sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — N-metyl-1-(3,4-metylendioxifenyl)-2-butylamin (MBDB) 1-(3,4-metylendioxifenyl)-2-butylamin (BDB) N-bensylpiperazin 5-metoxi-N,N-dimetyltryptamin (5-MeO-DMT) 5-metoxi-N,N-diisopropyltryptamin (5-MeO-DIPT) 5-metoxi-alfametyltryptamin (5-MeO-AMT) 2,5-dimetoxi-4-etylfenetylamin (2C-E) alfa-metyltryptamin (AMT) 2,5-dimetoxi-4-klorfenetylamin (2C-C) 2,5-dimetoxi-4-metylfenetylamin (2C-D) 4-acetoxi-N,N-diisopropyltryptamin (4-AcO-DIPT) 4-hydroxi-N,N-diisopropyltryptamin (4-HO-DIPT) 3,4-metylendioximetkatinon (Metylon) 4-acetoxi-N,N-metylisopropyltryptamin (4-AcO-MIPT) 4-hydroxi-N,N-metylisopropyltryptamin (4-HO-MIPT) 4-acetoxi-N,N-dietyltryptamin (4-AcO-DET) 4-hydroxi-N,N-dietyltryptamin (4-HO-DET) 26 Senaste lydelse 2008:908. Ändringen innebär att orden gammabutyrolakton (GBL) och 1,4-butandiol (1,4-BD) tagits bort ur bilagan. 1-(3-trifluormetylfenyl)piperazin (TFMPP) 2,5-dimetoxi-4-isopropyltiofenetylamin (2C-T-4) alla delar av växten Salvia divinorum från vilka salvinorin A inte blivit extraherat och oavsett under vilka benämningar de förekom- mer Salter av ämnena när sådana kan förekomma. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2007:782) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:782) med instruktion för att 3 § ska ha följande lydelse. ska bedriva viss utrednings- och åklagarverksamhet i fråga om brott mot bestämmelser om in- och utförsel av varor. får, efter samråd med och Eko- brottsmyndigheten, meddela föreskrifter om hur denna åklagar- verksamhet ska utövas. ska även bedriva viss verksamhet i fråga om rattfylleribrott. ska medverka i den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i , som är admi- nistrativt ansvarigt för. Denna förordning träder i kraft . 27 Senaste lydelse 2008:334. förordning om ändring i förordningen (2007:971) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:971) med instruktion för att det i förordningen ska införas en ny paragraf, 2 a §, med följande lydelse. ska med- verka i den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i Sve- rige, som är administrativt ansvarigt för. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2007:976) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:976) med instruktion för att 2 § ska ha följande lydelse. 2 § Myndigheten ska särskilt svara för 1.rättspsykiatriska undersökningar i brottmål och läkarintyg som avses i 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m., 2.rättsmedicinska obduktioner och andra rättsmedicinska undersökningar, 3.verksamhet med utfärdande av sådana intyg som avses i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott, 4.rättsmedicinsk medverkan i övrigt på begäran av domstol, länsstyrelse, allmän åklagare eller polismyndighet, 5.rättskemiska och rättsgenetiska undersökningar, 6.information inom sitt ansvarsområde till andra myndigheter och enskilda, 7.internationellt samarbete inom sitt ansvarsområde, 8.utvecklingsarbete och stöd åt forskning av betydelse för verk- samheten, och 9.utredningar om risk för återfall i brottslighet enligt lagen (2006:45) om omvandling av fängelse på livstid. ska medverka i den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i , som Statens folkhälsoin- stitut är administrativt ansvarigt för. Denna förordning träder i kraft . 17Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:1043) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:1043) med instruktion för att 2 § ska ha följande lydelse. 1.utarbeta regler inom livsmedelsområdet, 2.utöva offentlig kontroll enligt livsmedelslagen (2006:804) samt leda och samordna livsmedelskontrollen, 3.verka för en effektiv och likvärdig livsmedelskontroll i hela landet, 4.verka för att exporterande livsmedelsföretag uppfyller sådana särskilda krav som mottagarlandet kan ställa, 5.bedriva undersökningar om livsmedel och matvanor samt utföra analyser, utveckla metoder och utföra riskvärderingar på livsmedelsområdet, 6.vara nationellt referenslaboratorium inom sitt verksamhets- område, 7.informera konsumenter, företag och andra intressenter i livs- medelskedjan om gällande regelverk, kostråd och andra viktiga för- hållanden på livsmedelsområdet, 8.medverka i genomförandet av politiken för regional tillväxt, 9.samordna frågor som rör spädbarnsnutrition inklusive amning, 10.ha ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet, samt 11.främja konsumenternas, särskilt barns och ungdomars, för- utsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat. ska med- verka i den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i , som är administrativt ansvarigt för. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2007:1205) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:1205) med instruktion för att 2 § ska ha följande lydelse. 1.svara för kontrollen och tillsynen enligt läkemedelslagen (1992:859), lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av om narkotikaprekursorer, rådets förordning (EG) nr 111/2005 av om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tred- jeländer, lagen (1996:1152) om handel med läkemedel m.m. och övriga läkemedelsförfattningar i fråga om tillverkare, importörer, distributörer, detaljister och andra som tar befattning med läkeme- del, 2.svara för tillsyn i fråga om medicintekniska produkter i enlig- het med lagen (1993:584) om medicintekniska produkter och för- ordningen (1993:876) om medicintekniska produkter samt de före- skrifter som verket meddelat med stöd av lagen, 3.svara för kontrollen och tillsynen i fråga om vissa produkter som med hänsyn till egenskaper eller användning står läkemedel nära, 4.svara för kontrollen och tillsynen i fråga om teknisk sprit, alkoholhaltiga preparat samt kosmetiska och hygieniska produkter, 5.svara för föreskrifter och allmänna råd i fråga om läkemedel och andra produkter som omfattas av myndighetens kontroll eller tillsyn, 6.delta i internationellt samarbete inom sitt verksamhetsom- 7.svara för information inom sitt ansvarsområde till andra myndigheter och enskilda, 8.svara för stöd till tillsynsverksamhet och sty- relsens beredskapsplanering på läkemedelsområdet, 9.svara för forskning på områden av betydelse för den kontroll och tillsyn som ska bedrivas, 10.fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt rådets förordning (EG) nr 953/2003 av om förhindrande av att handeln med vissa viktiga mediciner avleds till Europeiska unionen, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1662/2005 av om ändring av bilaga I till rådets förordning (EG) nr 953/2003 om förhindrande av att handeln med vissa viktiga mediciner avleds till Europeiska unionen, 11.fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av om samarbete mellan de natio- nella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslag- stiftningen, i fråga om efterlevnaden av sådana regler som verket har tillsyn över, 12.fullgöra de uppgifter som ankommer på behörig myndighet enligt artiklarna 14 och 16.3 i och rådets för- ordning (EG) nr 816/2006 av om tvångslicensie- ring av patent för tillverkning av läkemedelsprodukter för export till länder med folkhälsoproblem, och 13.ha ett sektorsansvar för miljömålsarbetet. ska aktivt bevaka och utreda behovet av narkotikaklassificering av sådana varor som utgör läkemedel eller varor som har potentiell medi- cinsk användning. I detta arbete får köpa in substanser eller varor från Inter- net och låta analysera dem i syfte att fastställa innehåll och aktiv substans. ska med- verka i den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i som är administrativt ansvarigt för och som utgör ett hjälpmedel även vid bevakning av behovet av narkotikaklassificering. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2007:1214) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:1214) med instruktion för att 2 § ska ha följande lydelse. 2 § ska särskilt 1.analysera utvecklingen av folkhälsan med utgångspunkt i de faktorer som påverkar denna, 2.förse regeringen med information och med underlag för beslut, 3.beakta barns, ungas och äldres hälsa, 4.ställa samman och till kommuner, landsting och den ideella sektorn sprida forskningsresultat om metoder och strategier inom folkhälsoområdet, 5.svara för tillståndsgivning och tillsyn i enlighet med vad som anges i alkohollagen (1994:1738) och lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, 6. bevaka och utreda behovet 6. aktivt bevaka och utreda sådana varor som inte utgör ring av sådana varor som inte läkemedel samt behovet av kon- har potentiell medicinsk använd- troll av varor enligt lagen om ning samt behovet av kontroll av förbud mot vissa hälsofarliga varor enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor, 7. ha ett informationsansvar i fråga om narkotika, vissa hälso- farliga varor enligt lagen om för- bud mot vissa hälsofarliga varor, vissa dopningsmedel enligt lagen (1991:1969) om förbud mot vissa ämnen som vid inandning med- berusning samt nya ämnen som kan antas bli förklarade som nar- kotika eller hälsofarliga varor, svara för tillsyn i enlighet 8. svara för tillsyn i enlighet med vad som anges i forskarla- med vad som anges i forskarla- gen (1993:581) gen (1993:581), främja tillgången på stati- 9. främja tillgången på statistik stik av god kvalitet inom alko- av god kvalitet inom alkohol- hol- narkotika- och tobaksom- narkotika- och tobaksområdena, 10. följa det internationella ska ha ansvar för kontrollen av doku- ment m.m. för vintransporter i enlighet med vad som anges i för- ordningen (1999:1148) om EG:s förordningar om jordbrukspro- dukter. I arbetet med att bevaka och utreda behovet av narkotikaklas- sificering av sådana varor som inte har potentiell medicinsk användning samt behovet av kontroll av varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, får köpa in sub- stanser eller varor från Internet och låta analysera dem i syfte att fastställa innehåll och aktiv sub- stans. ska vara administrativt ansvarigt för den referensgrupp för den aktuella drogsituationen i , som utgör ett hjälpmedel dels vid institutets bevakning av behovet av narkotikaklassificering av varor som inte har potentiell medicinsk användning samt behovet av kontroll av varor enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, dels vid bevakning av behovet av narkotikaklassificering av sådana varor som utgör läke- medel eller varor som har potentiell medicinsk användning. ska vidare vara administrativt ansvarigt för den expertgrupp som bedömer vilka medel som torde omfattas av lagen om förbud mot vissa dopningsmedel. ska vara nationell enhet för för kontroll av narkotika och narkotikamissbruk (ECNN). Denna förordning träder i kraft . 1Utredningens uppdrag och arbete Den rättsliga regleringen i av vissa varor som på grund av sina inneboende egenskaper medför fara för människors liv eller hälsa och som används eller kan antas användas i syfte att uppnå berusning eller annan påverkan, är fördelad på ett antal lagar och förordningar. Det gäller t.ex. narkotika, hälsofarliga varor, dopningsmedel och medel som kan användas vid sniffning. På grund av dels att antalet författningar som reglerar dessa olika typer av varor är omfattande, dels att de ämnen som klassificeras som narkotika anges på flera ställen, kan det ibland vara omständ- ligt att bedöma om hanteringen av en viss vara är laglig. Enligt (dir. 2006:97) ska utred- ningen göra en översyn av narkotikalagstiftningen, varvid nuva- rande systems funktion, effektivitet och efterlevnad ska utvärderas. Utredningen ska analysera hur nuvarande regelsystem om kontroll av narkotika, dopningsmedel och prekursorer samt lösningsmedel och andra hälsofarliga varor som används i berusningssyfte, förhåller sig till varandra och om regleringen i de olika författningarna är enhetlig. Enligt direktiven ska utredningen vidare undersöka möjligheten att göra systemen mer överskådliga dels genom att minska antalet författningar som reglerar området, dels genom att göra uppräkningen av de varor som klassificeras mer lättöverskådlig. Utredningen ska även undersöka möjligheten att begränsa åtkomsten av sådana hälsofarliga varor som inte regleras av något av kontrollsystemen men som används i missbrukssyfte samt kartlägga hur kontroll- systemen tillämpas i praktiken, framför allt när det gäller vilket regelsystem som olika varor omfattas av. Utredningen ska enligt direktiven också överväga om nuvarande reglering av dopnings- medel i jämförelse med exempelvis narkotika och hälsofarliga varor Utredningens uppdrag och arbete i tillräcklig utsträckning beaktar dopningspreparatens farlighet. I uppdraget ingår slutligen att vid behov lämna förslag till förbätt- ringar av nuvarande system samt att lämna förslag på författnings- ändringar. Nya hälsofarliga ämnen eller substanser dyker kontinuerligt upp på marknaden. Dessa kan orsaka stora skador och mycket lidande innan deras egenskaper har hunnit utredas och ämnena kan klassifi- ceras som narkotika eller hälsofarlig vara. Ansvaret för att utreda behovet av narkotikaklassificering av varor som inte har potentiell medicinsk användning åvilar (), som även ansvarar för att utreda behovet av klassificering av hälsofarliga varor. ansvarar i likhet med FHI för att utreda klassificering av ämnen som narkotika, dock med den skillnaden att ansvarsområde omfattar läkemedelssubstanser eller substanser med potentiell medicinsk användning. Mot bak- grund av de personskador och dödsfall som ett nytt hälsofarligt ämne kan orsaka innan det kan klassificeras som narkotika eller hälsofarlig vara kan utredningen och beredningsprocessen förefalla alltför tidskrävande. Innan klassificering har hunnit ske faller nya varor utanför lagarnas tillämpningsområde och är t.ex. tillverkning och försäljning straffri. Det finns också exempel på att polisen varit tvungen att häva beslag av hälsofarliga varor som påträffats hos påverkade personer och återlämna varorna till deras ägare eftersom varorna ännu inte har hunnit klassificeras som narkotika eller hälsofarliga varor. För att komma till rätta med dessa problem har regeringen beslutat om tilläggsdirektiv för , genom vilka utredningens uppdrag har utvidgats. Enligt tilläggsdirektiven (dir. 2007:26) ska Narkotikautred- ningen även se över möjligheterna att införa ett förfarande, som inte bygger på kriminalisering, men som ändå förhindrar befattning med ett ämne som kan antas bli klassificerat som narkotika eller hälsofarlig vara. En sådan åtgärd, exempelvis någon form av omhändertagande av ämnet, bör enligt direktiven kunna vidtas i avvaktan på att det har utretts om varan ska klassificeras som narkotika eller hälsofarlig vara. Utredningen ska enligt tilläggs- direktiven också belysa vilka EG-rättsliga krav av primärrättslig och sekundärrättslig natur, när det gäller informationsförfaranden och särskilt underlag, som kan behöva ställas med hänsyn till förbud eller andra hinder mot att tillverka, importera, saluföra eller använda en produkt. Utredningen ska dessutom uppskatta hur lång Utredningens uppdrag och arbete tid det skulle ta att låta ett ämne omfattas av ett sådant nytt förfa- rande i jämförelse med hur det tar att klassificera ett ämne som narkotika eller hälsofarlig vara. Utredningens direktiv och tilläggsdirektiv framgår av bilaga 1 och 2. har i sitt arbete haft omfattande externa kontakter med myndigheter, organisationer, nätverk och enskilda, som på olika sätt berörs av utredningens uppdrag. Det bör särskilt framhållas att utredningens arbete genomgående har mötts av stort intresse och att utredningen har fått mycket värdefull information genom nu nämnda kontakter. Utredningen vill i detta sammanhang särskilt nämnda professor vid , docenten och överläkaren vid och , docenten och överläkaren vid , som samtliga på utredningens upp- drag skrivit sakkunnigutlåtanden som redovisas nedan, regeringens f.d. narkotikasamordnare , professor vid och , chefs- kemisten och enhetschefen vid Dopinglaboratoriet, , polisinspektören vid , f.d. polisinspektören vid och redaktören för , , samt socionomen och doktoranden vid , läns landsting. Utredningen har vid ett eller flera tillfällen sammanträffat med företrädare för följande myndigheter och organisationer: Utredningens uppdrag och arbete (, och ) , Avdelningen för biologisk beroendeforskning , , Rättsmedicinska enheten har vidare deltagit i möten med följande grupper och nätverk: Centrala samverkansgruppen i dopningsfrågor Expertgruppen för dopningspreparat enligt dopningslagen Utredningens uppdrag och arbete Den svenska delen av Nätverket för den Aktuella Drogsituatio- nen i (NADiS) Utredningen har också deltagit i följande konferenser, seminarier och temamöten: för projektet /hormonpreparat spaning på Internet (NHSPI) on Abuse of Anabolic Steroids and Antidoping Work Konferens om förebyggande arbete mot dopning Seminarium med anledning av Dopingjourens 15-årsjubileum Seminarium om nya droger, läkemedelsassisterad behandling och nolltolerans mot narkotika Seminarium om psykoaktiva växter Temamötet Anabola steroider, ett problem för arbetslivet? Utredningen har dessutom varit på studiebesök hos ett företag som hanterar industrikemikalien GBL samt har kontaktats dels av massmedia som engagerat sig i olika typer av missbruksfrågor, dels av organisationer och enskilda som lämnat synpunkter i olika frågor med anknytning till utredningens uppdrag. Utöver det nu anförda har utredningen haft 18 utrednings- sammanträden till vilka samtliga experter varit kallade. Härutöver har ett antal möten med olika experter hållits. 2Kort om olika missbruksmedel samt missbrukets omfattning, m.m. 2.1Kort om olika missbruksmedel, m.m. 2.1.1Narkotika och hälsofarliga varor har narkotika använts som läkemedel och som rus- givande medel. Som narkotika anses varor med skiftande ursprung: växter och växtmaterial (t.ex. cannabis), svampar, kemiska ämnen som förekommer i växtmaterial (t.ex. morfin), syntetiskt tillver- kade droger (t.ex. amfetamin) och bruksfärdiga beredningar (t.ex. tabletter). I har narkotikamissbruket ökat . förekom avgränsade grupper som missbrukade centralstimulerande medel och opiater. fanns ett 70-tal kända narkotikamissbrukare i landet. Ungdomsnarko- mani eller gängnarkomani började uppträda . började amfetamin användas i missbrukssyfte i allt större omfattning och vanan att injicera drogen spreds. Under samma decennium introducerades LSD på marknaden och hasch- rökning blev populärt i vissa ungdomsgrupper. Heroinmissbruket nådde på allvar 1975 men förekom främst i storstadsområdena.1 har konsumtionen av syntetisk narkotika ökat bl.a. i . Det är särskilt unga människor som står för denna ökade konsumtion. Cannabis är dock fortfarande det vanligast förekom- mande missbruksmedlet. De narkotikaklassificerade substanserna är sinsemellan mycket olikartade. Huvudproblemet med cannabis är dess effekter på psy- ket. Få substanser har lika stark påverkan på hjärnan och dess olika 1997/98:183, s. 26. Kort om olika missbruksmedel samt missbrukets omfattning, m.m. funktioner som cannabis. En rad studier talar för att cannabis i hög grad bidrar till den psykiatriska sjukdomsbördan, och även till ned- satt produktivitet. Opiaterna, med heroin som främsta drog, har en helt annan profil. Här finns det betydligt färre användare men dessa löper å andra sidan en hög risk för dödliga komplikationer, främst i form av överdoser. Centralstimulerande droger, med amfetamin och kokain som främsta exempel, utgör en tredje kategori. Skade- profilen här domineras av asocialitet, risktagande beteende och våldsbrott, men också försämrad hälsa genom infektionssjukdomar som hepatit2.3 Som nämnts ökade konsumtionen av syntetisk narkotika bl.a. i . För att åstadkomma ett effektivare kontrollförfarande för nya droger infördes lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Lagen utgör ett regelverk som är mer begränsat men har ett vidare tillämpnings- område än narkotikalagstiftningen. Avsikten med lagen var att den skulle ge möjlighet att ingripa mot nya hälsofarliga missbruksmedel i de fall där gällande regler var otillräckliga. Doping har använts i samband med idrottsutövning. Idrottsutövaren försöker genom doping att förbättra sin presta- tionsförmåga på ett konstlat sätt. Doping är ingen ny företeelse utan finns beskriven redan från antiken. De farmakologiska medlen har dominerat. De ursprung- liga dopingmedlen användes i direkt samband med tävlingar för att öka prestationsförmågan. Först kom anabola ste- roider i bruk med syfte att inför tävlingar bygga upp idrottsutövarens muskulatur. används även medel som har till uppgift att dölja att ett dopingpreparat har använts. Doping, som ursprungligen förekom i huvudsak bland elit- idrottare, har med tiden spritt sig till andra grupper. 2 Här anmärkt; Hepatit orsakas av virus som infekterar levercellerna. De vanligaste hepatiterna är hepatit A, B och C. Hepatit A smittar via föda och läker ofta ut av sig själv. Hepatit B smittar via blod. Den läker ofta ut och ger endast i undantagsfall en kronisk inflammation. Hepatit C smittar via blod och ger ofta en kronisk infektion. kan man vaccinera sig för att inte bli smittad av hepatit A och B. Det finns dock inget vaccin mot hepatit C. 3 , Narkotikan i : Metoder för förebyggande arbete, En kunskapsöversikt, 2008. Kort om olika missbruksmedel samt missbrukets omfattning, m.m. fenomenet mera vara ett samhällsproblem än ett problem för den egentliga idrottsrörelsen. När utredningen i detta betänkande använder sig av begreppet doping avses – om inget annat framgår av sammanhanget – fusk inom idrottsrörelsen genom tillsatser av otillåtna preparat eller användning av otillåtna metoder enligt World Anti-Doping Agency:s () dopinglista i syfte att höja sin prestations- förmåga. dopinglista omfattar bl.a. följande förbjudna substan- ser, nämligen anabola androgena steroider (AAS), tillväxthormon, urindrivande och andra maskerande substanser, amfetamin, efedrin, kokain, hasch och marijuana. Enligt dopinglistan är även alkohol en förbjuden substans inom vissa idrotter. Bland förbjudna metoder enligt dopinglistan återfinns bloddoping och gendoping. Doping, som ursprungligen förekom i huvudsak bland elit- idrottare, har med tiden spritt sig även till nivåerna därunder. Vid tillkomsten av lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopnings- medel (den s.k. dopningslagen) angav departementschefen att företeelsen inte längre endast var ett problem för den egentliga idrottsrörelsen utan att dessa medel även fanns i andra samman- hang där kroppsaktiviteter förekom, och då enligt departements- chefen kanske främst bland kroppsbyggare på motionsnivå. Till- komsten av dopningslagen ska främst ses i ljuset av de aktuella medlens hälsorisker. Med begreppet dopning avser den otillåtna hanteringen av sådana medel som omfattas av dopnings- lagen. De dopningsmedel som är förbjudna enligt dopningslagen är syntetiska anabola steroider, testosteron och dess derivat, tillväxt- hormon och kemiska substanser som ökar produktion och frigö- relse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon. Dop- ningsbrott kan medföra fängelsestraff . sägs i huvudsak tre grupper använda dopningsmedel utanför idrotten; det gäller personer som vill öka muskelstyrkan inom kraftsporter, det gäller esteter, som vill öka muskelvolymen vid kroppsbyggande, och det gäller kriminella, som använder dop- ningsmedel som hjälpmedel för att bli känslomässigt avtrubbade i samband med planering och genomförande av brott. Ett brott mot idrottens regler mot doping kan också utgöra ett brott mot i gällande lag (se vidare kapitel 3). Kort om olika missbruksmedel samt missbrukets omfattning, m.m. Sniffning som fenomen blev vanligare , främst bland yngre tonåringar.