sou · GVB314 · 2008-01-01 00:00:00 — Vi hade också hypotesen att eftersom många yngre är skrivna hos förälder men inte sällan bor någon annanstans kunde julhelgen möjligen vara ett bättre alternativ än många andra tidpunkter; man nås av enkäten och man har förhoppningsvis tid att besvara den. Det är svårt att veta vad tidpunkten i praktiken betytt men en total svarsfrekvens om är under alla förhållanden en lägre siffra än vad vi hoppats på. Däremot är den i nivå med vad liknande undersökningar tidigare resulterat i. (Se t.ex. , U, , G. & , B. (2001) Hushållens värdering av egen- skaper i bostäder och bostadsområden. Forskningsrapport 2002:1, , ) Tabell 2.6 ger en detaljerad översikt av relationen mellan popula- tionen och de svarande för ett antal demografiska och socioeko- nomiska variabler. En hygglig överensstämmelse gäller för katego- rierna ålder, inkomst och kommuntillhörighet, med tillägget att för noteras en särskilt låg svarsfrekvens. (En lika låg svars- frekvens i noteras i ovan nämnda rapport). Mindre god överensstämmelse gäller för kön (fler kvinnor än män har svarat), födelseland (fler med födelse- och medborgarskapsland än övriga länder har svarat). Den intressanta frågan är dock om de som trots allt svarat i väsentliga avseenden (andra än benägenheten att svara på enkäter) skiljer sig från dem som inte svarat. De statis- tiska metoder vi använder i analysen av en del av materialet (multi- Måste man ha tur? variata metoder) har fördelen att de kan hantera delpopulationer som är av olika storlek, men om de svarande systematiskt i andra avseenden än de för vilka vi har kännedom om skulle skilja sig åt kan resultaten ändå vara missvisande. Vi gör dock bedömningen, inte minst därför att fördelningen över inkomstgrupper är balanse- rad, att de svarande på det hela taget ganska väl avspeglar den för enkäten tilltänkta populationen. Tabell 2.6 Översikt över urvalets och de svarandes fördelning på ålder, kön, födelseland, inkomster m.m. Måste man ha tur? forts. från föregående sida Ingen (0) 85 000 -159 999 160 000 -234 999 235 000 -309 999 Övr Kom 12500-25000 inv Källa: SCB:s tekniska rapport Det är möjligt och rentav troligt att personer med särskilt svag ställning på bostadsmarknaden antingen inte nåtts av eller inte besvarat enkäten. En särskild fråga är om det inom kategorin utlandsfödda finns en systematisk skillnad mellan de som svarat Måste man ha tur? och de som inte gjort det. Redan av språkskäl kan man anta att de som har svarat genomsnittligt varit i än de som inte svarat och att vi riskerar underskatta de svårigheter som är för- knippade med att vara nyinvandrad och/eller socialt marginaliserad. Å andra sidan kan just det faktum att man har en besvärlig situation öka benägenheten att svara, givetvis under förutsättning att man nås av enkäten. Som framgår av tabell 2.7 är avvikelserna när det gäller utlands- födda i urval och bland svarande generella i alla kommuner utom . Som framgick av tabell 2.6 är bortfallet efter medbor- garskapsland dock ungefär i nivå med bortfallet mätt efter födelse- land. Om vi gör det rimliga antagandet att kategorin utländska medborgare i genomsnitt har varit i landet än hela kate- gorin utlandsfödda blir därför slutsatsen att bortfallet av invandrade inte är så stort att den etniska dimensionen mister sin relevans som en central aspekt av analyserna. Tabell 2.7 Andelen utlandsfödda per kommun i urval och bland dem som besvarat enkäten. Av de svarande bor i ett så kallat utsatt bostads- område, om detta definieras som de bostadsområden där staten under den förra regeringsperioden gick in med särskilt statligt stöd (storstadssatsningen). Hälften av dessa bor i , där 28 av 99 Måste man ha tur? svarande tillhör denna kategori. Även i har många av de svarande en adress i ett sådant område (13 av 30) medan antalet i de övriga två kommuner som mottog statligt stöd (och ) är mycket litet (11 respektive 6 st). Som förväntat har majoriteten (tre av fem) av de boende i ett utsatt bostadsområde utländsk bakgrund. Nästan tre av fyra svarande bor antingen ensamma () eller två personer i bostaden (). Var fjärde bor i en- rummare och i bostad med två rum. Om man som trångboddhetskriterium säger att man ska ha minst ett rum per person (ett relativt modest krav) kan man konstatera att 88 av 671 personer är trångbodda. Tabell 3.1 Antal personer och rum i bostaden För att ge viss överskådlighet åt materialet har vi beräknat medel- värden av antalet rumsenheter per person (antal rum i bostaden dividerat med antal boende i bostaden (Re), se tabell 3.2. Genom- snittet är 1,26 men varierar något men inte mycket mellan olika kategorier. Så har t ex de svarande från något färre rum än genomsnittet. Sammanlagt 35 av 675 svarande uppger att bostaden saknar kök och medan ingen i bor så rapporterar var åttonde uppsalabo att bostaden inte har något kök. Måste man ha tur? handlar troligen i huvudsak om huruvida det finns inslag av stu- dentboende (korridorboende) eller inte. Tabell 3.2 Antal rumseneheter per svarande efter ålder, kommun, födelseregion och kön Tabell 3.3 De svarande fördelade på hushållssituation och kommun. (Bor ensam/Bor med) *Antal avgivna alternativ överstiger antal svarande. Man kan t.ex. bo både med syskon och annan person eller med barn och annan person. Andelar i procent beräknas mot antal svarande och summan av andelarna överstiger därför . Måste man ha tur? Tabell 3.3 visar de svarandes fördelning över hushållstyper. Enligt registeruppgifter är 73 av de svarande gifta – övriga c:a 600 ogifta. uppger i enkäten att de bor ensamma och ungefär varannan att de bor med partner. Var sjunde (106 st) bor med barn och flertalet av dessa (91) bor också med partner. Totalt bor hos förälder/föräldrar, men andelen hemmaboende varierar en hel del mellan kommunerna. I bor exempelvis nästan var tredje svarande (14 av 44) hemma, i var sjätte (5 av 30) och i endast 2 av 64. I vissa kommuner är det också relativt vanligt att bo med vän, syskon eller annan person. I hela materialet bor 91 personer så (eller i kombinationer med dessa), men endast 3 av 50 Växjö-, 3 av 45 Västerås- och 2 av 45 Gävlerespondenter bor med vän, syskon eller annan. I , å andra sidan, bor på detta sätt. Om man för samman dem som bor hos förälder med dem som bor med vän, syskon eller annan person – kategorier som man kan anta haft svårare än andra att finna en bostad på egen hand (givetvis med reservation för att vissa kan ha detta som förstaval) – framstår både köns- och kom- munskillnaderna som betydande, något som delvis, men inte helt och hållet, avspeglar skillnader i de svarandes ålderssammansätt- ning. Figur 3.1 och 3.2 visar de kommun- och åldersvisa skillna- derna för denna sammanslagna kategori svarande. Som förväntat är det främst de yngsta två åldersgrupperna som bor hemma eller med vän, syskon etc. Eftersom kvinnor i genomsnitt lämnar föräldra- hemmet än män förvånar inte fördelningen för 21- åringarna, men väl för 22-åringarna. Måste man ha tur? Figur 3.1 Andel svarande som bor med förälder, syskon, vän eller annan person fördelade efter kön och kommun Figur 3.2 Andel svarande som bor med förälder, syskon, vän eller annan person fördelade efter kön och kommun Måste man ha tur? Många av respondenterna har bott i nuvarande bostad, än 6 månader, medan en ännu större grupp har bott (). Figur 3.3 illustrerar de grova dragen i skillnader mellan kommunerna (andel per kommun som bott längre respektive än i nuvarande bostad). Genomsnittligt kort boendetid har de svarande i , , och , och lång boendetid de svarande i , och . Figur 3.3 Andel som bott längre respektive än i nuvarande bostad U p p sala M er än 1 år M indre än 1 år En stor majoritet i alla kommuner utom i har eget eller delat kontrakt på bostaden, ett tecken på att de som svarat är förhållan- devis väletablerade på bostadsmarknaden. Totalt sett är det ingen egentlig könsskillnad men i , , och särskilt i är andelen kvinnor med kontrakt större än andelen män. Det omvända gäller i och . Måste man ha tur? Figur 3.4 Andel svarande efter kön som uppger att de har eget eller delat kontrakt på bostaden Figur 3.5 Andel av de svarande efter kön som bor i hyresrätt Måste man ha tur? En av tio bor i äganderätt, tre av tio i bostadsrätt och övriga sex av tio i hyresrätt. Andelen hyresrätt varierar dock påtagligt mellan kommunerna, med högst andel i , följt av , och . Samtliga dessa kommuner har en stor allmännyttig bostadssektor. saknar allmännytta och många av de svarande bor fortfarande hemma, sannolikt oftast i föräldrarnas villa. Totalt sett betalar mer än för boen- det, betalar 4 000–och . Bortsett från de yngre i (där nästan var tredje är hemmaboende hos förälder) är andelen som betalar för boendet mycket liten; i tillhör var fjärde svarande denna kategori. Ungefär tre fjärdedelar av de svarande klarar bostadskostnaderna på egen hand och skillnaderna mellan åldersgrupper och kommuner är relativt små (undantag yngre i ), se figur 3.6. Övriga får hjälp av partner eller föräldrar. Tilläggas kan att utlandsfödda i något mindre utsträckning () än sverigefödda (79 pro- cent) klarar bostadskostnaden. Måste man ha tur? Figur 3.6 Andel efter åldersgrupper och kommun som på egen hand klarar För fler än var tredje person uppgår bostadskostnaden till av den totala inkomsten (tabell 3.4 och figur 3.7). Andelen är särskilt hög där andelen studerande är stor, som i , och . I , men även i , är det särskilt kvinnorna som betalar en anmärkningsvärd hög andel av inkomsten för boendet; två av tre växjökvinnor betalar eller mer för bostaden. Det finns en statistiskt signifikant relation mellan de yngres inkomster och boendekostnadens andel av inkomsten; per- soner som tjänar under medianinkomsten för de svarande () betalar i genomsnitt mer för boendet än dem som tjänar över medianinkomsten. Det skiljer i medianinkomst mellan män och kvinnor i vårt material (män , kvinnor ) och detta – snarare än andelen studerande – är huvudskälet till att kvinnor i flertalet kommuner betalar en större andel av sin inkomst för boendet än vad männen gör. Måste man ha tur? Figur 3.7 Andel av de svarande där bostadskostnaden överstiger av inkomsten Bostadskostnadens andel av inkomsten Måste man ha tur? Figur 3.8 Andel per kommun där månadskostnaden överstiger respektive understiger Drygt sju av tio har arbetsinkomst och nästan tre av tio studie- medel. Kombinationer av olika inkomstslag är vanliga och den andel som uppger respektive inkomstkälla visas i tabell 3.5. * Fler än ett alternativ möjliga. Procent kan därför inte summeras kolumnvis. Andelen studerande varierar som förväntat mellan kommunerna (figur 3.9), med högst värden för , , och Måste man ha tur? och med ett markant lågt värde för (). Man kunde kanske mot den bakgrunden tro att personer födda utom- lands mer allmänt skulle ha en låg andel studerande. Så är dock inte fallet; av de utlandsfödda respondenterna uppger stu- diemedel som inkomst (för sverigefödda). Figur 3.9 Andel med inkomst av studier per kommun Som framgått betalar många av de yngre höga summor för sitt boende och många kommentarer i enkäten handlar om boende- kostnaderna. Hyrorna för studenter i är inte proportionerliga till studie- medlen ex (efter höjning igen 2007), hyra: 1:a, 24 kvm, , studie- medel och lån: (max). (Man, 28, ) Jag tycker att studentboendet har blivit alldeles för dyrt. Som student har du inte mycket pengar och borde därför få bo billigt. Självfallet behöver det inte vara lyxlägenheter/rum, bara att man har en möjlighet att påbörja sin utbildning och inte tvingas avstå pga. bostadsbrist. (Kvinna, 21, ) Måste man ha tur? Många som är studenter på heltid betalar runt 5 000 i hyra vilket gör att man måste jobba runt /v för att klara hyra och liv. Jag har ofta haft plugg- och arbetstid på /v vilket är ohållbart i längden. (Kvinna, 28, ) Fler studentlägenheter behövs! Framförallt billiga sådana. Flera av mina vänner har problem att hitta bostad, och de flesta har fått lägga eller mer av studiemedlet på boendekostnad. (Kvinna, 22, ) Jag bor i en lägenhet med trinettekök på 18 kvm. Det ska bli hyreshöjning ! Utöver detta betalar jag ca i el. Så för 18 kvm betalar jag ca ! Otroligt dyrt kvadratmeterpris! (Kvinna, 24, ) Dagens nybyggda studentbostäder har för hög standard = för hög hyra. Bygg billigare och skippa helkaklat badrum, keramisk spis, bastu i huset och handdukstork. Det är inte vad man som student vill lägga pengar på! (Kvinna, 26, ) Hur kommer det sig att studentbostäderna är dyrare än vanliga bostäder och har sämre standard? Det blir inte lättare för studenter att klara sina utbildningar när vi är den fattigaste andelen av befolkningen efter ute- liggarna. (Man, 21, ) Verkar stört omöjligt att kunna köpa hus i om man är normal- inkomsttagare – väldigt dyrt. Det är oroande för framtiden om man vill bo i men inte lägga hela inkomsten på boendet. (Kvinna, 28, ) Det finns knappt några lägenheter med mer än 4 rok och över 100 kvm att få tag på som inte kostar /månad. Det verkar som om de glömt att bygga lägenheter till stora barnfamiljer med medelinkomst och som vill bo i ett relativt bra område. I byggs endast stu- dentlägenheter, exklusiva lägenheter med en hyra på 14 000–och villor på 2 000 000 och uppåt i den kategori bostad vi behöver. (Kvinna, 28, ) Billigt boende i regi är hopplöst att finna. Alla nybyggen blir tok-dyr hyra, inte anpassad efter studenter/ungdomar med mycket låga inkomster. Jag har en levnadskostnad på av mina totala inkomster . Det funkar men inte längre. Pissigt att ha kvar 2 500 till att leva på . Att leva är ett straff då ALLT är dyrare. Jag måste till exempel betala lika mycket för ström, telefon, Internet, TV-avgift som sambos som delar på dessa avgifter. (Kvinna, 28, ) Måste man ha tur? 4 Erfarenheter av bostadsmarknaden 4.1Hur har man bott som barn? Boendepreferenser formas i komplexa samspel mellan individens (och den eventuella partnerns), förutsättningar, sociala nätverk, och det existerande utbudet av bostadsområden och bostadstyper. Precis som preferenser för annat här i livet spelar för många den egna familjen och erfarenheter från barndomen en inte obetydlig roll för att påverka senare val, men också för att skapa restriktioner för dessa val. Men vikten av att studera barn- och ungdomstiden handlar inte bara om att dessa erfarenheter kan forma ens önskemål om var och hur man helst vill bo utan familje- bakgrund skapar viktiga materiella förutsättningar. Vissa har levt gott, tryggt, stabilt och rikt medan andra har haft mindre trygga, mindre stabila och mycket fattigare levnadsbetingelser. Vi har i enkäten ställt frågor om boendesituationen för de sva- rande när de var 10 respektive . Vi kan konstatera att när de svarande var bodde mer än hälften () av dem med två föräldrar i en villa eller ett radhus. Om man inte bodde med båda föräldrarna var det ungefär lika vanligt att man bodde i fler- familjshus som i villa. Villaboende under uppväxten är mer ovanligt bland svarande från , och under genomsnittet för respon- denterna också i , och i någon mån även och . Särskilt vanligt var boende i villa bland svarande från . Måste man ha tur? Tabell 4.1 Hur bodde de svarande och med vem när de var ? Hur bodde du? Vem bodde du tillsammans av de svarande bodde i samma kom- mun som vid födelsen. Tre av tio hade således bytt kommun. Tre av tio byter bostad också under barn- och ungdomsperioden 10–(tabell 4.4). Av tabell 4.4 framgår också att c:a en tredjedel bor i den kommun man bodde i som barn (). Den högsta andelen redovisas för och den lägsta för , , och . Vi har utnyttjat en del av denna bakgrundsinformation i analyser av nuvarande boendesituation och av preferenser inför ett framtida boende men inte funnit att boendet under uppväxten får någon tydlig effekt i detta avseende. Ett exempel visas i tabell 4.5. Vi menar att det är rimligt att tänka sig att det ger fördelar på bostadsmarknaden att ha vuxit upp i den kommun man senare vill etablera sig i. Vi förväntar oss därför ett positivt samband mellan att ha ett eget kontrakt och att man har bott i samma kommun . Skälet skulle vara att föräldrar tidigt kan ställa barn i olika typer av köer och att både föräldrar och de yngre själva kan antas ha ett mer konkurrenskraftigt lokalt nätverk; kort sagt ha en fördel framför de som inflyttat till kommunen. Det finns mycket riktigt ett statistiskt signifikant samband men detta samband är negativt. Det är en större andel av dem som inflyttat till kommu- nen som har kontrakt. SOU 2007:14 Måste man ha tur? Andel svarande som bodde i villa när de var 10 respektive 16 år Tabell 4.3 Andel svarande som bodde med båda föräldrarna när de var 10 respektive 16 år Måste man ha tur? Migration och bostadsbyten under uppväxten Bor i samma kom- 10 och (Ja) mun som vid 10 Tabell 4.5 Bodde man i nuvarande kommun när man växte upp () och har man eget eller delat kontrakt på bostaden ? Bodde i samma kommun som Steget ut på bostadsmarknaden sker ofta just i bestämd form men för vissa yngre inte så sällan genom osäkra kontraktsförhållanden och en tillfällig första bostad, som man får lämna och kanske för återvända till föräldrahemmet. I denna undersökning har fler än var femte minst en gång återvänt till föräldrahemmet (tabell 4.6). Måste man ha tur? Tabell 4.6 Har du flyttat hemifrån men återvänt till föräldrahemmet för att du varit bostadslös? Ja, en gång Det är väl känt att kvinnor lämnar föräldrahemmet än män. I vårt material flyttar den första hemifrån och vid enkättillfället hade av kvinnorna och av männen lämnat hemmet. Könsskillnaderna är som störst , då av kvinnorna rapporterar att de flyttat mot av männen. För mer än hälften av de svarande () låg den första egna bostaden utanför föräldrarnas hemkommun. Figur 4.1 Ålder vid första flyttningen hemifrån. Kumulerade andelar efter kön. Måste man ha tur? Det existerar en rad sätt för att få information om och få tillgång till en första bostad. Det absolut vanligaste sättet är genom släkt och vänner, ett tillvägagångssätt som är allra mest vanligt i stor- städerna (). Även inflyttning hos partner eller kompis är relativt vanligt (). Frekventa metoder är också mer for- mella vägar, genom bostadsförmedlingar och bostadsköer. har köpt sin första bostad. Tabell 4.7 Hur fick du tag i din första bostad? Väg till första bostad S-h, Gbg, M-ö Genom släkt eller vänner Flyttade in hos partner el. Genom univ., högsk. Bytte till mig den N-a, S-h, V-ås Lappar på stan, anslags- S-h, U-a, Gbg För ungefär var sjätte svarande (c:a 100 st) är den första bostaden utanför föräldrahemmet liktydigt med nuvarande bostad. För övriga 570 har det emellertid skett ett eller flera bostadsbyten innan Måste man ha tur? man hamnat i nuvarande bostad. Medianantalet bostadsbyten (flytten hemifrån oräknad) är tre, medelvärdet knappt fyra, men med stor förväntad variation mellan olika åldersgrupper, se tabell 4.8. Fördelningen av flyttningar över alla svarande visas i figur 4.2. Tabell 4.8 Antal flyttningar sedan man lämnade föräldrahemmet, medel- och medianvärde Figur 4.2 Respondenternas fördelning över antal flyttningar Det säger sig självt att få flyttningar registreras av myndigheterna. Det handlar om mycket temporära lösningar. Måste man ha tur? Mitt första boende var i en lokal i förort, det var sån insyn att man var tvungen att ha gardinerna fördragna jämt. Dessutom fick grannarna inte veta att vi bodde där. Jag har dessutom bott på kvinnohem tillfälligt. Jag bodde i lokal igen fast i innerstan några månader. (Kvinna, 24, ) Jag tillhör troligen inte den genomsnittlige studenten. I och med mitt yrkesval konstnär har ateljén den högsta prion. Ett bra, prisvärt och kva- litativt boende i all ära men sanningen är den att den största delen av vaken tid tillbringas där. Många bekanta har bott illegalt i ateljén. (Kvinna, 26, ) Det finns ett visst, men förvånansvärt nog tillsynes omvänt, sam- band mellan svårigheterna att finna en första bostad och om man flyttat dit från annan kommun eller inte. Medan av de infödda rapporterar att det var mycket eller ganska svårt att få en första bostad gör av inflyttarna samma bedömning (tabell 4.9). Tabell 4.9 Lätt eller svårt att erhålla en första bostad fördelat efter infödda och inflyttare Om du har flyttat hemifrån, fanns din första egna bostad på en annan ort? Var det lätt att få tag på en bostad? Nej, mycket svårt Nej, ganska svårt Ja, relativt lätt Ja, gott om lediga Lätt, men hade tur Som vi såg ovan använder de yngre en rad metoder för att få en bostad. Många rapporterar också stort missnöje med de formella institutionernas oförmåga att skapa rättvisa. Missnöjet riktas bland annat mot enskilda hyresbolag och förmedlingsorgan. Mycket av kritiken träffar olika kösystem eller snarare bristen på dessa. Det gäller inte minst svar från och . När jag skulle flytta hemifrån första gången letade jag lägenhet tillsam- mans med en kompis. Vi kontaktade väldigt många bostadsbolag. Måste man ha tur? att vi blev negativt särbehandlade väldigt mycket. sa dom rent ut att dom inte ville ha ungdomar som bodde tillsammans (vi var 20 resp. ), ibland var det mer subtilt. Det tog att få lägenhet. Till slut fick vi genom att betala in pengar till en bostadsförmedling som garanterade bostad, annars pengarna tillbaka. Kan tilläggas att bostaden låg i ett av Malmös mer ökända områden och hyresvärden svartlistad. (Man, 27, ) Har stått i kö hos MKB i säkert och inte ens kommit med bland de 100 st som kanske får titta på lägenheten. Det tycker jag verkligen är dåligt, man tappar förtroendet för dem. (Kvinna, 27, ) Det är fruktansvärt svårt att få tag i en hyfsad hyreslägenhet i . Hyresvärdarna har inga kösystem utan det gäller att ringa precis när de har fått in en uppsägning. Jag har gjort en lista med 30 hyresvärdar som jag ringer till. Allra svårast verkar det vara på MKB där man får anmäla intresse för lediga lägenheter som läggs ut på deras hemsida. Jag har anmält intresse för ett hundratal lägenheter men aldrig fått komma på visning. (Man, 28, ) Har hört av många att svenskar dvs. de med svenskt utseende kom- mer alltid först i bostadskön. Har bevis för detta. Kan t.o.m. stämma/anmäla MKB för detta. Två svenska kompisar (1 på a-kassa) ställde sig i bostadskön och fick redan efter första visning, som min svägerska har stått i kön . Hon är sjuksköterska på heltid så jobbet var inget problem snarare efternamnet. (Man, 29, ) Ställde mig i kön hos mammas bolag, där var det väntetid . Så jag behövde bara vänta tills jag blev 35, tyckte tanten på bostadsbolagets kontor. Så länge kunde jag inte vänta och då blev svart köp av hyres- kontrakt ett intressant alternativ. (Man, 28, ) Att det inte fungerar med bostadsförmedlingar. Jag sökte kanske 100–250 lägenheter i via bostadsförmedling. Jag fick inte erbjudande på någon lägenhet, trots att jag har en stabil ekonomi med jobb och inga betalningsanmärkningar och aldrig begått något brott, inte finns i några brottsregister. Ung skötsam tjej! Privata hyresvärdar är vad man får vända sig till om man vill få en lägenhet hyfsat snabbt!! Mycket bra erfarenheter av detta alternativ! (Kvinna, 27, ) Det borde finnas en bostadskö dit både kommunala och privata lägenheter måste anmälas så att alla kan få samma chans att få en bostad. () Boplats i borde skrotas eftersom det ger all makt åt hyresvärdarna och missgynnar invandrare och arbetslösa. (Man, 23, ) Måste man ha tur? Att diverse bostadsköer är värdelösa. Antingen ska man ha kontakter eller så får man ringa runt och tjata tills man får en lägenhet. (Man, 22, ) Det är vidare vanligt att man i städer med liten allmännytta, t.ex. , klagar över de begränsade möjligheter som finns. Som student är det näst intill omöjligt att få förstahands kontrakt på en hyresrätt. Personer med heltidsjobb prioriteras i av fallen, även om en student också har en fast inkomstkälla i form av studiemedel. Överlag är det fruktansvärt svårt att hitta hyresrätter med förstahandskontrakt här i .