sou · GWB3110 · 2008-11-18 00:00:00 — Närmast till hands ligger skatter kopplade till elanvändning, eftersom en sådan skatt även borde bidra till att effektivisera energianvändningen inom områden som har stor betydelse för primärenergianvändningen, men även skatter på i första hand fossila bränslen kan användas för att finansiera för- slagen. Med hänsyn till balansen i den indirekta beskattningen av de bakomliggande primärenergiresurserna bör dock elskatten per energienhet höjas mer än bränsleskatterna. Vilka bränsleskatter bör då bli föremål för höjning? Ur ett resursperspektiv är det lika angeläget att hushålla med biobränslen som med fossila bränslen – tillgångarna är begränsade. Men ur ett klimatperspektiv är en fortsatt utfasning av fossilbränslen till för- mån för biobränslen att föredra. I viss omfattning ersätts dessutom mer koldioxidalstrande fossila bränslen genom att naturgas intro- duceras, även om naturgasanvändningen i än så länge är förhållandevis liten. är vissa bränslen energiskattebefriade, t.ex. biobränslen och för dessa innebär ett eventuellt införande av en mindre punktskatt att nya regler med rapporterings- och upp- följningssystem måste utarbetas. Det är knappast ett kostnads- effektivt sätt att införa den tämligen blygsamma punktskatt som behövs för den önskade finansieringen. Utredningen har av dessa skäl stannat för att det bara är befintliga punktskatter på bränslen som bör höjas. Utredningen gör vidare bedömningen att även en höjning av de s.k. produktionsskatterna på el bör övervägas. Det senare innebär att elproducenternas fasta kostnader stiger, men åtgärderna påverkar inte direkt, och inte på kort sikt, elpriserna på marknaden. Med produktionsskatter menas i detta sammanhang dels kärn- kraftskatten, som tas ut enligt lagen (2000:466) om skatt på termisk energi i kärnkraftrektorer, dels den fastighetsskatt som tas ut med en procentandel av taxeringsvärdet på vattenkraftverk enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. Båda de nämnda skatterna höjdes . Kärnkraftskatten, som tas ut med ett visst belopp per megawatt av den högsta tillåtna termiska effekten i reaktorn, höjdes Fastighets- skatten på vattenkraftverk höjdes från till av taxeringsvärdet. Härutöver gäller, enligt lagen (2006:2) om fastighetsskatt avseende vissa elproduktionsenheter, en tillfällig höjning av aktuell skatt med en halv procentenhet vid 2007 taxeringar. Skattesatsen uppgår således till 2,2 pro- cent. En höjd kärnkraftsskatt innebär ökad beskattning av ekono- miska resurser som finns i begränsad mängd. års ökande elpris har inte motsvarats av ökade produktionskostnader inom kärnkraften. De höga vinster som görs på elmarknaden beror i stället på att andra, och dyrare, produktionstekniker ofta svarar för marginalproduktionen av el. Priset på el bestäms av kostnaden för denna marginalproduktion. Systemet med handel med utsläpps- rätter har också bidragit till höjda elpriser och därmed ökat företagens vinster. Det beror på att de bränslen som används för marginalproduktion av el som regel är av fossilt ursprung och därmed belastas med kostnader för utsläppsrätter. En höjning av produktionsskatten innebär att sådana extravinster kan beskattas. Producenter av vattenkraft och kärnkraft kommer inte heller i EU:s kommande handelssystem att behöva utsläppsrätter. Den prishöjning, som är en effekt av handelssystemet, kommer således bli bestående och ge en nettointäkt för kraftproducenterna. Ett sätt att återföra en del av dessa belopp till dem som betalt dem är att låta en del av medlen gå tillbaka till energieffektiviseringsinsatser. Mycket talar således, enligt utredningen, för att en ytterligare höjning av produktionsskatterna på kärnkraft och vattenkraft är en lämplig åtgärd. Det finns dock också argument mot sådana skatte- höjningar. Flera remissinstanser, bl.a. , anförde inför den senaste höjningen av produktionsskatterna att sådana skattehöjningar ger ökade produktionskostnader, som riskerar att hämma nyinvesteringar i berörda produktionsanläggningar. Vidare anfördes att skattehöjningarna kan motverka elcertifikatsystemets syfte att främja förnybar elproduktion, inte minst den vattenkraft, som ingår i elcertifikatsystemet. I förarbetena till de genomförda skattehöjningarna anför regeringen att det är viktigt att de möjligheter som finns att effektivisera elproduktionen, inte minst vattenkraften, tas tillvara. Förändringen i fastighetsskatten ska därför balanseras mot önskemålet om en effektivare och ut- byggd vattenkraft inom ramen för elcertifikatsystemet. bedömde dock att skattehöjningar i den storleksordning som var aktuella, inte skulle mer än marginellt påverka företagens möjligheter till utbyggnad och effektivisering. Det gällde både kärnkraften och vattenkraften. Höjningen av effektskatten på kärn- kraft motsvarar enligt regeringens beräkningar per kWh och förväntas ge en budgetförstärkning om . Höjningen av fastighetsskatten för vattenkraftverk mot- svarar per kWh och förväntas förstärka budgeten med . Utredningen delar regeringens bedömning att en höjning av produktionsskatterna inte skulle få några nämnvärda skadeverk- ningar för de berörda kraftverksägarna. Även efter en ytterligare höjning av produktionsskatterna kommer endast en mindre del av de elprishöjningar som genomfördes efter införandet av systemet med handelsrätter, och som inte motsvarades av höjda kostnader hos producenterna, att via staten återföras till kunder som effektiviserar sin energianvändning. Effekterna för kraftproducenterna av en ny produktionsskatte- höjning, kan dock inte med säkerhet överblickas, även om kon- sekvenserna sannolikt är små. Utredningen menar därför att för- slagen om stöd till energieffektivisering inte enbart bör finansieras genom ytterligare höjningar av produktionsskatterna. Utredningen anser alltså att statens kostnader för nya styrmedel ytterst bör bäras av både energiproducenter och energianvändare. Som framgått i det föregående bygger EG-direktivet delvis på att energiföretagen ska bidra till att energieffektiviseringar kommer till stånd. Det kan, enligt direktivet, ske genom att företagen erbjuder energitjänster eller genom att de betalar för att energieffektivise- ringar genomförs. En höjning av produktionsskatterna är alltså också ett sätt för energiföretagen att i direktivets anda aktivt med- verka i finansieringen av arbetet med energieffektivisering. Mot den beskrivna bakgrunden anser utredningen att de kost- nader som de nya styrmedlen orsakar för staten bör finansieras genom en höjning av produktionsskatterna i storleksordningen i kombination med en höjning av energiskatterna för el och bränslen motsvarande per kWh och med tillämp- ning av den omvandlingstabell som återfinns i bilaga 2 till EG- direktivet. Det innebär t.ex. per liter bensin, per kilo naturgas och per kilo eldningsolja. Sammantaget blir detta . Utredningen har vid beräkning av skatteintäkten valt att bortse från den ökade intäkt av skatten på drivmedel, som skulle bli följden om förslaget härom genomförs. Utredningen anser inte att förslaget ska leda till någon för- ändring av skattebelastningen för de företag som omfattas av kvotplikt i EU:s system för handel med utsläppsrätter. En kon- sekvens av utredningens förslag är därmed att reglerna om skatte- restitution för sådana företag måste justeras. Med de nu gällande reglerna för skatterestitution för industrin blir det årliga nettot av en sådan höjning . Det ger med de ovan föreslagna produktionsskattehöjningarna en sammantagen intäkt om . 16 Information och utbildning Utredningen har konstaterat att informationsinsatser kan överbrygga hinder mot energieffektivisering. Kopplad till detta är frågan om tillgången till kompetens om energifrågor i ett bredare perspektiv. Under utredningsarbetet har det blivit tydligt att till- gången på personal med energikompetens är en viktig faktor för att ett gott resultat av energieffektiviseringssträvandena ska kunna uppnås. I själva verket är en brist på sådan personal en grund- läggande, begränsande faktor, som kan komma att motverka energieffektivisering. Mot den bakgrunden har utredningen valt att relativt ingående beskriva situationen när det gäller nuvarande och kommande behov av personal med energikompetens av olika slag samt att bedöma hur detta behov svarar mot efterfrågan. Inledningsvis ska emellertid frågan om hur utökade och mer samordnade informationsinsatser än vad som förekommer kan utformas. I delbetänkandet har understrukits att alla aktörer, hushåll, fastig- hetsägare och företag av alla slag, samfällt måste bidra till att energieffektiviseringsmålen uppnås. Det har stor betydelse, inte bara när det gäller att uppfylla internationella förpliktelser enligt direktivet. Nya utmaningar väntar också. Klimatfrågan och nya besparingsbeting för primär energi kommer med stor sanno- likhet, , att kräva ytterligare insatser för att effektivisera energianvändningen. Det är, som också framhållits i delbetän- kandet, ett samlat synsätt, där enskilda åtgärder och insatser av offentliga och privata aktörer sammantagna bildar en helhet, som saknats. Det innebär att en nationell kraftsamling för en effektivare energianvändning är önskvärd. En sådan samlad syn på energieffektivisering bedöms av utredningen som det viktigaste steget mot ett energieffektivare Sverige.TPF1FPT Ökade informations- insatser bör vara ett viktigt och ändamålsenligt sätt att uppnå en samlad syn på energieffektivisering och dess bakomliggande orsaker. Detta framhålls också i EG-direktivet. I EG-direktivets artikel 7 föreskrivs att medlemsstaterna ska se till att information om energieffektivitetsmekanismer och finan- siella och rättsliga ramar som upprättas i syfte att nå det nationella vägledande energibesparingsmålet är tydliga och når ut till de aktuella marknadsaktörerna. Medlemsstaterna ska också, enligt artikel 7.2, se till att större insatser görs för att främja effektiv slutanvändning av energi. Medlemsstaterna ska skapa lämpliga förutsättningar för och incitament till ett förstärkt utbud av information och rådgivning om effektiv slutanvändning av energi till slutförbrukarna från marknadsaktörernas sida. Kommissionen skall se till att information om de bästa energisparmetoderna i medlemsstaterna utbyts och får allmänspridning. Utredningens förslag: Ett statligt forum för energieffekti- visering inrättas med uppgift att samordna och sprida infor- mation i olika former och till olika målgrupper om energi- effektivisering i de avseenden som krävs enligt EG-direktivet eller som är en följd av att direktivet införs. En viktig slutsats av övervägandena i delbetänkandet är att en ökad kunskap är en strategisk åtgärd om strävan mot en effektivare energianvändning ska bli framgångsrik. Det gäller inte minst information om de ekonomiska fördelarna med att effektivisera energianvändningen. Information kan också utgöra ett effektivt sätt att åstadkomma ett ökat fokus på energieffektivisering inom alla samhällssektorer och verksamheter. Mot den bakgrunden bör, i ett tidigt skede, samlade och samordnade informationsinsatser ske, som omfattar både allmän information och information riktad mot enskilda kategorier av energianvändare och aktörer. 1TP PT Se utredningens delbetänkande (SOU 2008:25) Ett energieffektivare , s. 60 och s. 308. Utredningen har i delbetänkandet skisserat en lösning med att inordna sådana informationsinsatser i en gemensam organisatorisk ram, där kallad Forum för energieffektivisering, nedan Forum.TPF2FPT Syftet med Forum för energieffektivisering Syftet med Forum är att samordna de informationsinsatser om effektivare energianvändning som görs av en rad myndigheter. Ett annat syfte är att lyfta fram effektivare energianvändning som en gemensam strävan inom många olika samhällsområden. Det innebär att verksamheten med information ska utvidgas och för- stärkas. Slutligen bör framhållas att informationsinsatser kan användas för att stödja andra styrmedel och förstärka effekten av dem. Däremot är inte syftet med Forum att flytta arbetsuppgifter med information från olika sektorsmyndigheter. Forum bör i första hand ha en central och samordnande roll när det gäller information om energieffektivisering. Utredningen anser att Forum bör i en självständig planerings- process fastlägga strategier, mål och metoder för verksamheten. Vad som sägs i det följande är därmed endast avsett som vägledning för hur en verksamhet som den här aktuella skulle kunna utformas. Som berörts i kapitel 2 tilltar informationsflödet i samhället, inte minst genom en ökad marknadsföring i nya medier. Det blir därmed svårare att nå ut med information till allmänheten. Detta måste beaktas när informationsinsatser görs. I anledning härav bör en första uppgift för Forum vara att ta fram en informations- strategi. I denna bör bl.a. fastläggas hur olika målgrupper kan nås på bästa sätt och hur effekterna av informationsinsatserna kan mätas. Vidare bör analyseras hur olika intresseorganisationer kan involveras i arbetet med att, på olika sätt, sprida målgruppsanpassad information. Här finns anledning att något beröra hur tankarna kring Forum utvecklades i delbetänkandet. Där framgår bl.a. att Internet är ett viktigt medium för att nå ut med information via Forum. Publi- kationer och informationsspridning genom andra kanaler, såsom 2TP PT Se avsnitt 8.2.1, a.a. s. 285 ff. press, radio och TV, kan också utnyttjas. En viktig funktion för Forum kan också vara att producera pressmaterial och arrangera presskonferenser i samband med demonstrations- och teknikupp- handlingsprojekt eller i syfte att sprida kunskap om goda exempel inom både privat och offentlig sektor. Tänkbara verksamhetsområden för Forum är: Allmän information om energieffektivisering anpassat för respektive målgrupp, lägenhetshushåll, fastighetsägare av alla slag, industrin, småföretag, kommuner etc. Målgruppsanpassad information omfattande kalkylprogram för energieffektivisering för olika kategorier av energianvändare. Målgruppsanpassad information om bidrag, skattelättnader och andra offentliga stöd. Information om goda exempel och, inte minst, vilken eko- nomisk besparing som kan göras genom energieffektivisering. Information om livscykelkostnadskalkylering för energieffekti- viserande åtgärder och investeringar. Plattform för offentlig sektor, inte minst staten, när det gäller att visa fram hur myndigheterna går före med energieffekti- visering. Här kan också myndigheter, kommuner och landsting betygsättas eller rangordnas på andra sätt i fråga om uppnådda energieffektiviseringsmål. Information om energianvändningens betydelse för energisyste- men och växthuseffekten. I delbetänkandet underströks att ett system för bench marking mellan myndigheter, kommuner och landsting när det gäller upp- nådda energieffektiviseringsresultat är lämplig komponent i Forum. Information om skillnader mellan de offentliga aktörernas ambi- tionsnivå och resultat kan även spridas via media. Den huvudsakliga informationsplattformen bör vara en internet- baserad informationsportal. Utredningen vill dock också peka på möjligheten till lokala och regionala informationsaktiviteter. Sådana förekommer , t.ex. inom den pågående energismart!. Verksamheten med kampanjer av detta slag, som också är lokalt förankrade, kan dock utvecklas. Utredningen anser bl.a. att den kan genomföras på ett mer systematiskt sätt och med flera olika slag av aktörer som målgrupp. tioner medverkar i informationsarbetet skulle t.ex. en lokal eller regional villaägarförening kunna, med bistånd och vägledning från Forum, visa upp det energismarta huset för sina medlemmar. Liknande aktiviteter kan genomföras bland hyresvärdar, bostads- rättsföreningar, industriföretag och småföretag på lokal och regio- nal nivå. Företrädare för den kommunala energi- och klimatrådgivningen, som bör vara en del i informationsorganisationen, har framfört till utredningen att energi- och klimatrådgivarna behöver mer vidare- utbildning än som ges . Detta kan ske på flera sätt, genom kurser, handböcker och informationsmaterial. införde en särskild, webbaserad service för de kommunala konsumentvägledarna kallad KOV-Direkt. Tjänsten innebar att verkets experter gav svar på konsument- rättsliga frågor från vägledarna, som sedan via tjänsten gjordes tillgängliga för övriga konsumentvägledare. hade verket ofta besvarat samma fråga per telefon från många olika kommuner. En sådan funktion bör kunna vara effektiv även för den kommunala energi- och klimatrådgivningens del och kan bidra till att utveckla och höja kvaliteten i verksamheten. Den bör kunna ingå som en komponent i den samlade organisatoriska strukturen kring Forum. bedriver redan en webbaserad informations- verksamhet avseende energitjänster, Forum för energitjänster. Denna bör integreras som en del i forum för energieffektivisering. Staten bör vara huvudman för verksamheten. Utredningen åter- kommer i kapitel 17 till frågan om en statlig organisation för ett energieffektivare . Utredningen bedömer att Forum behöver 3 4 heltidsanställda informatörer. Eftersom volymen på verksamheten kan väntas variera över tiden med kampanjer och andra aktiviteter, bör även beräknas konsulttjänster eller visstidsanställningar motsvarande cirka 2 hel- tidstjänster . Till detta kommer kostnader för informations- insatser i andra kanaler än via den föreslagna webbtjänsten, t.ex. i tryckt material, i TV- och radioreklam och genom informations- aktiviteter på regional och lokalnivå. Till sådana övriga kostnader bör avsättas . Information och utbildning SOU 2008:110 budgeteras för verksamheten med Forum för energieffektivisering. 16.2Behov och tillgång till energikompetens Utredningen har avgränsat analysen till samhällssektorer och strategiska insatser som bedömts vara väsentliga och ha stor poten- tial att bidra till att nå målet om energieffektivisering, nämligen insatser avseende energieffektivisering av fastigheter (såväl i det befintliga fastighetsbeståndet som vid ny- och ombyggnad) respek- tive i samband med energikartläggningar. Analysen bygger på ett underlag som konsulten , Swedeval, utarbetat på uppdrag av utredningen.TPF3FPT Med utgångspunkt i de olika typer av aktörer som är verksamma i dessa strategiska insatser, har utredningen analyserat följande frågeställningar: Hur väl är behovet av kunskap, kompetens och utbildning för energieffektivisering tillgodosett – nuläget. Vilket är behovet av ökad utbildning, kunskap och kompetens för att kunna nå målen om ytterligare energieffektiviseringar . Hur väl svarar utbildningsutbudet mot arbetskraftsefterfrågan inom energiområdet fram . Räcker kompetensen för att uppnå avsedda energieffektivise- ringar . 16.2.1Energieffektivisering i befintliga fastigheter – nuläget Företagsledningens roll och beställarkompetensen Elforsk har i en studie intervjuat energiansvariga personer i 25 offentliga och privata fastighetsbolag samt byggföretag om arbetet med energianvändning i företagen.TPF4FPT Resultaten visar att det numera 3TP PT Swedevals arbete har avrapporterats till utredningen i promemorian Kompetens- och utbild- ningsbehov inom energiområdet – en utredning på uppdrag av Promemorian kan laddas ner från utredningens hemsida /energieffektiv 4TP PT Energianvändning i flerbostadshus och lokaler. och i nära framtid. Elforsk rapport 08:32 (). är tydligt vem som har det övergripande ansvaret för energianvänd- ningen i organisationen och beslutar om större investeringar m.m. Däremot är det fortfarande mycket otydligt vem som ansvarar för att åtgärder genomförs längre ner i organisationen. Energianvändningen är enligt undersökningen viktig på central nivå, men spelar en mindre roll längre ner i organisationen. Avgörande för att en effektiviseringsprocess ska inledas är att det finns både en vilja och ekonomiska incitament hos företagen. Orsaken kan också vara att det saknas kunskaper och information om effektiviseringsmöjligheterna.TPF5FPT pekar på att det skett en markant förändring , där energifrågorna lyfts fram allt mer. Swedevals intervjuer visar också att det ofta saknas särskild energikompetens på ledningsnivå och att arbetet med energieffek- tivisering inte är aktivt på ledningsnivå. Vidare framgår att kun- skapen om den egna energianvändningen ibland är liten. Energi- frågan är en strukturell fråga, men behandlas trots detta ofta som en ren driftsfråga. Ledningen delegerar då vanligtvis energifrågorna till den tekniska chefen eller till några personer som tillhör driftspersonalen. I det dagliga arbetet finns det ingen budget för energiarbetet, utan det ingår i de vanliga rutinerna. Ledningens intresse av att styra och följa upp satsningarna är heller inte till- räckligt stark, t.ex. i användningen av information från drifts- statistik o.d. De större fastighetsföretagen har, oberoende av om de är offentligt eller privat ägda, överlag en bättre organisation och kompetens för att driva och utbilda sin organisation i energifrågor. De mindre fastighetsägarna har mer sällan egen energikompetens och anlitar oftare bl.a. förvaltningsentreprenörer. Fastighetsförvalt- ning kräver både ekonomisk och teknisk kompetens. Swedevals intervjuer visar att de kommunala företagen uppfattas som mer långsiktiga i sitt agerande, vilket gynnar projekt för energieffektivi- seringar. Beställaren, som är den viktigaste aktören, kan vara teknisk chef eller driftschef. Elforsk kommer i sin undersökning fram till att de större fastighetsbolagen, oavsett huvudman, överlag har god beställar- kompetens inom energiområdet. Swedevals intervjuer ger delvis en 5TP PT Barriärer och styrmedel för en effektivare energianvändning. Rapport till Energieffektivi- seringsutredningen av professor , , , . annan bild, de pekar på att kommunerna behöver utveckla sin beställarkompetens. Underlaget visar också att det kan vara svårt att tillgodose behovet av särskild beställarkompetens inom energiområdet. När inte företaget själv besitter denna kompetens erfordras kvalitets- säkrade uppdragstagare inom energitjänstmarknaden. Inom den kommunala sektorn finns behov av stora samlade åtgärder. Här har man lyft frågorna, men är fokus på det egna fastighetsbeståndet. Att döma av Swedevals intervjuer har många kommuner rationaliserat bort sin upphandlingskompetens. Upphandlare och inköpare ställer alltför sällan krav på energi- effektiv utrustning och apparatur. Till stor del förklaras det av bristande kunskap och pekar på ett behov av utbildning och spe- cifik information. Driftingenjörer viktiga i drift och effektiviseringsprojekt Driftingenjörernas roll och uppgifter bedöms som viktiga både i processen för energieffektivisering och i den reguljära driften. Dessa ingenjörer på mellannivå behövs i de större fastighetsföre- tagens driftorganisation för att göra analyser samt initiera förbätt- ringsåtgärder och nya teknikval. För fastighetssektorn i stort finns här ett rekryteringsbehov, och även ett behov av högre kompe- tensnivå för denna personalkategori. har Swedeval i sina intervjuer mött uppfattningen att driftsingenjörernas roll ibland är otydlig, och att de inte får till- räcklig uppmärksamhet i organisationen för sin uppgift. De är också viktiga för att kunna kommunicera med ledningen om behovet av insatser, vilket inte alltid är så lätt. Tendensen till outsourcing av fastighetsförvaltningen kan skapa mer komplexa strukturer och minska fastighetsägarens egen kom- petens inom energiområdet som driften i vissa fall professionaliseras. Men outsourcing kan också innebära att energi- frågorna hamnar i fokus eftersom sådan avtal bygger på långsiktig- het. I nämnda Elforsk-undersökning lyfts utbildning och åtgärder för att höja kompetensnivån på förvaltare och driftpersonal fram som en av de viktigaste åtgärderna för att åstadkomma energieffekti- viseringar på kort sikt i befintliga byggnader. Många bostadsföretag har äldre driftpersonal som inte är utbildade för nya energisystem och energieffektivisering.