sou · GVB328 · 2008-01-01 00:00:00 — Det gäller inte minst de tidigare års- kurserna där det i hög grad saknas information om kunskapsläget i . Ett annat skäl är att det som blir mätt och uppmärk- sammas också blir gjort. Mina skolbesök pekar på att dagens mål att uppnå i slutet av årskurs 5 inte alltid uppfattas som just mål till och med den årskursen, utan förefaller på vissa håll mer fungera som ett lösligare underlag för planering av vad man skall inrikta undervisningen på i årskurs 6. Nationella prov bör kunna användas som stöd för betygssättning i åtminstone två funktioner – kalibrerande respektive exemplifie- rande. Den förstnämnda funktionen innebär att proven bör kunna vara ett instrument som styr betygssättningen. I vilken grad de na- proven skall styra betygssättningen är dock en bedöm- ningsfråga. Föreskrifterna i grundskoleförordningen innebär att proven skall användas i slutet av årskurs 9 och att de skall användas som stöd för betygssättningen. Grundskoleförordningen anger inte till vilken grad proven skall påverka betygssättningen. Det leder till att tolkningsvariationen bland lärarna bedöms som hög. Jag har mött lärare som säger att ett nationellt prov är som vilket prov som helst och väger lika tungt som egenkonstruerade prov. finns det lärare som anger att det väger tyngre än andra prov och som berättar om hur eleverna stressar upp sig inför ett nationellt prov. Den kalibrerande funktionen hos prov kan sägas vara allt mellan rådgivande, som dagens nationella prov, och helt bestämmande som t.ex. de examensprov som används i . I betraktar lärarna ämnesproven i svenska/svenska som and- raspråk, engelska och matematik som stödjande vid betygs- sättningen, en inställning som också regeringen uttrycker i prov- uppdragen till . Provens andra funktion är att de kan vara förebildliga exempel som visar hur nationella mål och kunskapskrav kan förstås i rela- tion till ett ämnesinnehåll och elevers lösningar. Denna roll lyfts fram av många lärare jag träffat vid skolbesök. Orsaken sägs vara att lärarna uppfattar kursplanerna som otydliga och att de först ge- nom provexempel fått stöd i tolkningen av målen och kraven för olika betyg. Proven kan också vara förebildliga i rollen som förny- are av ämnesinnehåll. Genom att proven revideras finns det inom ramen för respektive kursplan möjligheter att föra in nya aspekter och tankar om ämnet eller delar av ämnet. Därigenom kan proven inspirera lärarna att ta in nytt innehåll och att ändra arbets- sätt i sin planering och sitt genomförande av undervisningen. Proven måste ha en sådan tyngd att de fungerar inte bara väg- ledande i betygssättningen utan även styrande i densamma. förutsätter att kursplaner utformas så att de i högre grad styr såväl undervisningen som provkonstruktionen. De nationella proven utprövas med kvalificerade metoder och bedöms därför vara mer träffsäkra i sin uppgift att pröva elevers kunskaper inom respektive ämne än de flesta lärargjorda prov. Det är inte rimligt att ett kost- samt nationellt provsystem inte styr betygssättningen mer än vad det gör . Skillnaden mellan diagnostiska prov och andra bedömningsmaterial respektive nationella ämnesprov anges vara att de förra mer syftar till att identifiera vilka kunskaper elever ännu inte inhämtat medan nationella prov utformas för att visa vad eleverna faktiskt kan och i vilken grad. De diagnostiska proven kan användas när lärarna be- dömer att de är lämpliga i förhållande till den genomförda under- visningen medan ämnesproven är fastlagda för årskurserna 5 och 9. Proven i årskurs 5 utgår från mål att uppnå och är inte kon- struerade så att man kan utläsa någon distinkt nivå över den som definierats som målnivån. Det är enligt tjänstemänTPF40FPT möjligt att definiera och konstruera en sådan överliggande nivå, men det måste i så fall lösas vem som ska definiera denna nivå och hur den ska betecknas. Det är till exempel inte möjligt att ange det i form av ett betygssteg. För att de diagnostiska proven liksom proven i årskurs 5 skall kunna vara en grund för graderade bedömningar och visa på olika nivåer i kunskapskvalitet, krävs det större utprövningar än de som görs , vilket bland annat är en kostnadsfråga. Frågan är dock hur betydelsefullt det är att i årskurser där betyg inte sätts kunna göra en bredare bedömning av kunskaperna utan att för den skull vara betygsliknande? 40TP PT och , , 3.3Brister i uppföljningssystemets användbarhet I detta avsnitt sammanfattas och bedöms uppföljningssystemets användbarhet utifrån dess syfte: att för användarna tillhandahålla relevanta uppgifter som ger en samlad bild av skolverksamheten och dess resultat och som bildar underlag för eventuella åtgärder. För att uppföljningen skall fungera krävs tillgång till relevant och aktuell information. De uppgifter samlar in från skol- huvudmännen hämtas normalt från skoladministrativa och ekono- miska system och i mindre utsträckning via enkätförfaranden och andra inslag. Trots detta tar det ofta mycket in- nan den insamlade statistiken finns tillgänglig för användarna. Till exempel brukar betygsstatistik, som samlas in , inte kunna publiceras förrän vid det efterföljande . Det beror enligt och dels på att många uppgifter lämnas in väldigt sent, dels att uppgifterna ofta inte är kompletta eller är behäftade med felaktigheter. I en undersökning av revisorer kom man med SCB:s hjälp fram till att bristerna i uppgiftslämnandet innebar att statisti- ken försenades i genomsnitt med och att mer- kostnaden för påminnelser samt SCB:s korrigerings- och kom- pletteringsarbete var prisnivå – en för- med . revisorer uttryckte i sin granskning en förvåning över att inte vidtagit krafti- gare åtgärder för att förbättra uppgiftslämnandet, t.ex. genom att förelägga vite, och därmed öka användbarheten av uppgifterna i uppföljningssystemet.TPF41FPT Att bristerna i uppgiftslämnandet leder till fördröjningar mins- kar statistikens användbarhet för skolhuvudmän och andra brukare. Det är också ett av de vanligaste klagomålen till när det gäller statistikens användbarhet – man tycker att det tar innan uppgifterna publiceras. För att minska systemets sårbarhet och göra det mindre känsligt för enstaka sena uppgifts- lämnare överväger enligt uppgift att successivt publicera uppgifter allt eftersom de kommer in från skolhuvudhuvudmännen 41TP PT revisorer (2001) Statens styrning av skolan – från målstyrning till uppsökande bidragsförmedling, Rapport 2001/02:13 och kvalitetssäkrats, i stället för att som avvakta tills allt in- samlings- och bearbetningsarbete avslutats och statistiken bedöms som så komplett som möjligt. Även om skolor och skolhuvudmän oberoende av publiceringstider naturligtvis har tillgång till sina egna resultat, be- hövs tillgång till jämförande statistik från andra skolor och huvud- män för att de egna resultaten skall kunna värderas. En fördel med och publicering av uppgifter är också att skolor och huvudmän får de egna uppgifterna smidigt samman- ställda och kvalitetssäkrade och slipper att själva dubbel- administrera kostsamma insamlingar och sammanställningar. Skol- verket bör överväga sanktioner för huvudmän som brister i upp- giftslämnandet, och min bedömning är att den successiva publice- ringen av uppgifter som diskuteras bör genomföras. 3.3.2Avsaknad av information från tidigare årskurser Uppföljningsinformationens användbarhet som instrument för kontroll om verksamheterna bedrivs i riktning mot de nationella målen och om graden av måluppfyllelse är skiftande. Den resultat- information som presenteras har till mer eller mindre helt koncentrerats till årskurs 9, vilket medfört att man på nationell nivå saknat kunskap om måluppfyllelsen och kvalitetsutvecklingen i de tidigare årskurserna. Historiskt sett har endast ett mindre urval lösningar på de natio- nella proven i årskurs 5 samt de diagnostiska proven samlats in som ett underlag för konstruktion av nya prov och diagnosmaterial. Be- dömningsmaterialen har inte utformats för bedömning av elevernas kunskapsnivå, utan främst för att ge lärare hjälp att ta reda på vilka elever som behöver extra stöd för att målen skall nås. Insamling- arna av resultat på årskurs 5-proven har inte varit tillräckligt om- fattande för att slutsatser om skolans måluppfyllelse skall kunna dras. Den införda metoden för insamling av resultat på årskurs 5-proven bedöms dock ge mer information, om än endast för ett urval skolor på riksnivå. En annan insats vidtagit är att utöka sina så kallade attitydundersökningar till att även omfatta elever i årskurs 4–6 (10– 12-åringar)TPF42FPT. Det ger viss information – om än de tillfrågades sub- 42TP PT (2004) Yngre elevers attityder till skolan 2003 - hur elever i årskurs 4-6 upplever skolan, nr 256 jektiva åsikter – om måluppfyllelsen när det gäller skolans arbete med normer och värden och andra övergripande mål för utbild- ningen. 3.3.3Bristande och svårtolkad information från provsystemet har i sin årliga rapportering av resultat på ämnesproven i årskurs 9 återkommande funnit att provinsamlingarna omfattas av ett stort bortfall som till en del beror på att skolor inte skickat in uppgifter, men också på att elever helt eller delvis inte genomfört proven. saknade av eleverna i årskurs 9 ett sammanvägt provbetyg i svenska respektive i engelska, och saknade provbetyg i matematikTPF43FPT. Enligt har dock bortfallet minskat över tidTPF44FPT. Om elever inte prövas förlorar proven sin funktion som stöd för läraren i dennes betygssättning av enskilda elever, men också som underlag vid värdering av skolans måluppfyllelse vid sidan av information från betygssystem m.m. äventyras möjligheterna till resultatjämförelser mellan skolor om proven inte genomförs på avsett sätt. Bortfallsproblematiken behandlas i revisorers granskning av statens styrning av skolanTPF45FPT där revisorerna drar slut- satsen att proven i högre utsträckning skulle kunna användas för att hävda likvärdigheten inom skolväsendet. Revisorerna uppmärk- sammar även att synes godta ett visst bortfall, och trots att provinsamlingarna omfattas av uppgiftsskyldighet enligt för- fattning har inte möjligheten att föreskriva vite om resultat ej rap- porteras in använts. I rapporten refereras till en studie av FranciaTPF46FPT som konstaterar att det saknas en fungerande statlig kontroll av att kunskapskraven inte skiljer sig åt för mycket mellan skolor och kommuner. En förklaring till detta sägs vara att grundskole- förordningen mer beskriver proven som ett sätt att följa upp ele- vernas individuella utveckling än som mått på likvärdigheten i re- sultaten. 43TP PT (2006) Ämnesprovet i åk 9 och specialskolans åk 10, dnr 2006:2230 44TP PT (2004) Det nationella provsystemet i den målstyrda skolan 45TP PT revisorer (2001) Statens styrning av skolan – från målstyrning till uppsökande bidragsförmedling, Rapport 2001/02:13 46TP PT Guadelupe (1999) Policy som text och som praktik: en analys av likvärdighetsbegreppet utbildningsreform för det obligatoriska skolväsendet, Ett syfte med utvärderingsinsatser var ursprungligen enligt tjänstemän vid att de skulle vara fördjupningar av de utvärderingar som görs av kommunerna själva. Utgångspunkter för de nationella utvärderingarna kan också vara information som kommer fram inom ramen för uppföljningen. Till den nationella utvärderingen kommer de internationella studier som genomförs inom ramen för samarbetet inom framför allt IEA (The Inter- national ), och senare även EU. Inför och i samband med införandet av läroplanen och kurs- planerna genomförde en nationell utvärdering av . Studierna – Nationell utvärdering , NU-92 samt Utvärdering av 1995, UG-95 – omfattade fler- talet ämnen i och elever i årskurs 9 som gått i princip hela sin utbildning enligt Lgr 80. Inom ramen för studien dering av skolan 1998, US-98, som omfattade såväl årskurs 5 och 9 som gymnasieskolans årskurs 3, utvärderades fem av läroplanernas centrala kompetenser och kunskapsområdenTPF47FPT. Studierna utgör punktmätningar av de kunskaper mätverktygen omfattat, men tjänar också som utgångspunkt vid jämförelser av elevers kunskaper i senare utvärderingar. Med viss modifiering upp- repades vilket visade att årskurs 9-elevernas kunskaper i vissa ämnen försämrats jämfört med de tidigare mät- ningarna. Nationella utvärderingar av ovanstående slag ger en rikare in- formation om måluppfyllelse och faktorer som på- verkar den än vad ett nationellt provsystem förmår att fånga. De kan utöver att visa om eleverna utvecklar de kunskapskvaliteter som kursplaner anger även fånga måluppfyllelse avseende värde- grundsmål och ämnesgenerella kompetenser. Genom att använda en kombination av olika verktyg erhålls en såväl bred som fördju- pad bild av det som studeras – särskilt konstruerade kunskapsprov, enkätundersökningar till lärare och elever för att fånga deras bild av 47TP PT (1999) Läroplanerna i praktiken - Utvärdering av skolan 1998 avseende läro- planernas mål, nr 175 och attityder till ämnet och undervisningen samt processtudier för att fånga en kvalitativ bild av undervisningen. Denna breda utvärde- ringsansats är dock dyr att genomföra, och har före- slagit regeringen att införa så kallade rullande nationella utvärde- ringar för ämnen och ämnesgenerella kompetenser. 3.4.2Utvärdering av måldokumentens funktion saknas synes främst prioriterat två av de tre utvärderingstyper StatskontoretTPF48FPT identifierat, dvs. att få kunskap om skol- verksamheten samt om elevernas kunskaper. Hur styrdokument som läroplaner och kursplaner uppfattas och används i skolan finns det än så länge begränsade kunskaper om. Enligt uppgifter till ut- redningen togs det inom under senare delen av 1990- talet initiativ till att styrdokumenten skulle utvärderas, något som dock aldrig kom att genomföras. En bidragande orsak kan ha varit att det uppfattades som känsligt och möjligen olämpligt att Skol- verket skulle utvärdera sitt eget arbete. I verkets årsredovisningar finns en del uttalanden om hur lärare uppfattar kursplanerna, men redovisningarna är mycket kortfattade. lyfter i sin plan för utvärderingsverksamheten från år 2006TPF49FPT fram flera syften med den nationella utvärderingen: att stu- dera reformer från beslut till implementering och effekter, att ar- beta fram underlag för statens styrning i ett decentraliserat system samt att skapa en gemensam kunskapsbas för att kunna föreslå re- levanta förändringar. Verket anger att man skall prioritera utvärde- ringar som ger underlag för att förbättra måluppfyllelsen i grund- skolan. Exempelvis avser man att utvärdera kriteriefrågan, dvs. om och hur eventuella kravnivåer i styrdokumenten och/eller lärares tolkning av nivåerna förändrats och hur det påverkat bedöm- ning och betygssättning i . Planen måste ses som ett senkommet åtgärdande av bristen på kunskap om hur mål- dokumenten fungerar och bedöms vara ett nödvändigt underlag inför kommande kursplanearbete. 48TP PT Statskontoret (1996) Statens styrning av verksamhet – En studie åt , Rapport 1996:12 (bilaga till SOU 1996:169) 49TP PT (2006) strategi och långsiktiga plan för utvärderingsverksamheten, dnr 2007:539 3.5Förslag till ett stärkt uppföljningssystem En robust och stärkt uppföljning av måluppfyllelsen i måste enligt min bedömning vila på följande tre utgångspunkter: 1.Målen måste vara uppföljningsbara. 2.Målen måste följas upp. 3.Underlag för bedömning av måluppfyllelse måste vara till- gänglig. Som framgått i redovisningen ovan anser jag att dagens upp- följningssystem brister när det gäller alla de tre förutsättningarna. Målen är otydliga och svåra att konstruera prov utifrån som metoder för att följa upp målen att sträva mot och läroplans- målen saknas. Uppföljningen av måluppfyllelsen i be- gränsas ofta till ämnena matematik, engelska samt svenska och till slutbetygen. Tillgänglig information från uppföljningssystemet har brister när det gäller aktualitet, täckning och analysmöjligheter. Till detta skall läggas det svårgenomförbara uppdrag som lagts på prov- systemet att vara såväl betygsstödjande, bidra till ökad målupp- fyllelse och ge underlag för bedömning om målen nås. Baserat på de analyser och slutsatser som redovisas tidigare i detta kapitel utkristalliserar sig ett antal förslag som jag menar för- bättrar uppföljningssystemets funktionalitet och som redovisas nedan. Den största förbättringen av uppföljningssystemet är sannolikt den förändring av målsystemet som föreslås i kapitel 2. Tydligare kursplaner som anger ett ämnesinnehåll med återkommande av- stämningstillfällen kopplade till fastställda kunskapskrav bedöms väsentligt öka möjligheten att följa upp målen för . anges fem syften med det nationella provsystemet. Frågan är om det kan spela alla dessa roller . Min bedöm- ning är att den viktigaste uppgiften för de nationella proven är att stödja en likvärdig bedömning och en rättvis betygssättning. Det faktum att grundskoleförordningen anger hur proven skall använ- das vid betygssättningen stöder min bedömning. I 7 kap. 10 § anges nu gällande föreskrifter om ämnesprov. 10 § Ämnesprov i svenska, engelska och matematik skall användas i slutet av årskurs 9 för att bedöma elevernas kunskapsutveckling och som stöd för betygssättning. Ämnesprov i samma ämnen kan användas i slutet av årskurs 5 för att bedöma elevernas kunskapsutveckling. I de årskurser där betyg inte sätts kan såväl ämnesproven som de diagnostiska materialen ge lärarna underlag för att bedöma elever- nas kunskaper, t.ex. för att se elevers starka och svaga sidor. Den andra viktiga uppgiften för de nationella proven är enligt min mening att ge underlag för en analys av i vilken utsträckning kunskapskraven nås på skolnivå, på huvudmannanivå och på natio- nell nivå. Denna uppgift för proven innebär att undervisningens resultat utgör grund för lokala förbättringsinsatser och resurs- tilldelning för t.ex. stödundervisning. Dagens syfte att proven skall förtydliga målen innebär indirekt en omvänd styrning. Mina förslag om ett tydligare målsystem in- nebär att kursplanerna tillsammans med kommentarer och illustra- tiva exempel bör kunna stå för sig själva. Ett system med mål- och resultatstyrning bör i sin tillämpning vara tydligt och begripligt. Staten måste därför hålla isär delarna i systemet. Kursplanernas mål och ämnesinnehåll bör ange vad undervisningen skall leda mot. Kursplanernas kunskapskrav används för att bedöma utfallet av un- dervisningen, dvs. Provens primära syfte skall inte vara att konkretisera mål och kunskapskrav, de skall stödja lä- rarens bedömning av de kunskaper eleverna visar att de utvecklat. Det innebär inte att proven inte även framgent kommer att kunna fungera förebildligt – bedömningsanvisningar med exempel på hur olika kunskapskvaliteter bedöms i förhållande till kunskapskraven för olika betygssteg bör även fortsättningsvis ge stöd för lärares tolkning av målsystemet – men det är inte ett primärt syfte för pro- ven. Min bedömning är således att provsystemets nuvarande syften bör begränsas och därigenom förtydligas. Ett nationellt provsystem bör i första hand: stödja en likvärdig bedömning av elevernas kunskapsutveckling och en rättvis betygssättning samt ge underlag för en analys av i vilken utsträckning kunskaps- kraven nås på skolnivå, på huvudmannanivå och på nationell nivå. är ämnesproven i svenska/svenska som andraspråk, engelska och matematik obligatoriska i årskurs 9, men frivilliga i årskurs 5. Min bedömning är att det skall finnas nationella ämnesprov för årskurserna 3, 6 och 9, dvs. som är nationella av- stämningstillfällen. Det innebär att det i årskurs 3 skall finnas äm- nesprov i svenska och matematik, i årskurs 6 därutöver även i eng- elska. används ämnesproven i årskurs 5 i av alla skolorTPF50FPT. För att markera provens betydelse är det viktigt att alla ämnesprov blir obligatoriska. Det faktum att proven i årskurs 5 används av i princip alla skolor innebär att en sådan bestämmelse inte innebär en extra belastning för kommunerna. Det är därför inte orimligt att i grundskoleförordningen införa en bestämmelse om obligatoriska ämnesprov för årskurs 6 i stället för årskurs 5. Med utgångspunkt i mina förslag om avstämningstillfällen i är det logiskt med obligatoriska nationella prov även i årskurs 3. Regeringen har i en proposition (prop. 2006/07:86) till föreslagit en upphävning av riksdags- bindningen om i vilka årskurser nationella ämnesprov skall vara obligatoriska. Avsikten är bland annat att göra det möjligt för re- geringen att fatta beslut om obligatoriska prov i årskurs 3, vilket framgår av regeringens uppdragTPF51FPT till . Ämnesproven i årskurs 9 skall inte bara vara ett stöd när läraren sätter betyg, proven borde i högre grad styra betygssättningen. I läroplanen för gymnasieskolan (Lpf 94) anges bland annat under avsnittet 2.7 Bedömning och betyg att läraren skall kunna redovisa för eleverna på vilka grunder betygssättningen sker. Det är rimligt att en motsvarande bestämmelse införs även för . Rektor bör exempelvis kunna begära in skriftliga motiv av lärarna om de avser att sätta slutbetyg som systematiskt avviker i förhål- lande till resultat i de nationella proven. Eftersom det inom Ut- bildningsdepartementet sker ett arbete om en ny skollag lämnar jag inget konkret förslag för en ändring i grundskoleförordningen. Ett ytterligare steg för att så långt det är möjligt erhålla en rättvis betygssättning är att provresultat och satta betyg jämförs och dis- 50TP PT (2004) Ämnesproven i skolår 5 Insamling av resultat – hur, vad och varför? Redovisning av regeringsuppdrag, dnr 20023:2038 51TP PT Uppdrag till att föreslå mål att uppnå och nationella prov i årskurs 3, U2006/8951/S kuteras på skolorna. I den mån satta slutbetyg avviker systematiskt från resultat på nationella prov bör skolan ange orsakerna i sin kva- litetsredovisning. För att öka rättssäkerheten för den enskilde eleven och för att provuppgifterna bedöms i enlighet med bedömningsanvisningarna är det önskvärt att två lärare – den undervisande läraren samt en medbedömare – samarbetar vid bedömningen av elevlösningar, ett arbetssätt jag förordar av flera skäl. Provens funktion att ge den undervisande läraren ett väl utprovat underlag för sin bedömning av enskilda elevers kunskaper i förhållande till annat bedömnings- underlag läraren har tillgång till bibehålls. ger den dubbla bedömningen ett underlag för den viktiga kollegiala dis- kussionen om hur elevers kunskaper kan bedömas och hur visade kunskaper förhåller sig till de nationella kursplanerna utifrån de bedömningsanvisningar som medföljer proven. Det är även positivt ur elevperspektivet då elever upplever proven som mycket viktiga för en rättvis och likvärdig bedömning. Om proven varit föremål för två lärares bedömning minskar risken för en enstaka lärares eventuellt bristande följsamhet till bedömningsanvisningar för pro- ven. För att få en bättre nationell bild av utvecklingen i bör provresultat samlas in för varje årskurs där det finns nationellt fast- ställda kunskapskrav och prov. Som en åtgärd för att minska bris- ten på information om resultaten bör Skol- verkets befintliga insamling av resultat på ämnesprov i årskurs 5 utvidgas till att omfatta alla skolor, eller i vart fall fler enheter än dagens 200 skolor. Det ger ett underlag för att på olika nivåer i an- svarssystemet jämföra och analysera skolornas måluppfyllelse i för- hållande till varandra och ge en bild av hur likvärdig utbildningen i landet är sett till kunskapsutvecklingen för elever och grupper av elever i olika skolor och landsändar. Denna vinst måste ställas mot ökade kostnader för insamlingen. beräknar i en rapport från år 2004TPF52FPT kostnaderna för en totalinsamling av resultat på ämnesproven i årskurs 5 (insamling på individnivå beräknad på ca 4 300 skolor med årskurs 5-elever) till ca 52TP PT (2004) Ämnesproven i skolår 5. Insamling av resultat – hur, vad och varför? Redovisning av regeringsuppdrag, dnr 2003:2038