskolans grundutbildning. 2 föreslår dock att det enda kriteriet för vilka lärosäten som ska få en lärosätesresurs ska vara att läro- sätet hade examensrätt för konstnärlig högskoleexamen /07. I delbetänkandet Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning föreslår utredaren att lärosäten med konstnärlig eller idrottslig utbildning ska tilldelas en särskild lärosätesresurs förutsatt att vissa villkor är uppfyllda.TPF59FPT De lärosäten som inte uppfyller dessa villkor ska enligt förslaget i stället få tillämpa den ersättning som föreslås gälla för ersättningsområde konst för de sju nuvarande konstnärliga utbildningsområdena respektive utbild- ningsvetenskapligt ersättningsområde för utbildningsområde idrott. Villkoren för att få konstnärlig respektive idrottslig lärosätesresurs är enligt delbetänkandet att lärosätet har rätt att utfärda konstnärlig högskoleexamen respektive idrottslärarexamen samt att det hade konstnärligt respektive idrottsligt utbildningsområde . Dess- utom ska berörda lärosäten förlora mer än i det nya ersättningssystemet. De tre villkoren betyder enligt delbetän- kandet att de konstnärliga högskolorna i , , , och föreslås få en konstnärlig lärosätesresurs och att Gymnastik- och (dåvarande Idrottshögsko- lan) och föreslås få en idrottslig lärosätesresurs. De mycket höga ersättningsbelopp som gäller för de konst- närliga utbildningarna beräknades, när de infördes /96, utifrån de resurser som anslogs för de konstnärliga utbildningarna, vilka varierade mellan de berörda lärosätena. Eftersom utgångspunkten vid genomförandet av enhet- liga per capitaersättningar inom dessa områden var att inget läro- säte skulle förlora resurser, bestämdes per capitaersättningarnas storlek utifrån storleken på resurser vid det lärosäte som hade de största resurserna för den aktuella konstnärliga utbildningen vid 59TP PT SOU 2005:48, s. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell denna tidpunkt.TPF60FPT När de konstnärliga per capitaersättningarna infördes, gällde de endast de konstnärliga högskolorna i och deras motsvarigheter inom vissa universitet och högskolor nämligen , , univer- sitet, samt som hade exa- mensrätt för musiklärarexamen. På samma sätt gällde per capita- ersättningen för idrott endast dåvarande i och , som var de två högskolor som hade examensrätt för idrottslärarexamen. och framåt har ett stort antal lärosäten fått rätt att avräkna helårsstudenter och helårsprestationer inom olika konst- närliga utbildningsområden och utbildningsområde idrott: 16 läro- säten inom utbildningsområde design, 2 inom utbildningsområde fri konst, 6 inom utbildningsområde musik, 2 inom utbildnings- område teater, 6 inom utbildningsområde media, 1 inom utbild- ningsområde dans samt 10 lärosäten inom utbildningsområde idrott. Dessa har således tillkommit utöver de lärosäten som hade denna rätt när dessa per capitaersättningar infördes. Möjligheten för andra lärosäten än de som har examensrätt för konstnärlig hög- skoleexamen att få avräkna helårsstudenter och helårsprestationer inom olika konstnärliga utbildningsområden har lett till en jakt på dessa åtråvärda ersättningsbelopp. En genomgång av budget- underlag från lärosätena efter 1998 visar att denna jakt successivt har ökat . 2 anser att det är angeläget att genomföra det förslag som presenteras i delbetänkandet beträffande de konstnärliga utbild- ningarna. De konstnärliga utbildningarna ska hålla en hög kvalitet. De särskilt resurskrävande utbildningarna, med mycket speciella lokal- och utrustningsbehov, som finns vid de lärosäten som har sådana utbildningar som leder fram till en konstnärlig högskole- examen, är de som varit avgörande för de ersättningsbelopp som gäller för de konstnärliga utbildningsområdena. För att bibe- hålla kvaliteten i dessa utbildningar, som av arbetsmarknadsskäl måste begränsas i omfattning, bör resurserna för sådana utbildningar inte spridas utan helst koncentreras ytterligare. Med de begränsade resurser för högre utbildning som finns totalt är det inte, enligt 2, försvarbart att sprida sådan resurskrävande utbildning på många lärosäten. 60TP PT Prop. 1993/94:177, s. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell 2 delar Dramatiska institutets (DI) uppfattning som den redovisas i DI:s remissvar på delbetänkandet Ett utvecklat resurstill- delningssystem för högskolans grundutbildning. DI pekar på att förslaget om lärosätesresurs speglar vilka lärosäten som bedriver konstnärlig utbildning med inslag av fullskalig konstnärlig produk- tion, vilket måste vara en nödvändig förutsättning för den konst- närliga lärosätesresursen. DI:s remissvar kan sammanfattas på följande sätt: Annan konstnärlig utbildning genererar inte kostnader som motiverar en sådan resurs. Förslaget återställer balansen mellan utbildningskostnad och ersättningsnivå. Nyuppbyggnad av konst- närlig utbildning vid lärosäten utan konstnärlig resurs försvåras, vilket kan betraktas som en önskvärd effekt. När det finns behov av en större utbildningsvolym på det konstnärliga området bör det vara ekonomiskt gynnsamt att förlägga en sådan utbyggnad till lärosäten där de dyrbara grundläggande resurserna för fullskalig konstnärlig produktion redan föreligger. Även när det gäller utbildningens kvalitet kan det finnas goda skäl för att inte gynna uppkomsten av alltför många små utbildningsmiljöer inom konst- området. Utbildningskvalitet vid ett lärosäte brukar allmänt anses vara beroende av en tillräcklig storlek på utbildningsmiljön inom ett område.TPF61FPT 2 anser således att endast kriteriet examensrätt för konst- närlig högskoleexamen, enligt den examensordning som gällde t.o.m. /07, ska vara kriteriet för om ett lärosäte ska kunna få en lärosätesresurs. Det är den utbildning som leder fram till dessa examina som innebär fullskalig konstnärlig produktion som DI nämner i sitt remissvar. Detta kriterium innebär att samma lärosäten som föreslogs i delbetänkandet för lärosätesresurs ska få en sådan. Med 2:s förslag till grundersättning och tilläggsersätt- ningar kan de lärosäten som har rätt till olika konstnärliga per capitaersättningar, men som inte är aktuella för lärosätesresurs, i stället använda tilläggsbelopp. Detta kommer inte att ge lika höga ersättningar som dagens system, men detta blir konsekvensen av att resurserna för konstnärliga utbildningar koncentreras till ett begränsat antal lärosäten. Beträffande idrottsutbildningar anser 2 att ersättning till sådana ryms inom ramen för det föreslagna systemet med tilläggs- 61TP PT Dramatiska institutets remissvar på SOU 2005:48. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell De tre lärosäten som hade examensrätt för idrotts- lärarexamen /07, nämligen , och Gymnastik- och har i 2:s översättning av det gamla systemet till det nya en egen nyckel (se vidare avsnittet 4.2.2), nämligen att tilläggsersättning 3, utöver grundersättningen, kan tillämpas på samtliga helårsstudenter inom utbildningsområde idrott. Tilläggsersättning 3 tillsammans med grundersättning innebär i stort sett samma ersättning som den som gäller för utbildningsområde idrott. För övriga lärosäten med utbildningsområde idrott har den redovisade nyckeln tillämpats. Även för de två universitet som hade rätt att utfärda musiklärar- examen enligt äldre bestämmelser, nämligen och , har 2 beräknat att tilläggsersättning 3 ska kunna tillämpas på samtliga helårsstudenter. Som utredningen redan påpekat är det lärosätenas ledningar som avgör hur man lokalt väljer att tillämpa de föreslagna tilläggsersättningarna. 3.1.8Kvalitetsrelaterad tilldelning för utbildning på grundnivå och avancerad nivå 2:s förslag: Lärosätespaneler ska genomföra kvalitets- utvärderingar av universitetens och högskolornas utbildnings- och forskningsstrategier, arbete med samverkan och kvalitetsarbete. En kvalitetsrelaterad tilldelning införs för utbildning på grundnivå och avancerad nivå. Den grundas på resultatet av lärosätespanelernas utvärderingar och består av ytterligare tilläggsbelopp som stärker kvaliteten i utbildningen. Det är naturligt att lärosätena kommer att eftersträva ett ökat antal tilläggsbelopp för att kunna ytterligare höja kvaliteten i utbild- ningen. Detta ska också vara möjligt. 2:s förslag är följande. görs den första omgången av de lärosätesutvärderingar som beskrivs nedan. Lärosätesutvärde- ringarna består av tre olika delar, utvärdering av kvalitetsarbetet, utvärdering av samverkansuppgiften och bedömning av utbild- nings- och forskningsstrategierna. Lärosätesutvärderingarna gäller således hela lärosätets verksamhet, såväl utbildning som forskning. Resultatet får dock betydelse för utbildningens kvalitet. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell Hög kvalitet ska belönas. 2 föreslår därför att ett högt betyg i lärosätesutvärderingarna ska belönas med att lärosätet får möjlighet att tillämpa fler tilläggsbelopp inom utbildning på grund- nivå och avancerad nivå. Tilläggsbeloppen, som givetvis är nödvän- diga för sådana utbildningar som är laborativa, särskilt utrustnings- krävande osv. och som alla lärosäten får del av i viss omfattning inledningsvis, möjliggör också en kvalitetshöjning av själva under- visningen. Det är därför rimligt att lärosätenas ansträngningar att åstadkomma hög kvalitet i utbildningen ska ge en sådan belöning och incitament att ytterligare kunna höja kvaliteten. Därmed kan lärosätet stärka kvaliteten i ytterligare ett antal utbildningar genom exempelvis ännu mer kontakttillfällen mellan studenter och lärare, fler praktikinslag osv. Det av 2 föreslagna intermediära organet, se vidaare kapiel 5, ska ansvara för att lärosätesutvärderingarna görs och beslutar om betyg för varje lärosäte. Intermediären inrättar internationella (företrädesvis nordiska) lärosätespaneler med kvalificerade akade- miska företrädare. I dessa paneler ingår även svenska observatörer, vilka har i uppgift att bidra med kunskap om svensk utbildning och forskning. Intermediären ska ha fortlöpande kontakt med läro- sätena i deras självvärderingsarbete samt administrativt leda och stödja de olika panelernas arbete. Lärosätespanelerna bedömer kvaliteten i samtliga lärosätens utbildnings- och forskningsstrategier, arbete med samverkan med olika dimensioner av samhället i övrigt och lärosätenas kvalitets- utvecklingsarbete på alla nivåer. I dessa tre delar bedöms både utbildning och forskning samt interaktion dem emellan. 2 vill understryka vikten av att sambandet mellan utbildning och forsk- ning betonas i utvärderingarna. Det är också viktigt att påpeka att de nya satsningar som lärosätet planerar samt de områden som man tänker sig avveckla lyfts fram i strategierna. Dessa dokument förbinder det som har gjorts med det som ska göras. Om man på ett realistiskt sätt relaterar dessa framåtblickande principdokument till den pågående verksamheten, säger det mycket om den dynamiska potentialen hos ett lärosäte. Därför är dessa dokument centrala i lärosätesutvärde- ringarna. Bedömningen av utbildnings- och forskningsstrategierna och det faktum att lärosätena inriktar sin utbildning och forskning på de områden de har förutsättningar att hålla den högsta kvaliteten har självklart stor betydelse för kvaliteten i utbildningen. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell I utvärderingen av samverkansuppgiften är en viktig aspekt hur kontakterna mellan lärosätet och arbetsmarknaden stärks, inte enbart inom de utbildningar som har obligatoriska perioder av verksamhetsförlagd utbildning eller praktik, utan även för andra utbildningar. Alla utbildningar förbereder för arbete och anställ- ningsbarhet är således en viktig kvalitetsfaktor inte enbart inom s.k. professionsutbildningar. Utvärderingen av lärosätets arbete med kvalitetsutveckling bör lämpligen bedöma områden som jämställdhetsfrågor i vid bemär- kelse, kompetensutveckling, vilka åtgärder som vidtagits eller planeras för att ge studenterna stöd för att klara sina studier, kvalitetssäkringssystem inkl. interna resurstilldelningssystem, internationaliseringsarbete, ledarskapsfrågor, pedagogiskt utveck- lingsarbete, självvärdering, studenternas anställningsbarhet dvs. vilken typ av arbete studenterna fått efter avslutad utbildning etc. Beträffande utbildning på forskarnivå bör utvärderingarna av lärosätenas arbete med kvalitetsutveckling bl.a. undersöka om kvalitetsskillnader uppstår mellan doktorander som finansieras med de av 2 föreslagna per capitaersättningarna, som är beräknade för doktorander med doktorandanställning, och doktorander som finansieras med externa medel, samt vilka åtgärder som vidtas för att undanröja sådana eventuella kvalitetsskillnader. En viktig parameter i bedömning av lärosätenas kvalitetssäkring är om åtgärder vidtagits, respektive om dessa åtgärder fungerat, med avseende på påpekanden från tidigare utvärderingar som genomförts av såväl utbildning som forskning. I nya nationella kvalitetssäkringssystem finns en noga utarbetad plan som skulle kunna användas för detta ändamål.TPF62FPT Förslagsvis kunde utvärderingen av samverkansuppgiften och kvalitetsarbetet utföras av . Då blir det viktigt att verket genomför dessa utvärderingar med fyraårsintervall. Lärosätespanelens utvärdering görs sedan med utgångspunkt i detta underlag från verket och från utvärderingarna av forskningen samt övrigt underlag från läro- sätena och intermediären. Önskvärt vore även med ett underlag från ämnes- och programutvärderingar. Beträf- fande utvärderingen av samverkansuppgiften se vidare avsnittet 3.2.8 och bilaga 9. Lärosätespanelen ska sätta ett samlat betyg på grundval av lärosätesutvärderingarna. Detta betyg bör enligt 2 avgöra 62TP PT rapportserie 2006:57 R. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell tilldelning av ytterligare tilläggsbelopp som stärker kvaliteten i utbildningen på grundnivå och avancerad nivå, men även att ett lärosäte kan bli av med sådana tilläggsbelopp som resultat av ett lågt betyg. Den slutliga utformningen och detaljerna kring detta måste bli en uppgift för intermediären att utveckla. 3.1.9Per capitabeloppens storlek i det föreslagna systemet Per capitabeloppen inom utbildning på grundnivå och avancerad nivå respektive forskarnivå som 2 föreslår, är följande. Utbildning på grundnivå och avancerad nivå 2 föreslår nedan i avsnittet 4.2.1 att halva utbildningsramen ska vara resultatberoende. Det innebär att när ersättningsbeloppen ska tillämpas på redovisat antal helårsstudenter för att sättas i relation till den resultatberoende delen av ramen, måste ersätt- ningsbeloppen halveras, eftersom hälften av dessa redan finns i basen. Modellen är i princip densamma som förslaget i del- betänkandet Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning, med den skillnaden att i delbetänkandet föreslogs att basen skulle utgöra och den student- och presta- tionsrelaterade delen skulle utgöra av takbeloppet.TPF63FPT Flera remissinstanser påpekade i sina svar på delbetänkandet att en bas på är alltför liten för att dämpa effekterna av 63TP PT SOU 2005:48, s. 178. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell förändringar i studentantalet, eftersom inget lärosäte förlorar så många studenter att man kommer av sitt tak- belopp. Detta synsätt är enligt 2 en missuppfattning av förslaget om en bas och en rörlig del. Det som gör att känsligheten minskar för förändringar i studentantalet är att per capita- ersättningarna inte är lika stora i en modell med uppdelning i bas och rörlig del. De nuvarande per capitaersättningarna är i sin helhet beroende av antalet helårsstudenter och helårsprestationer. Del- betänkandets förslag att av ersättningen till lärosätena skulle ligga fast i en bas, innebar att per capitaersättningarna minskades och uppgick till av de nuvarande. Därmed blir effekterna mindre av förändringar i antalet helårs- studenter och helårsprestationer. 2 föreslår att basen ska utgöra hälften av utbildnings- ramen. Skälet till att gå ytterligare ett steg längre än utredaren gjorde i delbetänkandet, är att 2 föreslår att forsk- ningsdelen av anslagen ska konkurrensutsättas vilket innebär att dessa resurser kan förändras påtagligt från en period till en annan. I det nuvarande systemet kan forskningsanlagen betraktas som rela- tivt säkra intäkter. En ökad stabilitet beträffande utbildnings- medlen får således balansera den ökade rörligheten beträffande forskningsmedlen. De per capitaersättningar som ska tillämpas vid beräkningen av lärosätenas resultat i förhållande till utbildningsramen blir därmed halverade. Per capitabelopp, kronor Grund- och avancerad nivå En ny anslags- och resurstilldelningsmodell Hela beloppet tillämpas vid statsmaktsbeslut om dimensionerings- ökningar, eller minskningar. Halva beloppet, den rörliga per capita- ersättningen tillämpas vid beräkning av lärosätenas resultat i för- hållande till utbildningsramen. För lärosäten som inte når upp till sin ram och därmed får en sänkt ram nästa period behåller lärosätet nästa period den halvan av ersättnings- beloppen som ligger i ramen. För de lärosäten som eventuellt får en ökad ram nästa period, pga. överföring från lärosäten som inte nått sin ram, består ökningen endast av den rörliga delen av ersätt- ningsbeloppen, dvs. halva beloppen, . Eftersom basen påverkas först den därpå följande perioden kommer dock en överföring att ske även av denna del av per capitaersättningen. Detta är den föreslagna tekniken vid omfördelningar av utbildningsmedel. Se vidare avsnittet 4.2.1. 3.2Ny modell för resurstilldelning till forskning I tilläggsdirektiven till anges klart och tydligt i vilken riktning regeringen önskar att utvecklingen ska drivas beträffande de kriterier som ska ställas upp för resurstilldelning för forskning till universitet och högskolor. Dessa kriterier ska vara tydligt prestations- och kvalitetsrelaterade. Utredningen kommer därför att föreslå en modell för universiteten, inklusive och , som innebär att anslagsmedlen för forskning ska konkurrensutsättas. Resurserna konkurrensutsätts med hjälp av ett antal indikatorer som påverkar den konkurrensutsatta delen av universitetens forskningsram.TPF64FPT När 2 har diskuterat hur denna modell ska utformas är det med utgångspunkt i de system för intern resursfördelning som de flesta lärosäten själva redan tillämpar på olika nivåer och på olika sätt. Utredningen har genom en enkät till lärosätena (jfr bilaga 5) fått en god överblick över hur dessa system ser ut. Det är dock angeläget att påpeka att den modell som utredningen föreslår är en modell som genererar resurserna till lärosätet. Därefter blir det lärosätesledningens grannlaga uppgift att efter egna prioriteringar via intern styrning och lokala resursfördelningssystem allokera resurserna i enlighet med lärosätets forskningsstrategi. 64TP BeträffandePT forskning vid högskolorna se avsnitten 2.2, 2.3 och 3.4 samt resonemangen om lärosätenas olika roller i avsnitt 1.2. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell I tilläggsdirektiven sägs att även andra aspekter på lärosätets verksamhet, t.ex. samarbete mellan lärosäten, utbildningens veten- skapliga förankring samt spridning och nyttiggörande av forsk- ningsresultat skulle kunna utgöra underlag för regeringens över- väganden.TPF65FPT Man kan tänka sig att dessa kriterier mer indirekt mäter forskningens och även utbildningens kvalitet och att de därför skulle viktas in med ett mindre värde än de kriterier som mer direkt mäter forskningens kvalitet såsom publiceringsmått av olika slag och externa forskningsmedel vunna i konkurrens. Utredningen vill understryka att gränsen mellan ovanstående kriterier som beskrivs i direktiven och de kriterier som forskar- samhället accepterat som tydliga mått på forskningens kvalitet (exv. värdering av vetenskaplig produktion) kan vara svår att dra. Att föra in nya kriterier i diskussionen kan dock vara intressant för att bryta upp en traditionellt uppfattad syn på att forskningen sker i splendid isolation och inte relaterar till kultur, näringsliv och samhället i stort. Det är däremot knappast eftersträvansvärt att via införande av kvalitets- och prestations- relaterade kriterier uppnå andra önskvärda politiska mål som inte direkt hänför sig till bedömning av forskningens kvalitet. Att arbeta för förändringar och uppnående av mål därvidlag bör ske med andra insatser. Ett hänsynstagande som enligt utredningens uppfattning däremot tydligt hänför sig till forskningens kvalitet är frågan om underrepresenterat kön. Denna fråga diskuteras mer utförligt i avsnittet 3.2.4. En annan viktig fråga är huruvida utvärderingar ska ligga till grund för resurstilldelningen eller om ett enkelt mätbart kriterie- system till största delen med automatik ska medföra till- och omfördelningar. I båda fallen krävs en kompetent och kostnads- effektiv organisation av något slag för att genomföra och ha uppsikt över ett sådant system. Viktigt att påpeka i detta samman- hang är fördelen med att nyttja befintliga system, dvs. att återanvända de aktivitetsmätningar och kvalitetsbedömningar som görs i andra sammanhang för att undvika onödiga kostnader. Dessa mätningsförfaranden kan förutsättas ha den legitimitet i forskar- samhället som är önskvärd också i resurstilldelningssammanhanget. Överväganden beträffande denna mycket viktiga fråga görs längre fram i betänkandet. Ett annat viktigt övervägande blir konsekvens- frågan: Gör indikatorerna någon skillnad? 65TP PT Dir. 2006:29, s. 19. En ny anslags- och resurstilldelningsmodell forskningsresurserna marginella i relation till de kostnader som utvärderingssystemet medför? 3.2.1Lärosätenas arbete med kvalitets- och prestationsrelaterad resursfördelning I den ovan nämnda enkäten ombads lärosätena att beskriva sitt lärosätes interna modeller för kvalitetsrelaterad resursfördelning och hur de används. Enkätsvaren visar att följande indikatorer används på olika sätt, i olika antal och på olika nivåer inom lärosätena: antalet avlagda licentiat- och doktorsexamina, antal publikationer, citeringsgrad, andel externa medel (som tillämpar referee-system), antalet disputerade lärare, antalet professorer, antalet doktorander, antalet till professorer befordrade lektorer, externa och/eller interna bedömningspaneler, självvärderingar, hel- årsprestationer i grundutbildningen, forskningsanknytning till grundutbildning, utvecklingsplaner, interna ansökningsförfaranden med extern granskning, prioritering av mångvetenskap, interna- tionalisering, vetenskapliga uppdrag och konferensdeltagande. Resultaten av dessa indikatorer beräknas ofta för , exempelvis . I svaret från används beteckningen semi- kvalitativ om de prestationsrelaterade indikatorerna. Detta anty- der en medvetenhet om att indikatorer ofta är ett mått på aktivitet, men att olika sorters viktning kan innebära att kvantitativa mått också mäter dimensioner av kvalitet. Olika stora delar – från till över hälften av anslags- medlen för forskning och forskarutbildning – fördelas med hjälp av olika indikatorsuppsättningar.