sou · GWB394 · 2008-10-31 00:00:00 — Kraven på hyresvärdens bevisning kommer naturligen att variera bero- ende på vilken utredning som hyresgästen presenterar. bedömning tar sikte på hur självkostnaden för- håller sig till det hyrestillägg som utgår . Om tillvalsavtalet innebär att hyresgästen svarar för hela kostnaden för tillvalet ska jämförelse göras mellan denna kostnad och de samman- lagda tilläggen . Om avtalet å andra sidan inte innebär att hyresgästen svarar för hela kostnaden ska tilläggen jämföras med hyresvärdens kostnad för perioden. Avvikelser som ligger runt vad som anses vara påtagligt, ca 5 pro- cent är inte att bedöma som väsentliga. Var gränsen för väsentliga avvikelser går kommer att kunna variera. Ju mindre totalkostnad som det är fråga om, ju större procentuella överskridanden bör kunna tålas. Det får ankomma på rättstillämpningen att närmare ta ställning till vad som i det enskilda fallet får anses vara ett väsentligt över- skridande. Paragrafens beteckning ändras från 55 d § till 55 e §. Paragrafen får ett nytt fjärde stycke, vilket leder till följdändringar i paragrafen. Därutöver görs även språkliga förändringar. Beslut om återbetalning av tillägg för vilka presumtionen för skälighet brutits får avse från när avtalet ingåtts. Femte–åttonde styckena Genom att paragrafen får ett nytt fjärde stycke förskjuts beteckning- arna för förutvarande fjärde–sjunde styckena. Ingen ändring sker i sak. Förutvarande åttonde stycket får på grund av att paragrafen får ett nytt fjärde stycke denna beteckning. Genom tillägget i stycket likställs ändringen av avtal om tillval eller frånval med ändring av grundhyra. ska vid beslut om återbetalning räkna av erlagda tillägg mot av hyresnämnden fastställda belopp. Motsvarande gäller för av- drag. Paragrafens beteckning ändras från 55 e § till 55 f §. Vissa redaktio- nella och språkliga ändringar görs. Vidare görs sakliga ändringar i andra och tredje styckena. Genom ändringen fastställs att hyresvärden ska betala tillbaka hyra som på grund av bestämmelserna i 55 d § inte ansetts som skälig. Vid fastställandet av hyran för den fortsatta uthyrningen ska vissa i paragrafen uppräknade bestämmelser tillämpas. Ändringen innebär att en hänvisning görs till 55 d §. Om presumtionen inte har brutits gäller alltså avtalat tillägg. I annat fall gäller det belopp som hyres- nämnden bestämt. Det kan härvid anmärkas att det vid fastställandet av hyran, även efter en villkorsprövning av presumtionsverkande tillvals- eller frånvalsavtal, kan finnas andra aktuella sådana avtal vars presumtion för skälighet inte brutits eller inte prövats. 66, 67, 70 och 73 §§ Ändringarna är redaktionella och språkliga. 11.2Förslaget till lag om ändring i hyresförhandlingslagen (1978:304) Förslaget, som behandlas i 7.8, innebär att ett nytt andra stycke införs och att det i första stycket görs hänvisning dit och att förutvarande andra stycket blir ett nytt tredje stycke. Ändringen innebär att det införs en inskränkning av den primära för- handlingsskyldigheten. Inskränkningen anges i ett nytt andra stycke och hänvisning görs dit. Stycket är nytt. Om pris för tillvalet anges i en mellan förhandlings- ordningens parter överenskommen prisrekommendation gäller inte någon primär förhandlingsskyldighet i fall tillägget inte överstiger vad som rekommenderats. Detta innebär en lättnad i förhandlings- skyldigheten avseende tillvalsavtalen. Den överenskommelse som åsyftas är inte en sådan förhandlings- överenskommelse som ingås på grund av att det finns en förhand- lingsordning och som syftar till att direkt reglera hyra eller andra hyresvillkor för en enskild hyresgäst. Med ordet överenskommelse avses i paragrafen endast att det är ett avtal som ingås mellan de parter som är parter i förhandlingsordningen. Endast för sådana tillval för vilka det inte finns någon sådan pris- rekommendation gäller alltid primär förhandlingsskyldighet. Om för- handlingar inte kommer till stånd, eller strandar, är hyresavtalets parter fria att avtala på egen hand. Detsamma gäller då lägenheten saknar förhandlingsklausul. Tredje stycket–fjärde stycket Förutvarande andra och tredje styckena får nya beteckningar som en följd av att det i paragrafen införts ett nytt andra stycke. Förutvarande fjärde stycket får denna beteckning som en följd av att det i paragrafen införts ett nytt andra stycke. I övrigt är ändringen redaktionell. Förslaget innebär att en ny mening införs i slutet av första stycket. Genom ändringen undantas avtal om tillval från de krav likhetsprin- cipen ställer upp. I likhet med vad som gäller för presumtionshyror i 55 c § kan omotiverade skillnader i tillägg eller avdrag mellan olika lägenheter där hyresgästen gjort tillval eller frånval göra att det finns synner- liga skäl att underkänna avtalet. Att en hyresvärd ingår avtal med olika hyresgäster på olika prisnivåer för samma tillval kan i sällsynta undantagsfall tänkas orsakas av en vilja att gynna vissa hyresgäster på andra hyresgästers bekostnad. De som betalar det högre tillägget kommer därigenom att hjälpa till att finansiera det lägre tillägget för de andra hyresgästerna. En sådan skillnad kan utgöra grund för att bryta presumtionen för avtalets skälighet. Ofta torde dock skillnader kunna motiveras av att tillvalen gjorts och att de därför kostat olika mycket. Sådana skillnader motiverar inte att pre- sumtionen bryts (jfr prop. 2005/06:80 och se kommentaren till 55 d § andra stycket). Stycket är nytt. Eftersom systemet för tillval och frånval enligt 55 § andra–fjärde styckena är frivilligt, kan någon rätt inte finnas att få till stånd förhandlingar eller få hyresnämndens beslut efter strandade förhandlingar. Tredje–fjärde styckena Genom att paragrafen får ett nytt andra stycke får styckena ändrade beteckningar samt ändras en hänvisning i det nya fjärde stycket. I öv- rigt är ändringarna språkliga. Ändringarna är språkliga och redaktionella. 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder Förändringarna är redaktionella och språkliga. Hänvisningen i andra punkten till 12 kap. 54 § omfattar även prövning av villkor för till- val och frånval. Förändringarna är redaktionella och språkliga. 11.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt 3 kap. 12 § Ändringen innebär att justeringar av paragrafhänvisningar införts. Väsentligt för hyresrättens utveckling är att möjligheterna att till- godose hyresgästers individuella önskemål inte är sämre än för andra upplåtelseformer. Problemen med nuvarande ordning är av samma karaktär som för ny- och ombyggnad, dvs. att bruksvärdesystemet och dess tillämpning inte ger möjlighet att få kostnadstäckning för åtgärderna och att de därför inte kommer till stånd. Partsorganisa- tionerna på bostadshyresmarknaden har varit överens om att hyres- lagstiftningen måste ändras så att enskilda parter ges möjlighet att teckna bindande flerårsavtal, bl.a. avseende mellanhavandena , men också om hur deras ekonomiska mellanhavande ska hanteras om hyresförhållandet avbryts . En utgångs- punkt för denna samsyn har uppenbarligen varit att hyresgäst och hyresvärd är jämbördiga parter när det gäller att träffa avtal om tillval och frånval och att dessa bygger på frivillighet. Det grundas på att tillval eller frånval inte är någon bristvara som motiverar några mer ingående tvingande bestämmelser till skydd för hyres- gästerna. När det gäller de lagförslag som presenterats, delar jag majoritetens slutsats att tillval och frånval bör behandlas som hyra, även om jag i alla delar inte kan instämma i de skäl som majoriteten anfört till stöd denna slutsats. Det får också anses vara en acceptabel lösning att konstruera en flerårsbundenhet mellan part- erna genom en presumtionsregel under förutsättning att presumtionen är reell. Hyresvärden ska med andra ord kunna utgå från att det parterna har kommit överens om, i ett senare skede inte ska kunna ifrågasättas i andra fall än sådana där oegentligheter förekommit, dvs. sådana fall som täcks av avtalslagens ogiltighets- och oskälighetsgrunder. Detta kan efter mönster av regleringen i 55 c § hyreslagen uttryckas på det sätt att vad parterna kommit överens om i fråga om tillval eller frånval ska anses som skäligt om inte synnerliga skäl talar däremot. Längre än så bör man enligt min mening inte gå när det gäller möjligheterna att komma ifrån ett ingånget avtal, om man vill skapa reella möjligheter för tillval. En kostnadsprövningsregel av det slag som majoriteten före- språkar kommer med största sannolikhet att medföra att hyres- värdarnas intresse för att gå med på ett tillval kommer att vara ytterst begränsat. Hyresvärden har för tillvals- avtalets tecknande inte någon som helst möjlighet att med någon säkerhet bedöma utfallet av en prövning i hyresnämnden, eftersom något entydigt kostnadsbegrepp till ledning för hyresnämnden prövning knappast kan formuleras. Osäkerheten är störst beträff- ande kapitalkostnaderna, t.ex. om avskrivningar och vilken kostnad för eget kapital som är acceptabel. Även om kostnadsbegreppet skulle vara entydigt kommer ändå inte någon hyresvärd att med någon säkerhet kunna bedöma vad som är en väsentlig avvikelse. Jag kan därför inte ställa mig bakom en regel att ett tillvals- eller frånvalsavtal ska kunna rubbas om det kan antas att tillägget eller avdraget väsentligt avviker från hyresvärdens självkostnad. Skulle en hyresgäst utifrån ett rent kostnadsresonemang anse att avtalat pris för ett tillval är för högt eller ett avdrag för ett frånval är för litet får detta på talan av hyresgästen prövas inom ramen för synnerliga skäl. Givetvis får det då vara en uppgift för hyresgästen att visa att en jämkningssituation föreligger. Jag delar majoritetens uppfattning att det finns goda skäl att ha ett krav på att avtal om tillval eller frånval ska upprättas skriftligt. Däremot saknas det enligt min mening skäl att sätta upp särskilda gränser för hur stor del av den ordinarie hyran som ett tillval får avse. Sådana gränser kommer lätt att framstå som godtyckliga och svårförklarliga, vilket i sin tur begränsar hyresvärdens intresse av att träffa avtal om tillval. Gränser av detta slag kan också motverka syftet med tillvalsfrågan, särskilt om den kombineras med en kostnadsprövningsregel. Ju högre gränserna sätts, desto större blir hyresvärdens risk och benägenheten att gå med på ett tillval minskar i motsvarande grad. Farhågorna för att man ska klä av befintliga lägenheter till LGS-nivå framstår också som överdrivna. Någon större risk för att bruksvärdeprincipen i avsaknad av belopps- gränser skulle komma att urholkas finns knappast. Som en följd av detta ställningstagande behöver enligt min mening någon föreskrift om att det skriftliga avtalet ska hänvisa till viss reglering inte ställas upp. Ett förslag som innebär att, i de fall förhandlingsordning med hyresgästorganisation finns för ett hus, primär förhandlingsskyldig- het ska gälla för tillval för vilka det inte finns något av förhandlings- ordningens parter framtaget rekommenderat pris är i och för sig en förbättring i förhållande till nuvarande reglering när det gäller de vanligaste tillvalen som finns i förhandlade prislistor. Förhandlings- skyldigheten skulle således komma att gälla de mer speciella till- valen. Enligt min mening bör utgångspunkten vara att man i ett skede av livet när man är hyresgäst har minst samma förmåga att ta ekonomiska beslut som man annars har, t.ex. vid köp av bostads- rätter, bilar, aktier etc., satsningar som kan vara betydligt mer om- fattande än ett tillval. När det gäller tillval finns det heller ingen fysisk brist, som i en bristsituation på bostäder, som kan motivera att hyresgäster måste skyddas från att bli utnyttjade. Tillval kan aldrig uppstå genom tvång utan förutsätter full frivillighet från båda parter, om de ska vara överens om priset. Att låta den primära förhandlingsskyldigheten gälla för dessa tillval framstår endast som en onödigt byråkratisk ordning som hindrar att tillvalsavtal kommer till stånd. Jag anser därför att alla tillval bör undantas från den primära förhandlingsskyldigheten. Sammanfattningsvis anser jag att majoritetens förslag bör änd- ras på det sätt att 55 b § andra stycket inte ska innehålla något krav på hänvisning i det skriftliga avtalet till denna paragraf, att tredje–femte styckena i denna paragraf tas bort, att 55 d § sista stycket slopas samt att 5 § hyresförhandlingslagen ges en utform- ning som undantar tillvalen från den primära förhandlingsskyldig- heten. Mot majoritetens lagtextförslag i övrigt har jag ingen in- vändning. (endastT källor som utredningen hänvisar till)T SOU 1966:14 Ny hyreslagstiftning. Betänkande från Hyreslagstiftnings- sakkunniga. SOU 1981:47 Hyresgästinflytande på målning och tapetsering. Delbe- tänkande från . SOU 1981:77 Hyresrätt 3 Bruksvärde, hyresprocess, m.m. Delbetänk- ande från . SOU 2000:33 Bruksvärde, förhandling och hyra – en utvärdering. Slut- betänkande från Utredningen om allmännyttan och bruksvärdet. SOU 2004:91 Reformerad hyressättning. Betänkande från Hyressätt- ningsutredningen. SOU 2008:38 EU, allmännyttan och hyrorna. Betänkande från Utred- ningen om allmännyttans villkor. SOU 2008:47 Frågor om hyra och bostadsrätt. Delbetänkande från Hy- reslagsutredningen. CU 1974:36 2005/06:BoU10 : Juridik 2001. Ått- onde upplagan. : Juridik 2007 (1985). Flexibilitet och besitt- ningsskydd. : 2003 (Rap- port nr 15, KTH:s Bostadsprojekt; uppsats nr 23). Rättsfall från Bostadsdomstolen (RBD) Rättsfall från – Nytt Juridiskt Arkiv (NJA) Rättsfall från hovrätterna (RH) Tillval och frånval vid hyra av bostadslägenhet Dir. 2008:20 En särskild utredare ska överväga hur förutsättningarna för hyres- gäster att göra olika s.k. tillval och frånval vid hyra av bostadslägen- heter kan förbättras. Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som över- vägandena ger anledning till. Uppdraget ska redovisas . Bestämmelser om hyra finns framför allt i 12 kap. jordabalken (hyres- lagen). Ett hyresförhållande regleras av ett hyresavtal, dvs. hyres- gästen och hyresvärden kan själva avtala om hyran och de andra villkoren för hyresförhållandet. Hyreslagen utgår emellertid från att hyresgästen har en särskilt skyddsvärd ställning. Lagen är därför som huvudregel tvingande till hyresgästens förmån (se 1 § femte stycket hyreslagen). Vidare gäller för bostadslägenheter att hyran och andra hyresvillkor, om parterna inte kan enas, kan ändras genom beslut av hyresnämnden efter ansökan av hyresgästen eller hyresvärden (se 54 § hyreslagen). När det gäller en lägenhets skick innehåller lagen bl.a. bestäm- melser om hyresvärdens underhålls- och reparationsskyldighet (se 11 och 15 §§ hyreslagen) och om att en bostadslägenhet ska uppnå en viss lägsta godtagbara standard (se 18 a § hyreslagen). Vidare finns bestämmelser om prövning av hyran. Om parterna inte kan enas om hyran ska den bestämmas till ett skäligt belopp. En hyra är inte att anse som skälig om den är påtagligt högre än hyran för lägenheter som med hänsyn till bruksvärdet är att anse om likvärdiga (det s.k. bruksvärdessystemet, se 55 § hyreslagen). Hyran bestäms ofta genom kollektiva hyresförhandlingar enligt bestämmelser i hyresförhand- lingslagen (1978:304). Dagens system för tillval och frånval Hyresgäster har olika smak och önskemål i fråga om sitt boende. En del föredrar en högre standard och är villiga att betala för att deras lägenhet förses med t.ex. viss utrustning. För att tillgodose sådana önskemål förekommer det inom det kollektiva förhandlings- systemet att hyresvärdar och hyresgästorganisationer träffar förhand- lingsöverenskommelser som innebär att hyresgästerna själva kan välja viss inredning eller utrustning till sin lägenhet mot en separat hyreshöjning eller en kontant engångsersättning, s.k. tillval. Det finns också exempel på att hyresgäster väljer en enklare standard än den normala i utbyte mot avdrag på hyran, s.k. frånval. tillgodoses emellertid inte hyresgästers önskemål om olika slag av tillval. Detta kan ha flera orsaker. En orsak kan vara osäker- heten om huruvida den kostnad som åtgärden medför för hyres- värden går att finansiera inom ramen för bruksvärdessystemet. Osäkerheten om en hyreshöjning som har avtalats i samband med ett tillval kommer att beaktas vid en bruksvärdeprövning, kan så- ledes leda till att hyresvärden avstår från att tillmötesgå hyres- gästens önskemål. En annan orsak kan vara risken att lägenheten inte går att hyra ut för en sådan hyra som ger täckning för kost- naden för åtgärden, om hyresgästen skulle flytta. Flera av de stora aktörerna på hyresmarknaden, bl.a. Fastighets- ägarna , och , har i olika samman- hang framhållit vikten av att enskilda hyresgästers önskemål om av- vikelser från ett normalt hyreskontrakt tillgodoses så långt det är möjligt. Mot den bakgrunden fick en utredning (Hyressättningsut- redningen) i uppdrag att överväga bl.a. i vilken utsträckning förutsättningarna för en hyresgäst att göra olika slag av tillval eller frånval kunde och borde ändras (dir. 2003:52). I sammanhanget kan nämnas att det även förekommer att hyres- värdar tillhandahåller hyresgäster service och tjänster som inte på- verkar lägenhetens skick, t.ex. tillgång till vårdpersonal. sådana tjänster omfattas av hyresavtalet bedöms utifrån omständig- heterna i det enskilda fallet (se exempelvis RH 1997:93). föreslog i betänkandet Reformerad hyres- sättning att det skulle införas ett kostnadsbaserat system för tillval och frånval (se SOU 2004:91 s. 119 f.). Förslaget innebar sammanfatt- ningsvis följande. Tillval och frånval ska behandlas som en del av hyran. Vid en bruksvärdeprövning ska kostnaden för ett tillval eller den besparing som ett frånval innebär beaktas. Om priset för ett tillval har fastställts i en förhandlingsöverenskommelse, ska det fast- ställda priset anses motsvara kostnaden för tillvalet eller frånvalet, om inte synnerliga skäl talar för annat. Flyttar den hyresgäst som har gjort ett tillval eller frånval, ska den nya hyresgästens hyra bestämmas enligt bruksvärdereglerna utan beaktande av kostnaden för tillvalet eller den besparing som ett frånval innebär. Om priset för tillvalet har fastställts i en förhandlingsöverenskommelse, ska dock kostnaden för tillvalet beaktas även när den nya hyresgästens hyra bestäms. Motsvarande ska gälla för frånval. Hyresvärden ska ha underhållsskyldighet för egendom som har tillförts en lägenhet genom tillval på samma sätt som för övrig egendom i lägenheten. Flera remissinstanser, däribland Fastig- hetsägarna , och , tillstyrkte eller hade endast smärre invändningar mot utredningens förslag. Fler- talet hyresnämnder kritiserade eller avstyrkte förslaget med hän- visning till att hyressättningssystemet skulle bli alltför komplicerat. Förslaget genomfördes inte (se prop. 2005/06:80, bet. 2005/06:BoU10, rskr. 2005/06:252). Enligt den dåvarande reger- ingen hade visserligen förslaget flera fördelar, bl.a. att det kunde un- derlätta genomförandet av kostsamma och särpräglade tillval. Nack- delarna ansågs emellertid väga tyngre än fördelarna. Bland nackdelarna framhölls särskilt att förslaget innebar att hyressättningen skulle bli mer komplicerad för såväl parter som hyresnämnder (se a. prop. 39–42). Detta sades bl.a. bero på att hyran – som bestäms utifrån lägenhetens bruksvärde – med förslaget måste bestämmas i två led. I det första ledet skulle hyran för lägenheten bestämmas med utgångs- punkt i att lägenheten var utrustad på samma sätt som den skulle ha varit om något tillval inte hade gjorts. Vid denna prövning skulle en jämförelse göras med hyran för lägenheter som är utrustade med I det andra ledet skulle hyran i tillvalsdelen bestämmas. Detta system skulle således innebära att gjorda tillval och frånval måste dokumenteras. Dessutom framhölls att eftersom bl.a. anskaffnings- och installa- tionskostnader, driftskostnader och avskrivningar ska beaktas vid skälighetsbedömningen av en kostnadsbaserad hyra, skulle förslaget kunna medföra behov av avancerade fastighetsekonomiska bedöm- ningar. Detta skulle i sin tur kunna leda till att parterna och hyres- nämnden blev tvungna att anlita fastighetsekonomisk expertis för att bestämma hyran. Slutligen framhölls att det fanns en risk för att förslaget om från- val skulle komma i konflikt med reglerna om lägsta godtagbara standard (se 18 a § hyreslagen) och hyresvärdens underhålls- och repa- rationsskyldighet (se 11 och 15 §§ hyreslagen). Behovet av en översyn Det är angeläget att hyresrätten utvecklas så att den svarar mot de skilda behov som hyresmarknadens aktörer, inte minst hyresgästerna, har. Det finns ofta önskemål bland hyresgäster att få anpassa sitt boende efter egna behov. Företrädare för hyresmarknadens parter har i olika sammanhang uttryckt önskemål om att möjligheterna att avtala om tillval och frånval bör förbättras. Det finns mot denna bakgrund anledning att se över förutsätt- ningarna för en hyresgäst att göra olika slag av tillval och frånval. En särskild utredare bör därför ges följande uppdrag. Utredaren ska överväga hur förutsättningarna för en hyresgäst att göra olika slag av tillval och frånval kan förbättras. Utredaren ska beakta de förslag som lämnade. Den kritik som riktades mot den utredningens förslag tog främst sikte på att hyressättningssystemet riskerade att bli onödigt komplicerat. Ut- redaren ska, med beaktande av denna kritik, överväga om den tidi- gare utredningens förslag bör ändras eller kompletteras och, om så bedöms vara fallet, vilken lösning som i stället bör väljas. En utgångs- punkt för övervägandena ska vara att en lägenhet ska uppfylla lagens krav på lägsta godtagbara standard. Utredaren ska överväga såväl lösningar som innebär att prin- ciperna för hyressättning vid tillval eller frånval fastställs i lag som lösningar som innebär att avtalsparterna ges möjlighet att, med bind- ande verkan mellan dem och gentemot framtida avtalsparter i tilläggs- avtal reglera de effekter på hyran som ett tillval eller ett frånval bör ha. Utredaren ska belysa möjligheterna för hyresgäster och hyres- värdar att avtala om att hyresvärden ska tillhandahålla olika slags tjänster med viss anknytning till boendet (t.ex. städning av lägen- heten). Utredaren ska också föreslå i vilken utsträckning möjlig- heterna för hyresgäster att erhålla sådana tjänster kan förbättras genom att tjänsterna får omfattas av systemet för tillval och frånval. Utredaren ska välja en lösning som ger hyresgästerna så goda val- möjligheter som möjligt. Utredarens lösning ska, så långt som möjligt, vara lätt att tillämpa för de berörda och låta sig förenas med vad som i övrigt gäller om hyressättning av bostadslägenheter. Utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som över- vägandena ger anledning till. Arbetets bedrivande och redovisningen av uppdraget Utredaren ska samråda med berörda myndigheter och organisationer. När det gäller redovisning av förslagets konsekvenser för företagen, ska samråd ske med . Utredningen ska hålla sig underrättad om de arbeten som bedrivs av Utredningen om allmännyttans villkor (M 2005:04), Hyreslags- utredningen (Ju 2006:85) och andra utredningar som kan komma att tillsättas på det hyresrättsliga området. Utredaren ska redovisa och analysera effekterna av framlagda för- slag för fastighetsägare, hyresgäster samt för berörda myndigheter och domstolar. Utredaren ska också beräkna de ekonomiska konse- kvenserna av de förslag som läggs fram. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Uppdraget ska redovisas . Möjligheter att sluta avtal om tillval Lägenhet med förhandlingsklausul, Förhandlings- överens- kommelse träffas Enskilda avtal kan träffas upp till det rekommenderade Enskilda avtal kan träffas Här redovisas hur man kan se på självkostnaden för ett tillval. Ut- gångspunkten är att det handlar om för tillvalet tillkommande kost- nader.