sou · GVB360d7 · 2008-01-01 00:00:00 — Nybyggandet i landet har minskat generellt men längs stränderna har minskningen inte varit lika stor. Andelen hus som byggts inom 100 m från stranden har faktiskt mer än fördubblats, från till . Bebyggelseutvecklingen följer i stort sett samma mönster som befolkningsutvecklingen. Det är i och kring storstadsregionerna och övriga större tätorter som merparten av byggandet genomförs. Det råder en stor inflyttning och stort bebyggelsetryck längs i princip hela , utmed den skånska kusten och södra kustområde samt hela kust- och skärgårdsområdet i . Det är i huvudsak här och i anslutning till de områdena som ny bebyggelse uppförs. En trend är att hamnområden i de större tätorterna på och i omvandlas till bostadsområden. Det sker en kontinuerlig expansion och förtätning av många städer. Bortser man från det byggandet är bebyggelsetrycket störst på och i , där det är kombinationen vacker natur och närhet till storstäderna som drar. Det finns utmed hela den svenska kusten tendenser till att fritidshus i närheten av större tätorter övergår till permanentboende, särskilt nära tätorter med god tillgång till service. En sådan utveckling förekommer till exempel i de inre delarna av , nära tätort och i stora delar av . sker motsatt omvandling i andra områden – att SOU 2007:60 Bilaga B 14 15 permanenthus omvandlas till fritidshus vilket bland annat gäller för de yttre delarna av och utmed . Jämfört med har byggandet gått ned kraftigt i hela landet . Däremot genomförs en allt större del av byggandet i kustzonen. Nära hälften av nybyggandet i görs i kustzonen. Tabell 3.1 Byggnader i olika delar av och dess fördelning i kustområden Hela Kusten % Kusten % Kusten % Antal byggnader 3 119 000 991 000 31 2 373 000 808 000 34 746 000 183 000 24 Nya byggnader 197074 52 000 18 000 35 43 000 15 000 35 8 800 3 100 35 198084 34 000 11 000 32 26 000 8 700 33 7 600 2 000 26 200003 11 000 5 200 46 9 900 4 700 48 1 300 500 34 Kommentar till tabellen. I denna byggnadsstatistik ingår samtliga byggnader utom friggebodar, uthus och lantbrukets ekonomibyggnader. Avslutningsvis kan sägas att bebyggelsetrycket har minskat generellt i landet men ökat både i kustzonen och i strandnära lägen. Den främsta orsaken torde vara att de tre storstadsområdena har sina lägen vid kusten. Referenser Vad händer med kusten? Erfarenheter från och regional planering samt EU-projekt i Sveriges kustområden. publikation, 2006. Hållbar utveckling av städer och tätorter i . , 2004 Översvämningshot. Risker och åtgärder för , och . Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen, , SOU 2006:94. Bilaga B 14 SOU 2007:60 16 4 Klimatförändring 4.1 Klimatscenarier Emissioner Alla beräkningar av ett framtida klimat bygger på antaganden om hur stora utsläpp av växthusgaser som antas ske . Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) har i en rapport specificerat ett antal olika utvecklingar, bland annat två scenarier som benämns A2 respektive B2. Båda scenarierna innebär en ökning av utsläppen, men A2 ger den största förändringen av de två. Modellering Emissionerna användes som indata till de globala klimatmodellerna HadAM3H och ECHAM4/OPYC3. Resultatet från de globala modellerna användes sedan till att driva regionala klimatmodeller RCAO (Döscher m.fl., 2002) och RCA3 (m.fl., 2005). Kombinationen med olika utsläppsscenarier, olika globala modeller och olika regionala modeller ger olika klimatscenarier, som ger ett visst mått på osäkerheterna. Modellresultat har använts för perioderna 19611990 (dagens klimat) och 20712100 (scenario). SOU 2007:60 Bilaga B 14 17 Figur 4.1 Förändringen i antal dagar med nederbörd >25 mm från 19611990 till 20712100. Nederbörden representerar extrem nederbörd. 6 olika scenarier visas med olika utsläppsscenarier, globala modeller och regionala modeller. Källa: , . Översiktliga resultat Klimatscenarierna för visar på en temperaturhöjning mellan ca 2,5 och för jämfört med till 1990. Detta får till följd att avdunstningen ökar. Nederbörden väntas öka under det närmaste seklet, med de största ökningarna i norra , i västra och i västa . I Figur 4.14.2 visas några resultat från nederbördssimuleringarna. Antal dagar med extrem nederbörd väntas öka i ett framtida klimat (Figur 4.1). I RCAO och RCA3 görs beräkningarna i gridrutor som har storleken gånger . Extrem nederbörd faller Bilaga B 14 SOU 2007:60 18 oftast över mindre områden. Kartan visar dagar då mer än regn i medeltal faller över hela gridrutan och man kan anta att detta representerar ett extremt regn lokalt någonstans i gridrutan. Den sammanlagda nederbörden väntas minska i och öka i norra (Figur 4.2). Figur 4.2 Förändring i nederbördsmängd , från 19611990 till 20712100. 6 olika scenarier visas med olika utsläppsscenarier, globala modeller och regionala modeller. Källa: , . SOU 2007:60 Bilaga B 14 19 4.2 Hydrologiska scenarier Modell De hydrologiska beräkningarna har gjorts med HBV-modellen (, 1992). Modellen drivs av temperatur, nederbörd och ibland även potentiell avdunstning och resultatet från modellberäkningarna blir vattenflöde. Den vanligaste metoden för att länka samman hydrologiska modeller och klimatmodeller är den så kallade Delta-metoden (se t.ex. et al., 2004). Denna metod bygger på att en observerad drivdatabas modifieras så att den beskriver ett framtida klimat enligt klimatscenarier. Fördelen är att den alltid ger resultat som kan relateras till verkliga förhållanden. En nackdel med metoden är att den beskriver medelförändringar i klimatet medan den inte tar särskild hänsyn till förändringar i extremer. Återkomsttider Begreppen återkomsttid, risk och sannolikhet behöver en förklaring. Så här beskrivs de av m.fl. (2006): Med en händelses återkomsttid menas att den inträffar eller överträffas i genomsnitt en gång . Det innebär att sannolikheten för exempelvis ett 100-årsflöde är 1 på 100 för varje enskilt år. Eftersom man exponerar sig för risken blir den ackumulerade sannolikheten avsevärd. För ett hus som står i ett område som endast är skyddat mot ett 100-årsflöde, är sannolikheten för översvämningar . Detta är skälet till att man för större dammar ofta sätter gränser vid, eller till och med bortom 10 000-årsflödet. Då blir ändå sannolikheten under exponering . Tabell 4.1 Sambandet mellan återkomsttid, exponerad tid och sannolikhet i procent ÅTERKOMSTTID (ÅR) SANNOLIKHET UNDER 20 ÅR (%) SANNOLIKHET UNDER 100 ÅR (%) 20 64 99 50 33 87 100 18 63 500 4 18 Bilaga B 14 SOU 2007:60 20 Beräkning av återkomsttider Beräkning av återkomsttider görs med så kallad frekvensanalys. Som utgångspunkt används observationsserier för vattenflöde. Om en observationsserie är kort blir resultatet osäkert. Kraftig reglering av ett vattendrag ger stor osäkerhet i resultatet av frekvensanalysen. Storleken av högflödena beror då inte bara på naturliga orsaker utan även av handhavandet av regleringarna. Det finns inga riktlinjer för hur 100-årsflöden i reglerade vattendrag bör beräknas (Elforsk, 2005). har dock beräknat 100-årsflöde för de flesta regleringsmagasin i och dessa beräkningar har bland annat använts i den översiktliga översvämningskarteringen. Största osäkerheten erhålls i de övre delarna vattensystemen där det bara finns ett par uppströms liggande regleringsmagasin. Längre ner i vattendragen, där vattenflödet i princip beror på handhavandet av många olika regleringsmagasin går det i regel ganska bra att hitta ett statistiskt mönster i observationerna och på så sätt få ett relativt bra värde på 100-årsflödet (personlig kommentar , ). För att beräkna förändring i återkomsttid i framtida klimat har frekvensanalysen istället för observationer gjorts på avrinning beräknad med HBV-modellen. Dessa beräkningar går att göra i oreglerade vattendrag. I de kraftigt reglerade vattendragen tillkommer en stor osäkerhet för hur vattenmagasinen kommer att regleras i ett framtida klimat. Detta gör att osäkerheterna blir alltför stora för att kunna beräkna framtida ändringar i återkomsttider. Resultat De hydrologiska beräkningarna med HBV-modellen har gjorts i ca 1 000 områden som i genomsnitt är stora. Resultatet visas i Figur 4.34.5. Resultatet baseras på den lokala avrinningen, dvs. vattenflödet lokalt från varje litet område. För de större vattendragen visas alltså inte resultat baserat på det totala vattenflödet utan det lokala flödestillskottet. De största ökningarna i medelavrinning väntas ske i fjällkedja och i (Figur 4.3). Även om medelavrinningen inte väntas öka i hela landet väntas flöden orsakade av lokal extrem nederbörd bli vanligare i hela landet, eftersom denna typ av nederbörd kan komma att bli vanligare (Figur 4.1). Ser man istället till förändringarna i SOU 2007:60 Bilaga B 14 21 mer extrema flöden (Figur 4.4) är det främst och västra som utmärker sig, men en ökning av 100-årsflödena. Beräkningarna tyder även på ökade 100-årsflöden i delar av fjällen. Figur 4.3 Förändring i lokal avrinning i från 19611990 till 20712100. Resultatet visas för 4 olika klimatscenarier. RCAO är Rossbycentrets regionala modell. E och H står för de globala klimatmodellerna Echam och Hadley. A2 och B2 står för två olika utsläppsscenarier. (Källa: m.fl. 2006). RCAO-E/A2 RCAO-E/B2 RCAO-H/A2 RCAO-H/B2 Bilaga B 14 SOU 2007:60 22 Figur 4.4 Procentuell förändring i lokala flöden med återkomsttid till 20712100. Resultatet visas för fyra olika klimatscenarier. RCAO är Rossbycentrets regionala modell. E och H står för de globala klimatmodellerna Echam och Hadley. A2 och B2 står för två olika utsläppsscenarier. (Källa: m.fl., 2006). RCAO-E/A2 RCAO-E/B2 RCAO-H/A2 RCAO-H/B2 SOU 2007:60 Bilaga B 14 23 I Figur 4.5 visas vilken återkomsttid dagens 100-årsflöde väntas få i ett framtida klimat (20712100). Dagens 100-årsflöde kan komma att bli vanligare främst i och västra , men även i delar av fjällen samt i nordöstra . Orsaken till det är ökad nederbörd. På många håll i landet väntas dagens 100-årsflöden bli mindre vanliga. Detta är en följd framförallt av en mindre vårflod, men även av ökad avdunstning. Beräkningarna är gjorda med den så kallade Deltametoden, som egentligen är utvecklad för att beräkna förändringar i medelvärden. Här har den använts för att beräkna ändringar i extremvärden, vilket gör beräkningarna osäkra. Mycket pekar på att ett ändrat klimat innebär ökad variabilitet, med större ändringar i extremer än för medelklimatet. Detta gör att det är troligare att beräkningarna visar för långa återkomsttider än för korta. Resultatet från den Sverige-täckande modellen är översiktligt och ska i första hand användas för att se var fördjupade studier bör göras, i detta fall i , västra och vissa . Bilaga B 14 SOU 2007:60 24 Figur 4.5 Den återkomsttid som dagens lokala 100-årsflöde väntas få i ett framtida klimat. De fyra första figurerna visar resultatet för fyra olika klimatscenarier. De två sista kartorna visar den kortaste respektive längsta återkomsttiden från de fyra scenarierna. RCAO är Rossbycentrets regionala modell. E och H står för de globala klimatmodellerna Echam och Hadley. A2 och B2 står för två olika utsläppsscenarier. (Källa: et al., 2007) RCAO-E/A2 RCAO-E/B2 RCAO-H/A2 RCAO-H/B2 Kortaste Längsta SOU 2007:60 Bilaga B 14 25 För vattendrag där översiktlig översvämningskartering finns har en uppskattning gjorts av hur återkomsstiderna för det totala vattenflödet i vattendragen väntas förändras (Tabell 4.2). Denna analys gäller för tidsperioden 20712100, men det är ändå värt att notera att de höga vattenflöden som har drabbat sydvästra har inträffat i just de vattendrag där scenarioanalyserna visar på störst ökning av höga flöden. För de reglerade vattendragen visas här inga värden på grund av för stora osäkerheter. För den lokala avrinningen (Figur 4.5) finns en tendens till att dagens 100-årsflöden väntas komma mycket oftare i fjällen . Det finns en risk att denna tendens kan fortplanta sig i hela vattendragen ända ner till mynningen. Situationen där behöver inte vara lika problemfri som kartorna över analysen av den lokala avrinningen ger sken av. En mer noggrann beräkning har gjorts för den reglerade delen av . Här har man anpassat tappningsstrategierna för framtida klimat. Resultatet blev att de höga flödena i fjälltrakterna fortplantar sig längre ner i älven och beräkningarna tyder på att dagens 100-årsflöde kan komma oftare i ett framtida klimat. Beräkningarna är dock specifika för och man kan inte dra några generella slutsatser för samtliga reglerade . För , och har använts underlagsmaterialet till Klimat och sårbarhetsutredningens delbetänkande (et al., 2006). Bilaga B 14 SOU 2007:60 26 Tabell 4.2 Förändring i återkomsttid för de totala vattenflödena. Jämförelse mellan perioden 19611990 och 20712100 Vattendrag Dagens 100-årsflöde väntas i framtida klimat att inträffa Mindre ofta Oftare biflödet samt Faluån Mindre ofta Mindre ofta Mindre ofta Fyrisån Mindre ofta Gavleån Mindre ofta Ungefär lika ofta Mindre ofta Mycket oftare Ungefär lika ofta Mindre ofta och Flian Ungefär lika ofta Lyckebyån Ungefär lika ofta Mindre ofta Ungefär lika ofta Morrumsån Oftare oftare Nyköpingsån Ungefär lika ofta älv Ungefär lika ofta Råån Oftare å Ungefär lika ofta Stångån Mindre ofta Suseån Mycket oftare Svartån-Hjälmaren-Eskilstunaån Ungefär lika ofta () Ungefär lika ofta Svartån- Ström Mindre ofta Mycket oftare Tabergsån Oftare Testeboån Mindre ofta Ungefär lika ofta Trosaån Mindre ofta Tämnarån Mindre ofta Oftare Ungefär lika ofta Viskan Mycket oftare Mindre ofta Mycket oftare Mindre ofta Mycket ofta Örekils- och Oftare SOU 2007:60 Bilaga B 14 27 Tabell 4.3 Översiktligt översvämningskarterade vattendrag som är alltför reglerade för beräkning av ändring i återkomsttid och Klarälve Ljusnan (Åselegrenen och ) 4.3 Havsnivåscenarier Metod Även för modellering av framtida havsnivåhöjning har de fyra olika globala klimatscenarierna använts. För beräkningar måste man utöver klimatscenarierna även ta hänsyn till världshavens höjning i framtida klimat. IPCC har gjort en mängd olika scenarier för den globala havsvattennivån i framtida klimat. De har funnit att havsvattennivån kan komma att öka med mellan 0,09 m och 0,88 m . Dessa värden har i Rossby Centrets oceanografiska modell, RCO-modellen, kombinerats med de fyra globala klimatscenarierna. RCO-modellen är en tredimensionell havsmodell, som förutom havsnivåer även beräknar is, salthalt och temperatur. I modellen ingår vindpåverkan, som är betydelsefull för havsnivån. I resultatet har hänsyn tagits till landhöjningen, som varierar mellan –0,/år i sydligaste till +8 mm/år vid . Resultat Här redovisas tre olika scenarier, ett lågt scenario, ett medelscenario och ett högt scenario (Figur 4.6 och 4.7). Dessa har valts för att få en uppfattning om osäkerheterna i beräkningarna. Bilaga B 14 SOU 2007:60 28 Lågt scenario: Den regionala modell med lägst havsvattenökning (Hadley Center i kombination med utsläpp B2) har valts tillsammans med den lägsta globala havsvattenökningen +0,09 m. Medelscenario: Ett medelvärde av de fyra regionala scenarierna har använts tillsamman med ett medelvärde för den globala havsvattenökning, +0,48 m. Högt scenario: Den regionala modellen med högst havsvattenökning (Echam i kombination med utsläppsscenario A2) har valts tillsammans med den högsta globala havsvattenökningen +0,88 m. Här presenteras dels ett medelvattenstånd för vintern (Figur 4.6), dels ett 100-årsvattenstånd (Figur 4.7). Ett 100-årsvattenstånd är ett vattenstånd som i genomsnitt inträffar en gång , jämför beskrivningen av 100-årsflöde ovan. SOU 2007:60 Bilaga B 14 29 Figur 4.6 Medelvattenstånd i dagens klimat (19611990) samt i tre olika framtida scenarier för . Ett lågt, ett medelhögt och ett högt scenario. Nivåerna är angivna i cm över medelvattenståndet för . (Från et al., 2004) 19611990 Lågt scenario Medelscenario Högt scenario Bilaga B 14 SOU 2007:60 30 Figur 4.7 100-årsvattenstånd i dagens klimat (19611990) samt i tre olika framtida scenarier för . Ett lågt, ett medelhögt och ett högt scenario. Nivåerna är angivna i cm över medelvattenståndet för . (Från , 2006). 19611990 Lågt scenario Medelscenario Högt scenario SOU 2007:60 Bilaga B 14 31 Referenser , J., , , , B., , L.P. and , G. (2004). Hydrological Change – Climate change impact simulations for . Ambio 4-5, 228-234 , J., , , , J. och , S. (2007) Översiktlig kartpresentation av klimatförändringars påverkan på vattentillgång – Underlag till Klimat- och sårbarhetsutredningen. Hydrologi, Nr 106. (1992). The HBV Model – its structure and applications. Reports Hydrology Nr. , , , , , J (2006). Nivåer och flöden i och vattensystem _Hydrologiskt underlag till Klimat- och sårbarhetsutredningen. Reports Hydrology Nr. , B., , , , J och , S.-S., (2006). Reports Hydrology Nr. Döscher, R., , U., , C., , A., , , , U., , L.P. (2002) The development of the regional coupled ocean-atmosphere model RCAO. 7, 183-192. Elforsk (2005). Dammsäkerhet - Dimensionerande flöden för och små tillrinningsområden samt diskussion om klimatfrågan. Elforsk rapport 05:17. , E., Bärring, L., Gollvik, S., , U., , C., , P., Rummukainen, M., Ullerstig, A., . and Wyser, K., (2005). A 140-year simulation of European climate with the new version of the regional atmospheric climate model (RCA3). Reports Meteorology and Climatology, 108, , SE-60176 , , 54 pp. (2006). Baltic sea climate in the late twenty-first century: a dynamical downscaling approach using two global models and two emission scenarios. Dyn., 27(1) 39-68. Springer Scinence and Business Media. , H.E.M., B. , and E. , (2004). Simulated sea level in past and future climates of the Baltic Sea. Res., 27, 59-75. Bilaga B 14 SOU 2007:60 32 SOU 2006:94. Risker och åtgärder för , och . Delbetänkande av Klimat- och sårbarhetsutredningen. SOU 2007:60 Bilaga B 14 33 5 Analys översvämning I detta kapitel redovisas en beräkning av skadekostnader på bebyggelse till följd av översvämningar i vattendrag och i kustområden. Beräkningen är utförd för vattendrag och sjöar och grundar sig på översiktliga kartläggning av översvämningsområden inom de områden som kan komma att översvämmas vid ett beräknat 100-årsflöde. Analysen omfattar de vattendrag vilka är översiktligt karterade och är fördelade över landet. Beräkningen är vägledande för hur situationen ser ut utmed vattendragen. Analysen av bebyggelsen som berörs av 100-årsflödet är utförd och beräknad utifrån dagens klimat och med befintlig bebyggelse. En beräkning har gjorts beträffande framtida återkomsttider enligt dagens befintliga regionala klimatmodeller, se kap 4. Omräkning av återkomsstider har endast kunnat beräknas för vattendrag som är oreglerade eller som har låg regleringsgrad. För vattendrag med hög regleringsgrad råder osäkerhet därför att man inte vet vilken framtida tappningsstrategi regleringsföretagen avser att ha. Det är ovisst hur flödena i de reglerade vattendragen kommer att påverkas. För analys av översvämningshotad bebyggelse längs havskusten har beräkningar utförts för bebyggelsen i områden belägna under den första höjdkurvan i GSD-Terrängkartan, nivåer under 5 m.ö.h. Denna bedömning är mycket grov eftersom havet inte beräknas stiga till denna nivå. Dessutom medför landhöjningen att en höjning av havsnivån får olika effekt i olika delar av landet. För att kalibrera dessa värden har en jämförelse gjorts med tre detaljstuderade kommuner där en analys av bebyggelse utförts för havsnivåescenarier och vilka bedöms som realistiska för kommunen ifråga. För båda analyserna har skadekostnader beräknats för befint lig bebyggelse inom de översvämningshotade områdena. De schabloner för skadekostnader som användes i delbetänkandet för de har även använts för denna analys. Schablonerna är baserade på försäkringsbranschens uppgifter . Analysen tar inte hänsyn till den typ av översvämningar som inträffar på grund av kraftiga och intensiva regn då stora delar av bebyggelse och infrastruktur kan spolas bort, t.ex. 2002 och 2004. Bilaga B 14 SOU 2007:60 34 5.1 Bakgrund Sedan urminnes tider har människan valt att bosätta sig nära vatten. Vattnet har genom tiderna på flera sätt varit en nödvändighet – bl.a. som transportled och näringskälla. har flera av de svenska vattendragen i varierande grad tagits i anspråk för vattenkraftproduktion. Framför allt gäller detta de större älvarna i norra delen av landet. Alltefter det att regleringsgraden hos vattendragen ökade minskade frekvensen av tillfällen med höga flöden. Detta berodde till stor del på att snösmältningen kunde tas om hand i de stora regleringsmagasinen. Magasinen fungerade även som en buffert vid regnperioder andra tider av året. Perioden till var relativt nederbördsfattig och tillfällen med höga flöden blev därför mer sällsynta. Detta medförde att befolkning och myndigheter invaggades i en tro att tider med översvämningar nu var över. Bebyggelsen kom att förläggas närmare vattnet och etablerades på låglänta områden utmed vattendragen. har dock flera tillfällen med höga flöden inträffat på grund av långa och intensiva regnperioder, vilka i flera fall har inträffat vid andra årstider än den traditionella vårfloden. har snösmältningen sammanfallit med att stora nederbördsmängder fallit. Flödena har medfört skador på bebyggelse, infrastruktur och miljö. Översvämningar har i flera fall inträffat i samband med sommar och höstflöden. Detta beror bl.a. på att magasineringsmöjligheten trots hög regleringsgrad är begränsad på grund av att de svenska dammarna är byggda för elproduktion och inte flödesdämpning. med långvariga och intensiva regn fylls magasinen upp – särskilt om fyllnadsgraden varit hög efter en kraftig vårflod. Detta innebär att dammarna måste öppnas och överskottsvatten avbördas. Vattendragen kommer i sådana fall att uppträda som om de vore oreglerade. Huruvida en framtida klimatförändring kommer att medföra andra tappningsstrategier och om denna eventuella förändrade tappningsstrategi kommer att påverka återkomsttider av höga flöden är ännu för tidigt att säga. Att bebyggelsen lokaliseras närmare vattendrag och sjöar är ett generellt problem och förekommer i såväl reglerade som oreglerade älvar och älvar med låg regleringsgrad. SOU 2007:60 Bilaga B 14 35 Människans önskan att bo nära vatten gäller också för kust och hav. Här har tillfällen med kraftiga vindar och högt vattenstånd medfört problem för strandnära bebyggelse. Enligt klimatmodellerna kan en ökning av havsvattenståndet kombinerat med extrema vindar medföra allvarliga skador på redan befintlig bebyggelse. I de sydligaste delarna av landet bedöms en havsnivåhöjning få stort genomslag medan den i och i stort sett kompenseras av landhöjningen. 5.2 Översvämning och återkomsttid 5.2.1 Översvämning Översvämning definieras som att vatten täcker ytor av land utöver den normala gränsen för sjö, vattendrag eller hav (2000). Översvämning kan även drabba markområden, som inte står i direkt anslutning till vatten. Dessa områden är ofta låglänta och med långsam avrinning vilket gör att vatten i samband med höga flöden även översvämmar denna typ av områden. Översvämning längs vattendrag och sjöar beror på att mer vatten tillförs vattendragen än de kan leda bort. Vattnet stiger och strömmar ut över markområden där det normalt inte står vatten. Marken är oftast vattenmättad vilket innebär att den inte klarar av att ta upp eller dränera bort vattnet. 5.2.2 Återkomsttid Begreppet återkomsttid kan användas både för vattenflöden och havsvattennivåer. Med en händelses återkomsttid menas att den inträffar eller överträffas i genomsnitt en gång . Det innebär att sannolikheten för exempelvis ett 100-års flöde är 1 på 100 för varje enskilt år. Vid exponering för risken blir den ackumulerade sannolikheten avsevärd, jfr. 5.2.3 Översiktlig översvämningskartering har regeringens uppdrag att utarbeta översiktliga översvämningskartor längs delar av de större svenska vattendragen. har 56 vattendrag karterats till en sträcka av Bilaga B 14 SOU 2007:60 36 . Till detta kommer sträckor för de i vattendraget ingående sjöarna. är inte längdberäknade.