sou · GVB32 · 2008-01-01 00:00:00 — Kostnaderna steg åren 1990 1997 från till i fasta priser.TPF33FPT I löpande priser ökade kost- naderna från till . ökade antalet bidragshushåll (bidragsmottagare)TPF34FPT från cirka 264 700 (490 800) till drygt 386 800 (716 800). 5,7 pro- cent av alla i var i behov av ekonomiskt bistånd. hade den siffran stigit till . Orsakerna till denna utveckling var flera, men de vik- tigaste var den kraftiga ökningen av arbetslösheten under början på 33TP PT priser. 34TP PT Bidragshushåll definieras som bidragsmottagande hushåll som består av ensamstående eller samboende med eller utan barn . Undantagsvis kan ensamstående eller sam- boende 16- och 17-åringar definieras som egna hushåll. Bidragsmottagare är samtliga per- soner i de hushåll som fått socialbidrag oavsett om hela hushållet eller endast någon av dess medlemmar fått bistånd. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning Till detta tillkom att ett stort antal flyktingar sökte sig till . Figur 5.2 Utbetalt ekonomiskt bistånd 1983–2005, inklusive resp. exklusive flyktingar Ekonomiskt bistånd årsstatistik . Enligt den officiella statistiken från utbetalades i ekonomiskt bistånd, inklusive introduktionsersättning till flyktingar. Det är en minsk- ning med jämfört med . Ekonomiskt bistånd och introduktionsersättning till flyktingar ökade totalt sett mellan och , men variationerna i landet var stora. , eller , av den totala biståndssumman betalades ut till biståndshushåll där antingen registerledaren, dennes eventuella sammanboende eller båda var utrikes födda, men inte flyktingar. av den totala biståndssumman betalades ut till inrikes födda bistånds- hushåll och resterande, , utbetalades till flyktinghushåll. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning Antalet personer och hushåll med ekonomiskt bistånd fick ungefär 225 000 hushåll ekonomiskt bistånd . Dessa hushåll utgör av hushållen i befolkningen. Antalet är en marginell minskning med cirka 4 000 hushåll i förhållande . Denna utveckling indikerar att det ekonomiska biståndet har blivit ett viktigt och omfattande ekonomiskt stöd för en allt större grupp. Antalet bidragsmottagare, dvs. alla som ingår i ett biståndshushåll, var drygt 406 000 personer. Det innebär en minskning med cirka 11 000 personer i förhållande . var den genomsnittliga biståndstiden per hushåll . Det är en marginell uppgång i förhållande och i stort sett har bidragstiden legat stilla . Detta är något anmärkningsvärt eftersom antalet hushåll och individer har minskat drastiskt, exempelvis har antalet bidragshushåll minskat med . Det tyder på att allt färre bidragshushåll behöver allt mer av det totala bistånd som utbetalas. Den genomsnittliga biståndstiden ökar med ökad ålder på registerledaren upp till och med . Hushåll med en register- ledare hade bistånd i genomsnitt 7,3 måna- der, medan motsvarande siffra för hushåll där registerledaren var 18 var . Denna skillnad kan återspegla de svårig- heter som olika åldersgrupper har att få arbete eller att öka sin arbetsinkomst. Hur länge man har behov av ekonomiskt bistånd varierar även på grund av hushållssammansättningen. De bidrags- hushåll som har den längsta bidragstiden är sammanboende med barn (7,1 månader) och kortast bidragstid har ensamstående kvin- nor utan barn (5,3 månader). Det genomsnittligt utbetalade beloppet är högre för utrikes födda. Det beror på att dessa hushåll får ekonomiskt bistånd . För utrikesfödda är den genomsnittliga bidragstiden jämfört för svenskfödda. Det genom- snittliga beloppet påverkas givetvis också av hushållssammansätt- ningen. Det är fler samboende hushåll som får ekonomiskt bistånd bland utrikes födda hushåll än bland svenskfödda. Hushåll med en eller flera utrikes föddaTPF35FPT får även i högre utsträckning ekonomiskt 35TP PT Ett hushåll räknas som svenskfött om registerledaren och dennes maka eller make eller samboende är född i . Ett hushåll räknas som utrikes fött om registerledaren eller dennes maka eller make eller samboende är född utomlands. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning bistånd jämfört med hushåll med personer födda i , respektive . utbetalades i genomsnitt per bidrags- hushåll. Det är på samma nivå som , och jämfört med är det en ökning med , eller med , uttryckt i fasta priser. De svenskfödda hushållen mottog i genomsnitt per hushåll. I de utrikesfödda hushållen var beloppet nästan och i flyktinghus- hållen . I genomsnitt får av samtliga hushåll eko- nomiskt bistånd . Tabell 5.1 Biståndshushåll fördelade efter hushållstyp samt antal per 100 hushåll i befolkningen 2005 Antal biståndshushåll/100 hushåll i befolkningen 2005 åldern 18–, 2005 Källa: , Ekonomiskt bistånd årsstatistik . Den mest överrepresenterade gruppen bland enskilda med eko- nomiskt bistånd är ensamstående kvinnor med barn, där mer än vart femte hushåll fick ekonomiskt bistånd . Även ensamstående män utan barn är något överrepresen- terade i förhållande till sin andel av befolkningen. Däremot är det relativt ovanligt att sammanboende par, vare sig de har barn eller inte, får ett ekonomiskt bistånd. av alla sådana hushåll får ekonomiskt bistånd. Sammanfattningsvis är ensamstående utan barn det vanligaste biståndshushållet. Dessa utgör hela två tredjedelar av alla bidrags- hushåll. De ensamstående männen är till övervägande andel svensk- Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning födda, mer än två tredjedelar. Även i gruppen ensamstående kvin- nor dominerar de svenskfödda hushållen. Olika behov av ekonomiskt bistånd i olika åldrar Ungdomsgruppen, framför allt 20 24-åringarna, utgör en stor andel när det gäller behov av ekonomiskt bistånd, jämfört med andra åldersgrupper. Ett flertal studier visar att de viktigaste orsakerna måste knytas till förändringar på arbetsmarknaden.TPF36FPT förvärvsarbetade av alla män i åldersgruppen 16 . hade denna andel sjunkit till . Andelen förvärvsarbetande kvinnor i samma ålder sjönk från 58 till 43 procent.TPF37FPT Flera studier visar att en hög andel ungdomar som söker ekonomiskt bistånd var arbetslösa första gången de sökte ekonomiskt bistånd.TPF38FPT Enligt bedömningar är ungdomar särskilt konjunkturkänsliga. De har tillfälliga arbeten och mindre erfarenhet av arbetslivet än den äldre arbetskraften. Arbetslagstiftningen premierar dem som varit anställda (sist in är först ut). Ungdomar fungerar på så sätt som en buffert i ekonomin och på arbetsmarknadens utbuds- och efterfrågesida. Det gäller även för kvinnor och utrikes födda som är och äldre.TPF39FPT Över 58 000 av alla som fick ekonomiskt bistånd var ungdomshushåll 18 . Denna grupp utgör drygt en fjärdedel av samtliga bidragshushåll. I åldersintervallet 20 fick av samtliga ekonomiskt bistånd. Ytterligare nästan 30 000 i åldersgruppen 25 fick ekonomiskt bistånd . Det innebär att av alla som fick ekonomiskt bistånd var i åldersgruppen 18 . Unga bidragstagare är därmed kraftigt överrepresenterade när det gäller behovet av ekonomiskt bistånd. Det finns också en skillnad beroende på födelseland. De inrikes födda biståndsmottagarna är vanligast i åldrarna 18 . Bland de utrikes födda, exklusive flyktinghushåll, är åldersgruppen 30 vanligast. Flyktinghushållen domineras åldersmässigt av åldrarna 30 . 36TP PT Se t.ex. (1995 a, b). 37TP PT (1997), s. 49. 38TP PT och (1985), , Ds 1987:2. 39TP PT socialt arbete (2000), Socialbidrag i forskning och praktik, s. 287. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning Av statistik framgår vidare att biståndstagandet i befolkningen är betydligt högre för utrikes födda ungdomar än för inrikes födda. Det är omkring fem gånger högre bland utrikes födda ungdomar mellan 18 och högre bland ut- rikes födda ungdomar mellan 20 24 år.TPF40FPT Ju man har haft ekonomiskt bistånd, desto svårare är det att komma ur ett biståndstagande.TPF41FPT Orsaken kan vara att det finns underliggande problem hos den enskilde, både omfattande och komplexa. Det kan också bero på att situationen förvärras för den enskilde när han eller hon står utanför både arbetsmarknad och socialt sammanhang . Långvarigt biståndsmottagande var i stort sett lika vanligt bland kvinnor som bland män , vilket är den senaste tillgängliga uppgiften. Totalt var 83 500 bidragsmottagare långvarigt beroende av ekonomiskt bistånd. Drygt 26 000 av dessa var mellan 18 till , och omkring 19 000 var . Figur 5.3 Andel biståndstagare respektive andel av kostnaderna för ekonomiskt bistånd 2004 Källa: , i , diagram 3:4. 40TP PT , Ekonomiskt bistånd årsstatistik . 41TP PT (1999), (2001). Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning De som får ekonomiskt bistånd står för huvuddelen av kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd. De flesta med långvarigt bistånd kompletterar inte en låg inkomst med eko- nomiskt bistånd utan saknar helt löneinkomst. Det är viktigt att särskilja det långvariga bidragstagandet från det tillfälliga bidrags- tagandet. Bakomliggande orsaker till långvarigt kontra kortvarigt beroende av ekonomiska bistånd kan skilja sig markant.TPF42FPT Det långvariga bidragsmottagandetTPF43FPT motsvarar en pro- cent av samtliga i befolkningen. I åldersgruppen 18 19 hade bidrag . Det var ungefär lika många kvinnor och män som har ett långvarigt bidragsberoende. Mellan och har antalet långvariga bidragstagare sjunkit med . Den största minskningen var i åldersgruppen 30 (). Det kan jämföras med utvecklingen mellan och när det långvariga bidrags- beroendet ökade med . Det finns skillnader i hushållstyper mellan inrikes och utrikes födda biståndstagare när det gäller det långvariga bidragsberoendet. Det är vanligare att inrikes födda personer med långvarigt bistånd tillhör enpersonshushåll. Utrikes födda personer är oftare samman- boende med barn. Det genomsnittliga biståndsbeloppet per invånare varierar mycket mellan olika kommuner och län. Större kommuner har oftast högre kostnader för ekonomiskt bistånd räknat per invånare. Det finns således ett statistiskt säkerställt samband mellan befolkningsstorlek och utbetalt belopp per invånare i kommunerna. Genomsnittskostnaden för kommunerna när det gäller eko- nomiskt bistånd var per invånare . De kom- muner som rapporterade de högsta kostnaderna var (/inv. ), (/inv.) och (2 074 kr/inv.). rapporterade lägst biståndsbelopp per invånare med . I övrigt var utgifterna per invånare låga i (/inv. ), (/inv.) och (/inv. 42TP PT , Bilaga 3, Avstämning av målet om en halvering av antalet social- bidragsberoende . 43TP PT Biståndshushåll som fått ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning under kalenderåret. 44TP PT , Ekonomiskt bistånd årsstatistik . Vilket är de senaste uppgifterna. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning Två av tre biståndsmottagare bor i någon av de tre storstäderna eller deras förortskommuner, samt i större städer. Av de inrikes födda biståndsmottagarna bodde knappt sex av tio i storstäder, förortskommuner och större städer. Motsvarande andel för vuxna utrikes födda biståndsmottagare inklusive flyktingar, var knappt åtta av tio. I kommuner med lägst andel av befolkningen som är beroende av ekonomiskt bistånd har av invånarna fått ekonomiskt bistånd (). Medelvärdet för kommunerna är och det högsta värdet är (). Det är också stora skillnader mellan kommunerna när det gäller ungdomsberoendet av ekonomiskt bistånd. Den lägsta andelen av befolkningen är , medelvärdet är och det högsta värdet är . En likartad skillnad finns för inrikes födda biståndstagare – lägst , medel och högst 74 procent.TPF45FPT I riket fanns drygt ett av tretton barn i hushåll som fick ekonomiskt bistånd . Knappt vart fjärde barn i , drygt vart femte barn i och drygt vart sjätte barn i och levde i ett biståndshushåll. I kommunerna levde färre än ett av hundra barn i hushåll som beviljats ekonomiskt bistånd. En viktig och betydelsefull orsak till skillnaderna i bistånds- tagande, är och Arbetsförmedlingens arbetssätt och bedömningar. Personer inom framhåller att mer tid för utredning och samtal, täta kontakter med klienter samt sam- verkan är framgångsrika arbetssätt för att hjälpa främst långvariga biståndstagare till annan försörjning. I en studie från SocialstyrelsenTPF46FPT granskades sex typfall under en månad för att undersöka sätt att bedöma rätten till och behovet av ekonomiskt bistånd. Handläggarna fick besvara enkätfrågor om organisatoriska förutsättningar, yrkesbakgrund och utbildning, attityder och inställning till bidragstagare och de bakomliggande orsakerna till behovet av ekonomiskt bistånd. I tre mer komplicerade fall bedömde socialsekreterarna den enskilde bidragsmottagarens behov av bistånd på olika sätt. Det fanns dock en viss samstämmighet i bedömningen inom kommunerna. 45TP PT Allt beräknat i ovägda värden. 46TP PT socialt arbete (CUS, , , , P. och , S-Å. ), Att besluta om socialbidrag, En studie i elva svenska kommuner, initierad av enhet. Studien genomfördes i elva kommuner. Bedömningen gjordes av 211 försörjningsstödshandläggare. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning hälften av kommunerna gjorde av handläggarna en likartad bedömning av om avslag eller bifall skulle ges. Det tyder på att lokal praxis utvecklats i viss utsträckning. Dessutom spelar handläggarnas egen bakgrund, t.ex. ålder och kön, attityder till ekonomiskt bistånd och till bidragstagare en viss roll för om bidrag skulle beviljas eller inte. För två av de tre fallen som bedömdes hade den lokala ingen signifikant betydelse för bidrags- summans storlek. Kommuntypen spelade däremot roll. Det var svårare att få bidrag i de större städerna och bidrag gavs dessutom med mindre belopp. konstaterar i sin lägesrapport för att den stora skillnad som finns mellan olika kommuner när det gäller det ekonomiska biståndets innehåll och kostnader, bl.a. beroende på förutsättningar i befolkningsstruktur, geografiskt läge, resurser och politiska direktiv ger kvalitetsskillnader när det t.ex. handlar om tillgänglighet och väntetider, tolkning av gränserna för myndig- hetsutövning, rättssäkerhet, tillgång till service m.m. Ett problem som uppmärksammar är att de nationella målen, dvs. halveringen av sjukskrivningar, minskade sjuk- och aktivitetsersättningar, fyra procents öppen arbetslöshet och halvering av antalet biståndstagare, kan motverka varandra om insatserna för att nå målen inte ses i ett helhetsperspektiv. Social- tjänsten är starkt beroende av andra och uppgiften att sänka behovet av ekonomiskt bistånd kräver gemensamt ansvarstagande och gemensamma insatser. finns tillgängligt på nationell nivå just nu kom- munernas utbetalda belopp för ekonomiskt bistånd inklusive introduktionsersättning för de tre första kvartalen. Några uppgifter om antalet hushåll och deras sammansättning har ännu inte sammanställt. Under de tre första kvartalen betalades ut i ekonomiskt bistånd inklusive introduktions- ersättning, vilket är en ökning med en procent jämfört med år 2005.TPF47FPT Till flyktingar har det under de tre första kvartalen betalats ut i ekonomiskt bistånd och introduk- tionsersättning. Det är en ökning jämfört med 47TP PT Samtliga jämförelser är gjorda i fasta priser. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning Ökningen beror på att flera flyktingar har kommit till . Utredningens problem i fördjupningsstudierna KPMGTPF48FPT har på uppdrag av utredningen genomfört en fördjupad studie i åtta kommuner – , , , , , , och (stadsdelen ). Syftet med uppdraget har varit att samla in information om hur de lokala aktörerna, dvs. , arbetsmarknadsenheten samt Arbetsförmedlingen, definierar målgruppen och arbetar med de individer som kommunerna anser ingå i målgruppen. Ett annat syfte har varit att samla in information om vilka kostnader som kan förknippas med insatserna. Ytterligare ett syfte har varit att kvantifiera målgruppen och dela in den i signifikanta och relevanta undergrupper utifrån variabler, såsom kön och ålder i kombination med bedömningsvariabler som utbildningsnivå, yrkeskunskaper, erfarenheter, funktionshinder etc. KPMG stötte snabbt på problem eftersom tillgången på infor- mation om målgruppen har varit mycket knapphändig. Enligt KPMG är det avsaknaden av ett nationellt uppföljningssystem som var en orsak till den bristande tillgången på information. Det innebär att det i princip finns lika många varianter av system och praxis som det finns kommuner. På arbetsförmedlingarna har det varit svårt att bedöma målgruppens storlek och sammansättning eftersom man inte har systematisk information om vilka av klienterna som har ekonomiskt bistånd. Ytterligare en aspekt som försvårade kunskapsinhämtningen om målgruppens storlek och sammansättning var det faktum att ekonomiskt bistånd tilldelas hushåll och inte individer och att endast en person i hushållet registreras (den s.k. registerledare). När det gäller tillgången på information om kommunens kost- nader är dessa enligt KPMG relaterade till olika utgiftskonton eller en organisatorisk enhet inom vilken insatserna genomförs. De system som används är inte uppbyggda för att beskriva kostnaderna Fördjupning av kunskaperna i åtta kommuner. Bilaga till utredningen socialbidrag till arbete. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning kopplade till de enskilda individerna i systemet. En sådan infor- mation kräver någon form av processorientering i verksamheterna, där varje individ, klient eller brukare synliggörs i stödsystemen som de olika typerna av kostnader (nedlagd arbetstid för olika funk- tioner, olika materielkostnader, lokalkostnader m.m.) kan kopplas till. Sammantaget visar denna fördjupningsstudie att det finns en mycket begränsad kunskap på aggregerad nivå om de personer som får ekonomiskt bistånd. I regleringsbrevet 2005 fick i uppdrag att föreslå en nationell redovisning av insatser för att stödja den enskildes möjligheter att bli självför- sörjande genom arbete. säger i sin rapport att det inte har varit möjligt att slutföra detta uppdrag. eftersom det skulle kräva ett betydande arbete för att bl.a. kartlägga, avgränsa och definiera den kommunala informationen. Ett genomarbetat förslag om hur kommunernas aktiva insatser bör redovisas i den nationella statistiken kräver således en fördjupning. Inledningsvis konstaterar att den nationella statistiken inte innehåller någon systematiserad eller fortlöpande kunskap om bl.a. orsaker till behov av ekonomiskt bistånd och till vilka ändamål biståndet betalas ut. Det finns också stora kunskaps- luckor när det gäller insatser som syftar till självförsörjning genom arbete. Vidare saknas det en gemensam terminologi både för orsaker till biståndsbehoven liksom för arbetssätt och för insatser. En orsak till bristerna i statistiken anges vara den bristande traditionen inom område att följa upp och utvärdera de insatser som levereras, att målen för social- tjänstens verksamhet är vaga och därför svåra att följa upp men också att den statliga styrningen inte ställer tillräckliga krav på uppföljning av måluppfyllelsen. I finns några grundläggande utgångs- punkter och förutsättningar för hur ett framtida system om kom- munernas arbetsbefrämjande insatser ska kunna genomföras. 49TP PT (2006), Redovisningssystem av kommunala insatser som syftar till själv- försörjning genom arbete. Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning bör följande uppgifter finnas med i ett redovis- ningssystem: Målet med insatsen. Insatsens startpunkt och avslut. Insatsens utfall eller resultat. Kostnader för insatsen. I regleringsbrevet för fick följande uppdrag: ska undersöka möjligheterna att komplettera den officiella statistiken om ekonomiskt bistånd med uppgifter om orsak till behov av och ändamål med utbetalat ekonomiskt bistånd. Dessa uppgifter om kvinnors och mäns biståndsmottagande går inte att löpande följa upp. Ett förslag till utvidgning av den officiella sta- tistiken om ekonomiskt bistånd avseende dessa uppgifter ska redovisas . Svårigheter att ange orsakerna till ekonomiskt bistånd Inte minst den fördjupningsstudie som KPMG gjort för utred- ningen visar de betydande svårigheter som finns. I vissa av de undersökta kommunerna ansåg att behovet av eko- nomiskt bistånd i de flesta fall berodde på bristen på arbetsmark- nadsanknytning medan detta skäl i andra kommuner var av mindre omfattning. KPMG menar vidare att en specifik individ kan röra sig in och ut i systemet med ekonomiska bistånd beroende på den enskildes möjlighet till annan försörjning. kan individens behov av stöd och förutsättningar för att ta ett jobb förändras. Det är dock inte alltid som orsakskodningen följer med i denna föränd- ring. En verksamhetsuppföljning måste bygga på individuppgifter för att beskriva insatser och kostnader samt deras resultat. På aggregerad nivå kan dessa rörelser vara värdefulla för att föreslå förändringar av befintliga strukturer. Inom ramen för ett projekt i utvecklades en modell för en individrelaterad kostnads- redovisning – kostnad per brukare (KPB). Projektet redovisas i en Ekonomiskt bistånd – utveckling och omfattning rapport som publicerades år 2005.TPF50FPT Även om projektet gällde insatser och kostnader inom äldre- och handikappomsorg bör erfarenheterna kunna användas också för redovisning av kostnader för grupper av enskilda med ekonomiskt bistånd. Viktigt är att ställa effekterna av olika insatser i relation till dess kostnader oavsett om de utförs av Arbetsförmedlingen eller av kommunerna. Erfarenheterna från en av de få studier som finns om aktiveringTPF51FPT visar att det är svårt att få ett grepp om kostnaderna, i varje fall för de kommunala arbetsmarknads- insatserna. I studien ställdes frågor om totalkostnad för varje verk- samhet inklusive utgifter som externa medel (som t.ex. stats- bidrag). I summan skulle kommunerna inkludera kostnader för lokaler eller del av lokaler, tjänster eller del av tjänster inklusive sociala avgifter, driftskostnader och administration. Av bortfalls- analysen framgår att många kommuner angav att det inte var möjligt att beräkna exakta kostnader, bl.a. på grund av osäkerhet att beräkna kostnader för tjänster, lokaler och andra. Studien redovisar därför ett omfattande internbortfall i denna del. 50TP PT och Kommuner och Landsting (2005), Kostnad per brukare i vård och omsorg. Brukarrelaterad redovisning av insatser och kostnader inom äldre- och handikappomsorg. 51TP PT , T. och Ulmestig, R., Nedersta trappsteget, en studie om aktivering, 2004. 6 Den enskildes syn på stödet Inom utredningens ram har två studier genomförts som beskriver hur klienter uppfattar de stöd som de erbjuds av samhället. De fördjupningsstudierna är: Varför jobbar de inte egentligen? , , Kairos Future, 2006. Ur brukarnas perspektiv. I rapporten brukarnas perspektiv görs en sammanställning av sammanlagt 23 olika svenska studier och framåt. Den andra fördjupningsstudien – Varför jobbar de inte egentligen? – är en kvalitativ studie av femton klienter i tre kommuner. Dessa två rapporter finns i sin helhet publicerade i en delrapport från utredningen. ForskningenTPF1FPT visar att många människor verkar ha en nedvärde- rande attityd mot personer som är beroende av ekonomiskt bistånd. Det finns en utbredd uppfattning som misstänkliggör bidragsmottagare som går ut på att de inte är verkligt behövande, att de fuskar eller är lata och saknar ambitioner att förändra sin livssituation. Mellan av de intervjuade har den uppfattningen.TPF2FPT Det verkar också som om personer som ingår i ett socialt sammanhang, där de har andra roller än den som ett arbete ger, inte har lika mycket negativa uppfattningar om sin situation som bidragstagare och arbetslös. Denna omständighet får positiva 1TP PT Halleröd, B., (1993) och Svallfors, S. (1996). 2TP PT , L.R. och , B. (1999), I socialt underläge. Den enskildes syn på stödet SOU 2007:2 följder på den enskildes relation till Arbetsförmedlingen och i förlängningen till möjligheten att få ett arbete.TPF3FPT