sou · GVB360d2 · 2008-01-01 00:00:00 — En ny möjlig konsekvens vid den ökade markförläggningen av kablar uppges vara skador på kablarna på grund av ökat antal rotvältor beroende på ökade vindhastigheter och minskad tjälföre- komst. Då vattenmängden i mark förväntas öka på grund av ökad nederbörd ökar risken för korrosion på metallstolpar och kablar som skadas. Ökad risk finns även för inträngning av fukt i isoleringen i markkablarna med åtföljande kortare livslängd och högre felfrekvens. Den nuvarande snabba förläggningstakten av kablar kan innebära risker. (et al, 2007) En följdkonsekvens av vatteninträngning är att kabeln blir känsligare för åska. Den ökade markförläggningen bör annars inne- bära minskade risker för skador vid förändrat åskmönster. (et al, 2007) Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Ökade temperaturer kommer att medföra snabbare tillväxt av vegetation i ledningsgator, vilket ger ökat behov av röjning. Vår övergripande bedömning enligt klimatscenarierna är att riskerna för stormfällning kommer att öka till följd av förändrat skogstillstånd, minskad tjälförekomst och ökade extrema vind- hastigheter, vilket framförallt påverkar system med luftledningar, se avsnitt 4.4.1. Utredningens korta tidsperspektiv omfattar 2011 2040. Även om markförläggningen av kablar ökar kraftigt och lokalnäten i huvudsak bedöms vara kablifierade inom 20 i södra och , kommer luftledningar finnas kvar i dessa delar under ett flertal år till. Elnäten i landets norra delar kommer även i huvudsak att utgöras av luftledningar, även om dessa i större utsträckning kommer att vara isolerade. Med hänsyn tagen till både förändringar av klimatet, ändrat skogstill- stånd och den pågående ombyggnaden av elsystemet bedömer vi att störningar sannolikt fortsatt kommer att drabba eldistributionen med följdkonsekvenser för viktiga samhällsfunktioner och allmän- heten. I vilken omfattning är dock svårbedömt. Ökningen i vattentillrinning, framförallt i landets norra delar, kommer att ske successivt. Detta skapar mycket goda förutsätt- ningar för en successivt ökad vattenkraftproduktion med ökade intäkter. Beräkningarna enligt ovan visar en möjlig ökning av kraftproduktionen på 15 i snitt enligt A2 och B2- scenarierna. Den relativa produktionsökningen avtar dock med ökande tillrinning om inte kraftverkens kapacitet byggs ut. För att undvika ett ökat spill kommer ombyggnader av kraftverk och regleringsmagasin att bli nödvändiga. Med befintlig utbyggnad av kraftstations- och överförings- kapacitet bedömer att det finns utrymme att energimässigt nyttja en ökad tillrinning genom produktion under de tider då överföringskapaciteten inte utnyttjas fullt. En ytter- ligare förstärkning av stamnätets överföringsförmåga bedöms kunna bli aktuell vid ytterligare utbyggnad av produktionskapa- citeten i nya eller befintliga vattenkraftstationer. (, 2007b) Eventuella flaskhalsar i överföringen mellan landets norra och södra delar kan medföra att vattenkraften inte kan användas fullt ut som reglerkraft i söder. Detta behöver beaktas vidare. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Vattenkraften är viktig för momentan och långsam reglering av elsystemet och kommer att vara det i än högre grad med mer förnybar energi i ett framtida system. Ökad vindkraftproduktion kommer att ställa krav på elnätens förmåga och ytterligare tillgång till reglering med hjälp av vattenkraft. Förutsättningar för vatten- kraften att verka som reglerkraft i ett framtida energisystem där intermittenta energikällor ökar behöver utredas vidare. Vi anser det angeläget att analyser görs av hur en förändrad tillrinningsdynamik i vattendrag och eventuell förändrad drift av vattenkraftsystem kan påverka dammsäkerheten samt risken för översvämningar, se vidare avsnitt 4.2.2. Det är även angeläget att analysera hur den ökande vattenkraftspotentialen kan tas om hand. Vi bedömer det viktigt att elnätens robusthet ökas. Ett om- fattande ombyggnadsarbete av de lokala elnäten pågår med mark- förläggning av kablar. Vi bedömer dock med hänsyn till de ökande risker för stormfällning som finns i stora delar av landet att denna kablifiering bör ske även i de områden där branschen inte planerar för detta, bland annat i norra . I första hand gäller detta lokalnäten. bör efter samråd med analysera energisektorns sårbarhet för framtida extrema väder- händelser. Störningarna för tredje man bör beaktas. Olika åtgärder föreslås i bilagorna B 7 och B 8. Vi vill framhålla följande: studier för att identifiera anläggningar med risk för ras, skred och översvämningar, röjning samt breddning av ledningsgator inom regionala och lokala ledningsnät, förnyade korrosionsskydd för kraftledningsstolpar i områden med ökad nederbörd, identifiering av områden med förhöjd risk för saltbeläggningar. För många anläggningar, särskilt i stamnätet, görs bedömningen att en successiv anpassning kommer att ske sett utifrån olika anläggningsdelars livslängd. Underhållskostnader på grund av extremväder och ökad tillväxtperiod uppskattas i stamnätet öka med . Många anläggningar är ensligt belägna. Vi anser att ägare av nät och stationer bör tillse att det finns nödvändiga avtal som reglerar framkomligheten till anläggningar på enskilda vägar. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Vi förespråkar att arbetar med att stödja branschen genom att ta fram underlag samt sprida kunskap inom branschen om hur klimatförändringar kommer att kunna påverka elsystemet. Det är angeläget med fortsatt klimatforskning om extrema is- och vindförhållanden, var för sig liksom i kombination. Kartläggning behövs av bl.a. nedisningsfenomen med avseende på återkomsttid, intensitet och geografiska områden. Mer kunskap behövs om maximal byvindshastighet . Åska är ytterligare en faktor som det saknas underlag för. För att stödja planläggning av insatser för att säkra elnäten mot stormfällning behövs ökad kunskap om risk för stormfällning av skog i olika delar av landet baserat på lokala skogsförhållanden, framtida vindförhållanden, tjälförhållanden och markfuktighet. Behov finns av studier över ekosystems påverkan i reglerade vattendrag till följd av ett förändrat klimat. Ökat antal översväm- ningar, ökad erosion på grund av högre flöden, förändrade vatten- temperaturer och isförhållanden kan påverka exempelvis fiskpopu- lationen i reglerade vattendrag. I instruktionerna till respektive ska framgå att myndigheterna får ansvar för anpassning till ett förändrat klimat inom eget ansvarsområde, se av- snitt 5.10.2. bör få i uppdrag att, efter samråd med , analysera energisektorns sårbarhet för fram- tida extrema väderhändelser som stormar, översvämningar, ras och skred och föreslå åtgärder. Särskilt bör störningar för tredje man beaktas. bör få ett förtydligat ansvar för att säkerställa att regionala och lokala elnät är robusta mot klimatförändringar och extrema väderhändelser. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Förslag lämnas också angående följande och beskrivs vidare i nämnda avsnitt: avsnitt 4.2.2: översyn av dammsäkerheten avseende statens roll och dammägarnas egenkontroll, avsnitt 4.2.2: kartläggning av sårbarheten hos dammar av riskklass I och II, avsnitt 4.2.2: analyser av flöden av betydelse för dammar av riskklass I och II, avsnitt 4.2.2: analys av hur förändrad tillrinningsdynamik i vattendrag och drift av vattenkraftsystem kan påverka damm- säkerheten och risken för översvämningar. Klimatförändringarna innebär en risk för att det flöde som är dimensionerande för dammar av riskklass I ökar inom delar av landet, men stora osäkerheter finns. 100-årsflödet visar på kraftiga ökningar framförallt i och västra , med ökade risker främst för dammar av riskklass II. Även i fjälltrakterna ökar 100-årsflödet med risken att detta kan fortplanta sig i hela vattendragen ner till mynningen. På många andra håll väntas dagens 100-årsflöden bli mindre vanliga. Enligt har den underhållsansvarige, i regel ägaren, strikt ansvar för konsekvenserna av dammbrott med undantag av krigshandling eller liknande. För dammar klassade som anläggning med farlig verksamhet skall ägaren hålla skälig beredskap enligt lagen om skydd mot olyckor. Enligt förordningen om tillsyn enligt har centralt ansvar för tillsyns- vägledning inom dammsäkerhetsområdet och länsstyrelserna har operativt tillsynsansvar. Kommunen utövar tillsyn vid dammar klassade som farlig verksamhet enligt lagen om skydd mot olyckor. har det centrala tillsynsansvaret enligt samma lag. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Systembeskrivning och klassificering av dammar I finns cirka 10 000 dammar av varierande storlek, typ och ålder spridda över landet. Merparten av de ur säkerhetssynpunkt intressantaste ligger i . De flesta är byggda innan 1980- talet och är kraftverksdammar. Någon större nybyggnation förväntas inte ske inom överskådlig tid. Livslängden är lång och löper under de tidsperspektiv utredningen omfattar. Några dammar används av gruvnäringen för att ta hand om gruvavfall och nya gruvdammar byggs för deponering av avfall. Om gruvdammar används med vattentäckning av gruvavfall som efterbehandlings- metod är den planerade livslängden i princip . Det förekommer dammar som saknar underhållsansvarig, exempelvis dammar för nedlagda flottleder där ansvaret för underhållet inte reglerats. Konsekvenser vid ett dammbrott beror på många faktorer som flödessituation, magasinsstorlek, dammhöjd, dammtyp och ned- strömsförhållanden. För styrning av dammsäkerhetsarbetet tilläm- pas inom kraft- och gruvindustrin olika klassificeringssystem. Dammarna indelas i konsekvensklasser med hänsyn till de kon- sekvenser som kan bli följden av ett dammbrott, oavsett vad som orsakar dammbrottet. Cirka 200 kraftverksdammar och några gruv- dammar tillhör de högsta konsekvensklasserna 1A och 1B. Damm- brott vid dessa anläggningar kan ge mycket stora konsekvenser för liv, infrastruktur och miljön. (, 2002; SveMin, 2007) Dammarna klassificeras också enligt rikt- linjer i riskklasser2 för att avgöra vilket dimensionerande flöde dammarna ska kunna hantera (, 1990). Arbete pågår med en nyutgåva av riktlinjerna och som beräknas komma ut . Det är främst denna klassificering i riskklasser som är intressant för utredningens syfte. Rekommendationen är att dammar i riskklass I ska kunna hantera en mycket extrem flödes- sekvens utan allvarlig skada på dammen, bestämt genom hydrologisk modellering, ett dimensionerande flöde. Riskklass II- dammar rekommenderas vid dämningsgräns kunna släppa fram ett tillrinnande flöde med återkomsttid av , vilket även gäller för dammar i riskklass I. Nya dammar av riskklass II ska enligt nyutgåvan också anpassas till ett flöde som bestäms genom 2 Begreppet riskklass som används i riktlinjer (, 1990) ersätts med flödesdimensioneringsklass i den nyutgåva av riktlinjerna som beräknas komma ut . I vårt betänkande använder vi det gällande begreppet riskklass. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser kostnads/nyttoanalys, vilket också ska gälla för befintliga dammar. Se tabell 4.9 om klassificering. Typ av risk vid dammbrott Icke försumbar risk för människoliv eller annan personskada; beaktansvärd risk för allvarlig skada på viktig trafikled, dammbyggnad eller därmed jämförlig anläggning eller på betydande miljövärde; uppenbar risk för stor ekonomisk IIIcke försumbar risk för skada på trafikled, dammbyggnad eller därmed jäm- förlig anläggning, miljövärde eller annan än dammägaren tillhörig egendom i andra fall än som angetts vid riskklass I. Källa: (1990); Bilaga B 9. Dimensionerande flöden har beräknats för dammarna i de större vattendragen utifrån dagens klimat. Cirka 120 anläggningar ägda av har av dammägarna klassats som tillhöriga riskklass I. och har upprättat ett system för klassificering av dammsäkerhetsanmärk- ningar, så kallade standardiserade bedömningsklasser. Systemet är avsett att användas i dammägarnas egenkontrollarbete och för rapportering till myndigheter av eventuella svagheter. Bedömnings- klasserna syftar till att, i en femgradig skala, värdera hur allvarlig en identifierad svaghet är för den aktuella dammens säkerhet. Känsliga klimatfaktorer och konsekvenser av inträffade extremhändelser Extrema flöden är den klart viktigaste klimatfaktorn för kraft- verksdammar. Otillräcklig avbördningskapacitet kan leda till över- strömning, vilket särskilt fyllningsdammar är känsliga för. Vind, tjäle och is är andra faktorer av betydelse, men de är inte av samma vikt. Gruvdammar är känsliga för långvarig torka. Två dammar högre än , gruvdammen vid Aitik samt Noppikoskidammen, har havererat . Noppikoski- dammen rasade genom överströmning av dammkrönet. Inga personskador inträffade. Vid de höga flödena i raserades några mindre dammar. Vid stormen löste en del Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser vattenkraftstationer ut på grund av skador på transmissionnät och problem uppstod med kommunikation mellan kraftstationer, fältpersonal och driftcentral. Dammarnas katastrofskydd fungerade dock och inga dammbrott inträffade. Pågående anpassningsarbete utifrån dagens klimat Enligt Svenska Kraftnäts avrapportering till regeringen har 14 län lämnat årsrapport om dammsäkerhet till . Dammägarna har rapporterat ett 40-tal identifierade svagheter fördelade på ett 30-tal anläggningar. Liksom utgjorde de flesta svagheterna problem kopplade till avbördnings- anordningar. (, 2007) I den så kallade , ett samarbete mellan , och , sker en uppföljning av det pågående arbetet med att anpassa dammarna av riskklass I för att kunna hantera extrema flöden enligt riktlinjer. hade åtgärder genomförts eller påbörjats vid av de anläggningar där riktlinjerna lett till ett kon- staterat åtgärdsbehov, vilket utgjorde cirka två tredjedelar av de 120 riskklass I-anläggningarna. Anpassningen sker till beräknade extrema flöden i dagens klimat. En uppföljning av högsta observerade flöde i förhållande till dimensionerande görs för några platser. Dessa bedöms inte ha visat på någon ökning av flödet. Kostnaderna för denna anpassning till riktlinjer uppskattas till totalt . (Svenska Kraft- nät, 2007; Bilaga B 9) För att ytterligare utveckla dammsäkerhetsarbetet och utreda möjligheterna att tillgodose såväl dammägarnas som samhällets behov av särskild granskning av dammsäkerhet av dammar med mycket stora konsekvenser vid dammbrott, beslutade och att gemensamt genomföra ett pilotprojekt, en internationell granskning av Trängslet. Efter pilot- projektet beslutades om en utökad försöks- och utvecklingsperiod till och med där ytterligare fem dammar skulle granskas av internationell expertis. Den modell som valts efter diskussion mellan branschen, och länsstyrelser är, liksom för Trängslet, att den internationella granskningen är en del av ägarnas egenkontroll med egen finansiering. Tillsynsmyndigheterna ges möjlighet till insyn och påverkan. I granskningen ingår Höljes- Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser dammen, Suorva, Håckren, Ajaure och Hällbydammen. Av dessa har Höljesdammen nu också granskats. De utländska expertgranskarna har lämnat kritiska synpunkter vid de två granskade dammarna. Angående Trängslet ansågs att tidigare utvärderingar av säkerhetsaspekterna varit otillräckliga. Bristerna ansågs vara allvarligare än vad som framgår av klassi- ficeringen av anmärkningarna. Av granskningen av Höljesdammen framgår bland annat att de säkerhetsstudier som tidigare genomförts visade betydande brister i fråga om såväl djup som omfattning. Experterna drog också slutsatsen att dammbrott på grund av yttre erosion i fyllningsdammen kan ske under avbörd- ning av flöden med betydligt kortare återkomsttid än det dimen- sionerande flödet. Övervakningen av dammen ansågs för närvaran- de inte heller skötas på lämpligt sätt. (, 2007) Utveckling pågår av att samordna beredskapen avseende dammbrott i de stora kraftverksälvarna. För Ljusnan har ett gemensamt planeringsunderlag för berörda aktörer med bland annat larmplan och informationsbroschyr tagits fram. Motsvarande arbete har påbörjats i , , och . Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Dimensionerande flöde har beräknats för sex områden med beaktande av förändringar i klimatet. Beräkningarna är gjorda för fyra klimatscenarier och (et al, 2006). För hela den reglerade , ovanför sammanflödet med den oreglerade , har för ett förändrat klimat dimensionerande flöden och ackumulerade 100-årsflöden beräk- nats. Vid beräkningarna har använts tappningsstrategier som är anpassade till ett framtida klimat. (, 2007; bilaga B 10). I stort visar klimatscenarierna på ökad nederbörd, medan det för vårfloden dimensionerande snötäcket minskar. Beroende på hur faktorerna samspelar visar scenarierna på både ökningar och minskningar i det dimensionerande flödet, se figur 4.17. Klimatet och dammsäkerheten i , bilaga B 9, uppges det vara svårt att dra generella slutsatser om hur de dimensionerande flödena kommer att påverkas av en klimatförändring. Det framgår dock att klimatfrågan tillför en extra osäkerhet som motiverar fortsatta studier av effekterna på dimensionerande flöden och Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser SOU 2007:60 ökade säkerhetsmarginaler vid dimensioneringsarbete (, 2007). En översyn pågår av rikt- linjer. En nyutgåva kommer att komma ut . Metoderna i riktlinjerna uppges av inte revideras i denna utgåva med hänsyn till klimatförändringar, däremot kommer deras tillämpning i ett föränderligt klimat att behandlas (bilaga B 9). Figur 4.17 Procentuell förändring i dimensionerande flöde 2071 2100 i förhållande till 1961 1990 (RCAO-EA2, RCAO-EB2, RCAO- HA2, RCAO-HB2). Källa: et al, 2007. Beräkningar av framtida lokala 100-årsflöden visar på ökningar framförallt i och västra , men även i fjällen och nordöstra , figur 4.18 (et al, 2006). På många håll i landet väntas dagens 100-årsflöden bli mindre vanliga på grund av en mindre vårflod, men även på grund av ökad avdunstning. Det finns en risk att ökningen av dagens 100-års- flöden i fjällen kan fortplanta sig i hela vattendragen ner till mynningen. Situationen behöver alltså inte vara lika problemfri Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser som kartorna över det lokala 100-årsflödet kan ge sken av (bilaga B 14). För visar de ackumulerade 100-årsflödena på ökningar från , samt att de högsta värdena framförallt infaller i stället för som (et al, 2007; bilaga B 10). Vi bedömer att risken för dammbrott vid mindre dammar och invallningar kan komma att öka. Figur 4.18 Procentuell förändring i lokala 100-årsflöden (2071 2100 rela- tivt 1961 1990). Resultatet visas för 4 olika klimatscenarier Källa: et al, 2006. Scenarierna visar på en förändrad tillrinningscykel med högre tillrinning under de kalla månaderna och mindre under de varma, samt på en tidigare vårflod. Detta kan innebära problem bland annat för fyllnadsperioder som pågår från vårflod till höst. Ökad avrinning, och då särskilt vid hög fyllnadsgrad i magasinen, kan leda till ökade översvämningsproblem för bland annat bebyggelse, då vattendraget uppträder som oreglerat. Detta kan leda till för- väntningar på flödesdämpning vilket de svenska vattenkraftdamm- arna inte är konstruerade för. Dämpning kan öka riskerna för dammen genom att magasinens dämpande kapacitet eventuellt utnyttjas innan tillflödet kulminerat. Flödesdämpning ställer stora krav på bl.a. marginaler och kunskap, på vattendragets hydrologi och dammars förmåga att motstå och släppa fram höga flöden, för att bli effektiv och säker. Nedanstående kurvor i figur 4.19 visar på Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser förändringar i medeltillrinningen över året i fyra framtidsscenarier jämfört med dagens klimat. Figur 4.19 Tillrinningens säsongsdynamik, 30-årsmedelvärden för perioden 2100, referensperiod 1961 1990. Tillrinningsområden, se figur 4.17 (RCAO-EA2, RCAO-EB2, RCAO-HA2, RCAO-HB2). Källa: et al, 2006. Kraftig vind kan påverka dammar. Förändringen i extrema vindar bedöms enligt bilaga B 9 inte vara av den storleksordningen att den leder till ökade problem för dammar. I ett varmare klimat torde generellt sett inte heller problem med is och tjäle öka. Däremot kan tillgängligheten till dammarna försvåras i samband med t.ex. kraftig nederbörd med konsekvenser för vägar. Den största risken vid äldre eller pågående gruvverksamhet uppstår vid dammbrott i sandmagasin eller andra olyckor som påverkar gruvavfall. Längre perioder med torka skulle kunna fri- lägga avfall och öka utlakningen av metallföroreningar, se vidare avsnitt 4.3.6. Gruvdammar för deponering av gruvavfall under drift byggs ofta på i etapper och utskov flyttas eller byggs om i samband med detta. Gruvdammars konstruktion anses, enligt bilaga B 9, vara tillräckligt robusta att motstå stora förändringar i klimatet, då deras Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser livslängd är stor. Problem väntas inte uppkomma under de tids- perspektiv utredningen behandlar. Bedömningen är att konstruk- tionerna successivt kan anpassas till nya förhållanden. granskning av dammsäkerheten vid vattenkraftdammar har granskat de statliga insatserna för dammsäker- het av kraftverksdammar (, 2007). Rapporten läm- nades till regeringen. slutsats är att det, trots att staten vidtagit åtgärder som stärkt och förtydligat statens ansvar för dammsäkerhet, förekommer problem och brister i arbetet. har bland annat berört följande: statens styrning av dammägarnas egenkontroll avseende den bristande möjligheten till författningsmässig reglering. Riksrevi- sionen anser att detta försvårar de statliga myndigheternas möjlighet att anpassa och utveckla kraven på egenkontroll till ändrade förutsättningar. Ett exempel som nämns är Flödes- kommitténs riktlinjer, som inte är juridiskt bindande. de ändrade förutsättningar ett förändrat klimat kan innebära för dammsäkerheten. Man konstaterar att den pågående anpass- ningen till kraven i riktlinjer avser extrema flöden i dagens klimat, utan direkt koppling till frågan om klimatförändringar. Denna bedöms vara begränsad till att omfatta granskning av dammägarnas årliga rapport till läns- styrelsen. Man konstaterar att tillsynen inte har identifierat väsentliga brister som de två genomförda internationella granskningarna redovisat. Svenska Kraftnäts rapportering till regeringen av utvecklingen av dammsäkerheten. Man uppger att det saknas redovisning av på vilket sätt tillsynen och tillsynsvägledningen borde förändras, utifrån att nämnda brister inte upptäckts. ansvaret för genomförandet av de internationella gransk- ningarna inom dammägarnas egenkontroll. Man ifrågasätter myndigheternas möjlighet till insyn. Man anser även att Svenska Kraftnäts bedömningar av vilka dammar som ska granskas behöver tydliggöras. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser anser att det finns behov av att förbättra och utveckla statens insatser för dammsäkerhet och rekommenderar regeringen att ta initiativ till en översyn av dessa. En sådan översyn skulle pröva om nuvarande system, som i hög grad vilar på att dammägarna själva anger nivån på och omfattningen av damm- säkerhetsarbetet, svarar mot de krav på säkerhet som samhället ställer . Översynen föreslås pröva en tydligare reglering av dammägarnas egenkontroll, liksom tillsynsvägledningens och tillsynens omfattning, organisation och krav på kompetens samt finansieringen av tillsynen. Det anses värdefullt att jämföra med vad staten gör på andra områden med risker för stora konsekvenser av brister i säkerhet, t.ex. statens insatser för säkerhet vid kärn- kraftverk, eller vad staten gör i andra länder inom dammsäker- hetsområdet. rekommenderar tillsynsmyndigheterna att ta ställning till om det finns skäl att tro att motsvarande brister i dammsäkerheten även förekommer vid andra dammar där damm- brott skulle få stora konsekvenser, än vid de som granskats av internationell expertis.