sou · GWB349 · 2008-05-15 00:00:00 — Ändringen innebär att en ny punkt införs beträffande när Bolags- verket ska besluta att bolaget ska gå i likvidation. I första stycket 5 föreskrivs som likvidationsgrund om bolaget inte till har kommit in med anmälan om betalning av aktier enligt 2 kap. 27 a §. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.3.6. Sänkt aktiekapital till och möjlighet till successiv inbetalning För att förbättra företagsklimatet är tillgången till lämpliga företags- former utan onödigt höga trösklar och stor regelbörda av största vikt. Det innebär alltid ett ekonomiskt risktagande att vara företagare och det är därför en naturlig drivkraft att söka begränsa det person- liga risktagandet. Små företag kan vara sårbara. För att stimulera nyföretagande är det viktigt att ägaren kan välja en företagsform som passar utifrån sin egen situation och den planerade verksamheten. Det nuvarande kapitalkravet för att registrera ett privat aktie- kapital, , innebär ett hinder för många företagare. Det är en av anledningarna till att de allra flesta startar företaget som en- skilda näringsidkare, oavsett om det är en adekvat företagsform för affärsverksamheten eller inte. Enligt uppgifter från är fyra av fem nystartade företag verksamma inom tjänstebranschen. av de nystartade aktiebolagen har finansierat sin företagsstart på annat sätt än med banklån. För närmare källhänvisningar se betänkandet avsnitt 2. Sam- mantaget talar det för att många nystartade aktiebolag inte har be- hov av ett aktiekapital på och att aktiekapitalet bör sänkas. Som utredningen visar skulle ett helt slopande av kapitalkravet för de privata aktiebolagen troligen leda till krav från leverantörer och andra borgenärer att bolaget och/eller dess ägare ska ställa säkerhet för bolagets förpliktelser. Det kan också förutses att staten skulle ställa olika former av kontroll- och kompensationskrav för sina an- språk på skatter om aktiekapitalet togs bort helt. För företagen är det givetvis ingen nytta med ett sänkt kapitalkrav om bolagsformen skulle få dåligt rykte och tillkommande regler skulle försvåra verk- samheten. Det är helheten som räknas och därför bör sänkningen avpassas så att den kan ske utan att det leder till försämringar på andra områden för bolagen och deras ägare. Jag anser att utredningens huvudalternativ borde vara att kravet på aktiekapital sänks till i kombination med rätt till successiv inbetalning. Därigenom skulle alla nystartade aktiebolag få möjligheten till successiv betalning och de som kan och vill till- skjuta från början kan göra det. För att kunna registrera aktiebolaget anser jag att ett tillskott på behövs. Tillskott ska kunna ske kontant eller genom apport. Det ska inte finnas någon lagstadgad tidsgräns för att inbetala återstående del av aktiekapitalet. Den frågan får lösas av stiftarna och preciseringar ska kunna ske i bolagsordningen. Detta förslag erbjuder flexibilitet och kan bidra till att skapa ett bättre företagsklimat i , genom att underlätta nyföretagande i bolagsform med begränsat personligt ansvar. Det kan också stärka svenska företags konkurrenskraft internationellt. Många av våra grannländer har sänkt kapitalkraven för motsvarande bolagsformer . En svårighet för den som vill starta företag och själv ta ansvar för sin försörjning är den ekonomiska risk som automatiskt följer med att vara företagare. Det är lätt sagt att inte är ett särskilt högt kapital, men det är långt ifrån tillräckligt för den som ska starta företag att spara ihop till aktiekapitalet. Det hör till undantagen att ett nystartat företag redan från början har det ekonomiska utrymme som krävs för att löneuttag åt ägaren. Det betyder att företagaren normalt är hänvisad till egna besparingar eller lån från nära och kära för sin försörjning. Genom en ordentlig sänkning av nivån för minimikapitalet till kombinerat med möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet skapas också bättre förutsättningar för en faktisk an- passning av nivån på aktiekapitalet i varje bolag utifrån verksam- hetens behov och omfattning. Den lösning jag förordar uppfyller mycket väl direktivens ut- gångspunkt att svenska aktiebolag även i fortsättningen bör ha ett visst aktiekapital men att detta inte behöver vara högre än vad som är nödvändigt för att i rimlig grad tillgodose borgenärsintressena. Möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet är ingen ny figur inom aktiebolagsrätten utan har funnits tidigare i svensk rätt och finns även i flera av våra grannländer. En särskild utredare ska ta ställning till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag bör sänkas och utarbeta nödvän- diga författningsförslag. Utredaren ska också lämna förslag till andra ändringar av aktie- bolagslagen och aktiebolagsförordningen som innebär förenklingar för aktiebolagen. Arbetet ska särskilt inriktas på de små aktiebola- gens behov av förenklade associationsrättsliga regler. Utredaren ska vidare överväga om det behövs en ny företagsform utan personligt betalningsansvar som är särskilt avpassad för närings- verksamhet i liten skala. Slutligen ska utredaren ta ställning till om en bolagsmans ansvar för ett handelsbolags förpliktelser bör bli föremål för särskild pre- skription efter bolagsmannens utträde ur bolaget. Utredaren ska i ett delbetänkande redovisa resultatet av sina överväganden om kravet på lägsta tillåtna aktie- kapital för privata aktiebolag. Uppdraget i övrigt ska redovisas . Vägen mot enklare regler för små aktiebolag Åtgärder som underlättar för små aktiebolag att driva sin verk- samhet eller för nya aktiebolag att etablera sig är ett viktigt inslag i regeringens strategi för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. Regeringen har också som målsättning att de administrativa kost- naderna för företagen på grund av de statliga regelverken ska minska (se prop. 2006/07:1, utg.omr. 24, s. 27). För att bidra till att uppnå denna målsättning och underlätta för företagen har två utredningar redan tillsatts på det associationsrätts- liga området. Utredningen om revisorer och revision har i uppdrag att föreslå de lagändringar som krävs för att ta bort revisionsplikten för de små företagen (se dir. 2006:96 och 2006:128). Vidare har rege- ringen beslutat om direktiv till en särskild utredare som ska föreslå förenklingar av redovisningsreglerna (se dir. 2007:78). har inlett ett motsvarande arbete för att åstad- komma regelförenklingar för europeiska företag. Enligt meddelandet En strategisk översyn av programmet Bättre lagstiftning inom Europeiska unionen, KOM(2006) 689 ska de administrativa kostna- derna för europeiska företag minska fram . Kommissionen har aviserat att förslag till lagstiftningsåtgärder på det bolagsrättsliga området kommer att lämnas med början kring års- skiftet 2007/08. En näringsidkare som vill driva sin verksamhet utan personligt ansvar är i princip hänvisad till att bilda eller köpa ett aktie- bolag. Den associationsrättsliga regleringen som rör aktiebolag finns i aktiebolagslagen (2005:551). Aktiebolagslagen gäller för både stora och små aktiebolag liksom för aktiebolag med en enda aktieägare och för aktiebolag med ett stort antal aktieägare. Regleringen är omfattande; lagen innehåller mer än 800 paragrafer. I finns omkring 325 000 aktiebolag, därav drygt 1 000 publika. Flertalet av de privata bolagen har endast en ägare. Det är mot denna bakgrund naturligt att nu även se över möjlig- heterna till sådana ändringar i aktiebolagslagen och aktiebolagsför- ordningen som innebär förenklingar för aktiebolagen. En fråga som särskilt bör övervägas i det sammanhanget är om nuvarande krav på aktiekapitalets storlek i privata aktiebolag bör ändras. Det bör även övervägas om det finns anledning att skapa en ny företagsform för små verksamheter. (Se prop. 2006/07:1, utg.omr. 24, s. Arbetet bör anförtros en särskild utredare. Ett aktiebolag måste ha ett visst aktiekapital. För ett privat aktie- bolag gäller att aktiekapitalet måste uppgå till . Kravet på att bolaget ska ha ett visst aktiekapital innebär i princip ett krav på att det ska finnas en viss marginal mellan tillgångarna och skulderna. I kravet ligger bl.a. att det vid bolagets bildande ska tillskjutas egendom som motsvarar aktiekapitalets belopp och att det inte får ske någon värdeöverföring från bolaget (t.ex. vinstut- delning) om denna skulle innebära att aktiekapitalet togs i anspråk. Bestämmelserna om aktiekapital syftar till att trygga borgenärernas intressen och kompensera dem för att de inte kan göra gällande något personligt betalningsansvar mot bolagets ägare. Det har också anförts att det är rimligt att kräva att den som vill använda sig av aktiebolagsformen ska vara kapabel och beredd att göra ett visst kapitaltillskott. I finns en trend mot sänkta eller slopade krav på aktie- kapital för bolagsformer som motsvarar det svenska privata aktie- bolaget. Ett franskt privat aktiebolag behöver t.ex. numera inte ha något aktiekapital och i har kravet på visst aktiekapital sänkts kraftigt. I har gällt att ett privat aktiebolag inte behöver ha mer än ett pund i aktiekapital. genomför just nu en studie som ska innefatta en analys av det kapitalskyddssystem som EG:s andra bolagsrätts- liga direktiv, det s.k. kapitaldirektivet, bygger på (rådets andra direk- tiv av om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördra- get avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapital, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga [77/91/EEG, EGT L 26, 31.1.1977, s. 1, Celex 31977L0091]). Syftet är att få fram underlag inför en eventuell översyn av EG-direktivet. Detta är visserligen bara tillämpligt på publika aktiebolag men studien, som ska vara slutförd , kan förväntas vara av principiellt intresse också när det gäller kapitalskyddet i andra slag av bolag. Även i har det ifrågasatts om kravet på aktiekapital för privata aktiebolag är sakligt motiverat. Det har ibland hävdats att kravet bör sänkas eller rentav tas bort. anordnade ett samråds- möte där kravet på aktiekapital i privata aktiebolag behandlades. De deltagare som yttrade sig framförde skäl både för och emot en sänk- ning av lägsta tillåtna aktiekapital. Skälen för att ett aktiebolag ska ha ett visst aktiekapital gör sig i och för sig fortfarande gällande. Särskilt i ett förenklingsperspektiv kan emellertid de nuvarande bestämmelserna om aktiekapital utgöra ett hinder mot startande av företag. I synnerhet för tjänste- och kun- skapsföretag utan behov av kapitalkrävande tillgångar kan bestäm- melserna framstå som onödigt betungande. som ger anledning att ifrågasätta om de nuvarande bestämmelserna är ändamålsenliga är att det allt oftare förekommer att utländska aktiebolag, med lägre aktiekapital än svenska aktiebolag, bedriver verksamhet i genom en filial. Det finns mot den bakgrun- den anledning att överväga om det nu är dags att sänka kravet på aktiekapital i svenska privata aktiebolag. En utgångspunkt för dessa överväganden bör vara att svenska aktiebolag även i fortsättningen ska ha ett visst aktiekapital men att detta inte bör behöva vara högre än vad som är nödvändigt för att det, tillsammans med vad som följer av annan reglering, i rimlig grad ska tillgodose förekommande borgenärsintressen. Det bör härvid beaktas att dessa kan variera mellan olika branscher. Utredaren bör alltså överväga om kravet på aktiekapital bör sättas lägre än och vilken nivå som i så fall bör väljas. Nivåer som särskilt bör över- vägas är och . Ytterligare ett alternativ som bör övervägas är att lagen inte anger någon lägsta nivå; bolagets stiftare skulle med en sådan lösning kunna bestämma aktiekapitalet till . I uppdraget bör det ingå en analys av de konsekvenser som för- ändringar av detta slag skulle kunna få i olika avseenden. Bland annat bör utredaren belysa om lägre krav på aktiekapital kan befaras gå ut över andra enskilda eller allmänna intressen, t.ex. på skatteområdet. Det bör också belysas vilka effekter som förändringar av det angivna slaget kan få för bolagens upplåning och kreditvärdighet samt för förekomsten av s.k. personlig borgen och andra säkerhetsarrange- mang. Den internationella utvecklingen liksom utvecklingen på redo- visningsområdet måste också beaktas. Det bör i sammanhanget undersökas om en sänkning av kapital- kravet för privata aktiebolag behöver kompletteras med åtgärder som säkerställer borgenärsskyddet eller som begränsar eventuella andra icke önskvärda effekter av sänkningen. Ett exempel på en sådan åt- gärd är att införa ett oaktsamhetsansvar som i ökad utsträckning gör det möjligt att vid konkurs eller företagsrekonstruktion utkräva be- talning från de personer som drivit verksamheten. I gäller bestämmelser av det slaget (liability for wrongful trading). analysera fördelar och nackdelar med gällande bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag, överväga till vilket belopp lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag lämpligen bör bestämmas, särskilt överväga lösningar som innebär att lägsta tillåtna aktie- kapital för privata aktiebolag bestäms till eller eller att lagen inte anger något lägsta tillåtna aktiekapital, belysa konsekvenserna av en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapi- tal, bl.a. för det allmänna och i fråga om skyddet för aktiebo- lagets borgenärer, undersöka om en sänkning av lägsta tillåtna aktiekapital bör kom- bineras med åtgärder för att trygga borgenärernas ställning eller för att begränsa eventuella andra icke önskvärda effekter, och utarbeta nödvändiga författningsförslag. har åtgärder vidtagits för att underlätta för företagande i aktiebolagsform. Sålunda har den förra aktiebolagslagen, , ersatts med en ny, avsevärt mer överskådlig och flexibel lag. Vidare har nya regler införts om elektronisk ingivning till av anmälningar för registrering, ansökningar och årsredovisningshand- lingar. Som har framgått ovan finns det dock mer att göra för att minska den administrativa regelbördan för svenska aktiebolag. Som ett led i arbetet med att identifiera förenklingsmöjligheter beslutade regeringen att uppdra åt Verket för näringslivs- utveckling () att mäta företagens administrativa kostnader till följd av regelverket på det associationsrättsliga området. Mätningen, som ska ske i samverkan med bl.a. näringslivets organisationer och vara klar senast vid utgången av 2007, ansluter till en motsvarande mätning som har initierat i fråga om EG-lag- stiftningen. På motsvarande sätt som på redovisningsområdet grundar sig de svenska aktiebolagsrättsliga reglerna till stor del på EG:s bolags- rättsliga direktiv. Vissa EG-regler gäller alla aktiebolag, t.ex. det s.k. publicitetsdirektivet (68/151/EEG), medan andra, t.ex. fusionsdirek- tivet (78/855/EEG), endast gäller publika aktiebolag. Även den senare typen av regler har dock helt eller delvis genomförts också beträffande privata aktiebolag. Lagstiftaren har nämligen, naturligt nog, strävat efter enhetliga regler (se t.ex. prop. 1993/94:196 s. 89). På många punkter hindrar direktiven alltså inte att det införs enklare regler för privata aktiebolag. Ett exempel är kravet på aktiekapital, som har behandlats ovan. Det finns nu skäl att i högre grad än använda det utrymme som kan finnas att förenkla den aktiebolags- rättsliga lagstiftningen. Det finns även andra frågor inom aktiebolagsrätten som inte kan hänföras till något av EG-direktiven men som bör belysas och över- vägas med inriktning på att åstadkomma förenklingar för företagen. Bl.a. har , på regeringens uppdrag, redovisat ett antal förslag till förenklingar i aktiebolagslagen och aktiebolagsförord- ningen (dnr Ju2006/8869/L1 och N2007/2026/MK). Verket föreslår t.ex. att förekommande krav på ingivande av bolagsstämmoproto- koll i vissa anmälningsärenden, t.ex. vid anmälan av beslut om änd- ring av bolagsordningen, tas bort eller modifieras. Förslag har också framförts om att ytterligare förbättra möjligheterna till elektronisk kommunikation med . Det finns skäl att studera dessa och andra förslag närmare. De här diskuterade förenklingarna i det aktiebolagsrättsliga regel- verket bör göras inom ramen för aktiebolagslagens och aktiebolags- förordningens nuvarande struktur. Det kan dock finnas anledning att inom denna ram göra ytterligare skillnader i regleringen för publika respektive privata aktiebolag. En annan fråga som bör tas upp i detta sammanhang rör de nya regler om beslutsordningen för ersättningar till ledande befattnings- havare som gäller (se prop. 2005/06:186 och bet. 2005/06:LU31). Det har från näringslivet hävdats att ersättnings- frågor hanteras bättre inom ramen för den självreglering som finns på området för bolagsstyrning. Utredaren bör, med utgångspunkt i den rekommendation som har antagit (kommis- sionens rekommendation av , 2004/913/EG) analysera hur de nya bestämmelserna har fungerat och överväga behovet av förändringar. Den nya aktiebolagslagen innebär en systematisk modernisering av den svenska aktiebolagsrätten. I syfte att göra lagen mer lättill- gänglig för små och medelstora bolag har t.ex. de särbestämmelser som avser publika aktiebolag placerats i slutet av varje kapitel (se vidare prop. 2004/05:85 s. 200 ff.). Det är tänkbart att ytterligare åtgärder av detta slag kan vidtas. Om utredaren gör bedömningen att det inte behövs någon ny företagsform (se nästa avsnitt), får denna fråga särskild betydelse. Många aktiebolag har små administrativa resurser. Det är därför viktigt att det är lätt för aktiebolagen att skaffa sig den information de behöver. Detta gäller både information om rättsregler och annan typ av information, t.ex. om innehållet i bolagsregistret. erbjuder en betydande mängd information, blanketter m.m., bl.a. på verkets webbplats. Utredaren bör i samråd med verket överväga om det bör göras ytterligare insatser, t.ex. en särskild regelsamling för de små aktiebolagen. Utredarens arbete ska innefatta en bred och åtgärdsinriktad dialog med , näringslivets organisationer och andra berörda samt inledas med en kartläggning av förekommande rättsliga och administrativa problem för aktiebolagen. Dialogen ska särskilt in- riktas på de små bolagen. Utredaren får ta upp alla frågor om förenkling av de aktiebolags- rättsliga reglerna som aktualiseras under utredningsarbetet, om det bedöms motiverat och det finns utrymme för det under utrednings- tiden. Arbetet ska dock främst inriktas på de små aktiebolagens problem. analysera om de regler som har tillkommit i samband med genom- förandet av EG:s bolagsrättsliga lagstiftning är onödigt betungan- de för de privata aktiebolagen, överväga om det bör göras några ytterligare materiella ändringar i aktiebolagslagen eller aktiebolagsförordningen för att förenkla för aktiebolagen, i synnerhet de små aktiebolagen, utvärdera bestämmelserna om beslutsordningen för ersättningar till ledande befattningshavare i aktiemarknadsbolagen, överväga om aktiebolagslagen genom redaktionella ändringar i något avseende kan göras enklare att tilllämpa för små aktie- bolag, lämna förslag till ytterligare insatser som kan göras för att sprida information om det aktiebolagsrättsliga regelverket till de små aktiebolagen, utarbeta nödvändiga författningsförslag, och allsidigt belysa konsekvenserna av författningsförslagen. Förslagen ska vara utformade så att aktiebolagens administrativa börda, särskilt de små bolagens, minskas så långt det är möjligt utan att andra viktiga intressen som t.ex. skyddet för aktiebolagets borge- närer, skattekontrollen och bekämpandet av ekonomisk brottslighet eftersätts. Behövs det en ny företagsform? Som har framgått finns det enligt den svenska aktiebolagslagen två alternativa kategorier av aktiebolag utan personligt betal- ningsansvar för delägarna, nämligen publika respektive privata aktie- bolag. Den ena bolagskategorin, publika aktiebolag, omfattar typiskt sett större bolag med stor spridning av aktierna, medan den andra kategorin, privata aktiebolag, företrädesvis omfattar små bolag med ett mindre antal ägare. Den svenska aktiebolagslagstiftningen har därmed en struktur som i sina huvuddrag överensstämmer med vad som gäller i övriga EU-länder, även om många andra länder har valt att – till skillnad från – reglera de båda bolagskategorierna i två skilda lagar. har flera medlemsstater i EU övervägt att gå längre än att dela in aktiebolag i privata och publika, nämligen att införa en ny företagsform utan personligt betalningsansvar för närings- verksamhet i mindre skala. I flertalet fall har man emellertid stannat för att rikta in sig på att förenkla den befintliga regleringen. Även i har det i olika sammanhang förts fram önskemål om en ny företagsform, utan personligt betalningsansvar för delägar- na och särskilt avpassad för näringsverksamhet i liten skala. Det har hävdats att aktiebolagslagen i alltför hög tsträckning är konstruerad med utgångspunkt i de större företagens förutsättningar och behov. Det har sagts att den som vill starta ett litet aktiebolag inte vågar ta steget, därför att han eller hon möter ett regelsystem som uppfattas som alltför krångligt. Detta mönster är särskilt tydligt bland kvinnor, som står för en ökande andel av nyföretagandet inom de sektorer – tjänster och handel – där också behovet av kapital ofta till en början är begränsat. Skapandet av en ny företagsform är dock en stor och svår fråga. Befintliga svenska företagsformer har som regel vuxit fram och som en del i en internationell utveckling. Vid det samrådsmöte om en ny företagsform för näringsverksamhet i liten skala som anordnade fick idén om en sådan företagsform ett blandat mottagande. Vid sam- rådsmötet förordade sålunda en klar majoritet av de deltagare som yttrade sig att förenklingsarbetet först och främst bör ta sikte på att förenkla den gällande aktiebolagslagen, inte på att tillskapa en ny företagsform. Mot denna bakgrund är det tydligt att en närmare behovs- och problemanalys behöver göras innan det går att ta ställning till om en ny företagsform bör tillskapas och hur en sådan i så fall bör vara konstruerad. Frågan om vilka fördelar och nackdelar en ny företagsform kan föra med sig bör nu övervägas närmare (jfr bet. 2006/07:CU11). I en första etapp bör de problem de associationsrättsliga reglerna innebär för små aktiebolag kartläggas. Utifrån denna kartläggning bör – med beaktande av de förenklingsförslag som lagts fram – behovet av en ny företagsform analyseras. Om det sedan resultatet av denna analys har utvärderats finns skäl att gå vidare, bör i en andra etapp en utredare få i uppdrag att lägga fram förslag till be- hövlig ny lagstiftning. Dessa direktiv behandlar bara arbetet under den första etappen. En möjlighet är att skapa en ny företagsform, avsedd specifikt för små verksamheter, med utgångspunkt från vad som gäller enligt aktiebolagslagen. Betydande delar av aktiebolagslagens regelverk skulle emellertid kunna undvaras, särskilt om arbetet inriktas på en- mansbolag. Som ett exempel kan nämnas bestämmelserna om aktie- bolagets organisation. Därmed skulle man förhållandevis enkelt kunna ta fram regelverket för en ny företagsform med flera av aktiebola- gets fördelar men med en mindre omfattande och mera överskådlig reglering. Eventuella svårigheter att utforma regler som ger företag som växer möjlighet till en smidig övergång mellan olika företags- former måste dock vägas in i sammanhanget. Ett alternativ är givetvis att bygga upp ett regelverk för en ny företagsform från grunden utan att ta avstamp i aktiebolagslagen. Detta skulle förmodligen ge ännu bättre förutsättningar att mejsla fram ett enkelt regelverk för näringsverksamhet i liten skala. Ett sådant arbete kan dock antas vara mera tidskrävande. En särskild fråga är vilken typ av små aktiebolag som ett even- tuellt fortsatt arbete med en ny företagsform bör inriktas på. Aktie- bolag används ju för mycket olika ändamål. I debatten har det sagts att möjligheten att förenkla för enmansbolag är störst.