sou · GVB3108 · 2008-01-01 00:00:00 — Källa: : Styrelser och revisorer i 2007–2008. Figuren bygger på uppgifter för samtliga 296 börsföretag i . Antalet styrelseplatser var totalt 1 883. I av företagen finns suppleanter, något som är i enlighet med Svensk kod för bolagsstyrning. I de företag som fortfarande har suppleanter utgör kvinnorna som framgår ovan en större andel bland dem än bland de ordinarie ledamöterna. Se tabell B.3.1 i tabellbilagan. Det är inte bara medier och forskare som granskar könsfördelningen på maktpositioner. Även tunga investerare som AP-fonderna och olika försäkringsbolag gör kartläggningar. Så presenterade exempelvis ett jämställdhetsindex som baserats på en granskning av årsredovisningar från företagen på Stockholmsbörsens A-lista. Man fann att nio av tio är män i deras ledningsgrupper. Det är emellertid väl så viktigt att fler kvinnor når exekutiva positioner som vd och som linjechefer, vilka utgör den främsta rekryteringsbasen för vd. Vd-posterna utgör i sin tur den vanligaste bakgrunden bland styrelseordförandena. Dessa positioner är de mest synliga i offentligheten, och uppgifterna om deras innehavare är lättillgängliga. Mellanchefspositionerna presenterar ett större problem. För det första måste man noga definiera och avgränsa de mellanpositioner man diskuterar i ett visst sammanhang. Det är till exempel stor skillnad mellan stabspositioner och linjepositioner. För det andra varierar terminologin mellan olika företag. Det skulle behövas en enhetlig gemensam terminologi för olika chefsposter. För det tredje är det över huvud taget svårare att finna information om dessa lägre chefspositioner. Några färdiga sammanställningar av hög kvalitet finns inte. Det vore av största vikt att sådana gjordes och publicerades regelbundet. underlätta en kontinuerlig bedömning av utvecklingen av rekry- teringsbasen till högre positioner såsom vd. 3.2Företag med olika ägandeformer Tidigare undersökningar har visat att statligt ägda företag vanligen har fler kvinnliga chefer än privatägda.TPF5FPT I förra kapitlet har vi sett att det tycks gälla oavsett chefsnivå. Staten har satt upp mål för chefsrekryteringen och dessa har man måst rätta sig efter. Vi ska nedan jämföra situationen i företag med olika ägandeformer för att se hur stora dessa skillnader är. Tidskriften upprättar en databas bestående av namn- och adresslistor över en rad befattningshavare i de 500 största svenska företagen. En poäng är att uppgifterna täcker alla de största företagen, såväl statliga, kommunala och kooperativa som privata.TPF6FPT Följande sammanställning av de 500 största företagen innehåller alltså samtliga dessa ägarformer. Figur 3.2 Chefspositioner i de 500 största företagen. Procent kvinnor och män Källa: : VA 500 (databas 2006). Antal kvinnor/män 248/ 1651. Se tabell B 3.2 i tabellbilagan. 5TP PT Exempelvis 2007. 6TP PT En närmare diskussion av detta material finns i kapitel 11. I detta urval finns 11 kvinnor (eller ) bland totalt 422 styrelseordförande och 15 kvinnor (också ) bland totalt 492 vd. Det är alltså ungefär samma andel som i börsföretagen ovan. Kvinnornas inbrytningar på mellanchefsposterna är också obetydliga med undantag av gruppen personalchefer, där de nästan uppgår till hälften. Männen dominerar stort bland marknads- och ekonomicheferna. Viktigare för rekryteringen till toppositionerna är dock vem som innehar de operativa mellanchefspositionerna, som vi nu ska undersöka för ett mindre urval storföretag. Nedan ska vi också separera företag med olika ägandeform för att se vilka skillnader som kan finnas mellan dem. 3.2.2Olika chefsnivåer i 50 företag med olika ägandeform Ingen av de båda källor vi använt här innehåller uppgifter om operativa linjechefspositioner på mellannivå såsom affärs- områdeschef, divisionschef, dotterbolagschef eller lands/region- chef. I årsredovisningarna anges dessa chefer vanligen endast i den mån de ingår i ledningsgruppen eller styrelsen. För de största företagen anges dock ofta även andra ledande befattningshavare. Uppgifter om dem kan inhämtas på hemsidorna. Eftersom det är dessa chefspositioner som utgör den främsta rekryteringsbasen för vd-posterna, är de av särskilt intresse här. Emellertid varierar som vi redan nämnt terminologin mellan företag. Här har därför endast medtagits de positioner, som uttryckligen av respektive företag anges som affärsområdes-, divisions- eller regionchef/chef för regionalt dotterbolag. I nedanstående tabell har vi utgått från de bolag som enligt Veckans Affärers lista är de största 50 företagen (2006). Tabell 3.1 inkluderar alltså både privat, statligt och kooperativt/ömsesidigt ägda företag. De 50 största företagen oavsett ägandeform Källa: Uppgifter för de 50 största företagen har hämtats ur Veckans Affärers VA 500 (databas 2006) samt hemsidor för respektive företag. Affärsområdeschefer, divisionschefer m.fl. ingår liksom vissa stabschefer ofta i ledningsgruppen men anges i denna tabell dessutom som separat grupp. De främsta positionerna i de största företagen – styrelseordförande och vd – är som vanligt helt mansdominerade. I detta urval av de största 50 företagen kan noteras att det finns fyra kvinnliga styrelseordförande och en kvinnlig vd. I ledningsgrupperna finns det en liten andel kvinnor – . Men det varierar mellan företag vilka positioner som räknas in i ledningsgruppen. De kvinnor som räknas dit har endast i undantagsfall linjepositioner. Det vanliga är att de är specialister i stabspositioner såsom jurist, personalchef, informationschef eller ansvarig för human relations eller investor relations. Ofta räknas dessa positioner inte in i ledningsgruppen men kan stå som övriga ledande positioner. Chefsjuristen fungerar dock ofta som styrelsens sekreterare. En fjärdedel av styrelseledamöterna är här kvinnor, vilket innebär en ökning . Detta urval av de största företagen (inklusive statliga, kooperativa m.fl.) har alltså något fler kvinnliga ledamöter än de privatägda börsföretagen ovan. Men som vi redan nämnt finns det en skillnad mellan privat och statligt ägda företag när det gäller rekrytering av toppchefer. Efter- som statliga företag har underställts krav på bredare representation i styrelserna från ägarens sida brukar här finnas ett större antal kvinnor i toppen. En uppdelning efter ägandeform av de 50 största företagen visar följande: Figur 3.3 Styrelser och ledning i privata företag. Procent kvinnor och män Källa: Veckans Affärers 500 (databas 2006) och respektive företags hemsida. De 35 privata företagen bland de 50 största företagen. För antal se tabell B 3.3 i tabellbilagan. I dessa 35 privatägda storföretag finns ingen kvinnlig styrelse- ordförande eller vd. Bland operativa mellanchefer såsom affärs- områdeschefer finns tre kvinnor av sammanlagt 128. Rekryterings- basen för kvinnliga presumtiva vd inger med andra ord inga förhoppningar om någon förändring framöver. I ledningsgrupperna finns kvinnor, vilka alltså främst utgörs av olika stabschefer. I de kooperativt eller ömsesidigt ägda företagen finns en större andel kvinnliga toppchefer. De utgör här en knapp tredjedel vilket kan jämföras med de privata företagens . Medan de privata företagen har (eller tre stycken) kvinnliga affärsområdeschefer m.fl., finns det i de kooperativa (eller åtta kvinnor). Ingendera siffran är imponerande, men det är en tydlig skillnad mellan dem. Här ska påpekas att även branschtillhörigheten kan spela in. Medan kooperativa företag ofta är starkt mansdominerade på toppen, tillhör de ömsesidigt ägda företagen främst bank-, försäkrings- och finansbranschen, som ju är känd för att ha fler kvinnliga chefer. Figur 3.4 Styrelser och ledning i kooperativt/ömsesidigt ägda företag. Procent kvinnor och män Källa: Veckans Affärers 500 (databas 2006) och respektive företags hemsida. De fem kooperativt/ömsesidigt ägda företagen (bland de 50 största) varav ett är uppdelat i två enheter med var sin styrelse men gemensam vd. För antal se tabell B 3.4 i tabellbilagan. Antalet styrelseordförande och vd är mycket litet och bör tas försiktigt. De nio statliga bland de 50 största företagen har som förutspåtts lyckats bättre med att rekrytera kvinnliga toppchefer än de privata. Även på andra chefspositioner har de en betydligt större andel kvinnor än de privata. De har också generellt lite fler kvinnor än de kooperativa företagen. Figur 3.5 Styrelser och ledning i statliga företag. Procent kvinnor och män Källa: Veckans Affärers 500 (databas 2006) och respektive företags hemsida. De nio helt eller delvis statligt ägda företag som ingår bland landets 50 största företag. För antal se tabell B 3.5 i tabellbilagan. För åskådlighetens skull visar vi nedan en jämförelse av företag med olika ägandeformer gällande kvinnor och män på operativa mellanchefspositioner. Den största andelen finns i statligt ägda företag, därnäst kommer de kooperativt eller ömsesidigt ägda och minsta andelen finns i privata företag. 6 En jämförelse av affärschefer m.fl. operativa mellanchefer i privat, kooperativt och statligt ägda företag. Procent kvinnor och män. Källa: Veckans Affärers 500 (databas 2006) och respektive företags hemsida. För antal kvinnor och män se tabellerna B 3.3 till och med B 3.5. Ovan är underlaget de statliga företagen som ingår i urvalet av de 50 största företagen i . Men sammanlagt är det 55 företag, som helt eller delvis ägs av svenska staten. Det är 41 företag som är helägda och 14 som ägs tillsammans med andra. Totalt sysselsätter dessa företag 190,000 personer.TPF7FPT Om vi ser på samtliga företag med statligt ägande, visar de sig ha toppchefer som nedan. Figur 3.7 Styrelser och ledning i statligt hel- eller delägda företag. Procent kvinnor och män Källa: hemsidor: . Uppgifter saknas för tre företag. För en specificerad lista över företag och positioner se tabell B.3 7 i tabellbilagan. Ett sammandrag finns i tabell B 3.6. Totalt sett finns det kvinnor bland toppcheferna i statligt ägda företag. Minsta andelen gäller vd-posterna kvinnor och därnäst ordförandeposterna med en femtedel kvinnor. Bland de meniga ledamöterna råder i princip könsbalans. De fackligt utsedda arbetstagarrepresentanterna och deras sup- pleanter har däremot kraftig manlig majoritet. Sedan en rad statliga affärsverk har gjorts om till aktiebolag såsom och , återstår tre, nämligen Sjöfarts- verket, och . Ledningen i dessa tre är kraftigt mansdominerad (se tabell 3.6 nedan.). Samtliga tre ordförande och generaldirektörer är män. Männen dominerar också stort bland övriga chefer. Totalt utgör de kvinnliga cheferna en knapp tredjedel. Andel kvinnor och män Källa: Respektive verks hemsida: , , . De kommunala bolagen ägnar sig främst åt fastighetsförvaltning, service och kulturell verksamhet av olika slag. Där kan till exempel ingå hamnförvaltning, museer, stadsteatrar och kon- serthus. Cheferna i de kommunala bolagen anges vanligen på kom- munernas hemsidor. Men det varierar mycket mellan kommunerna hur många företag man lämnar uppgifter för och vilka uppgifter man väljer att lägga ut på hemsidan. För anges aldrig vem som har de olika uppdragen inom styrelserna. kommun anger ordförande och styrelseledamöter för vissa bolag, vd, vice vd, affärsområdes- chefer och projektchefer för andra, och för åter andra saknas hemsida helt. kan vi således notera att det finns en styrelse helt bestående av män, medan de fem affärsom- rådescheferna också är män och en av de fem stabscheferna är en kvinna (ansvarig för personal och human relations). Logiken stämmer väl överens med vad vi sett för det privatägda företagen ovan. I (Sydvästra ) består ledningen av sex män och tre kvinnor. Kvinnorna ansvarar för miljö, information respektive personal, männen för administration, marknad, energi och kemi. Av projektcheferna i Sysav UtvecklingsAB är två kvinnor och sex män. Kvinnlig vd finns i Minc i och (medicinskt utvecklingsföretag). I finns det alltså enligt hemsidornas uppgifter inga kvinnliga ordförande eller vice ordförande i de kommunala bolagen. Det finns dock två exekutiva chefer och en mindre andel styrelseledamöter. Figur 3.8 Kommunala bolagsstyrelser i de tre största kommunerna. Källa: Hemsidor för respektive kommun. Antal ledande positioner kvinnor/män: 95/145, 97/135, 9/52. För specificerade uppgifter se tabell B 3.8 i tabellbilagan. Sammanlagt kan vi konstatera att det finns fler kvinnliga chefer i och kommunala bolag än i Malmös. Det finns alltså skillnader mellan storstäderna härvidlag. De kan inte dras över en kam. Vi kan naturligtvis inte heller dra några slutsatser om övriga kommuner utifrån dessa uppgifter. forskning antyder just att det kan finnas regionala skillnader i rekryteringen av politiker, som har samband med kvinnors och mäns möjligheter på den lokala arbetsmarknaden, den kommunala välfärdsstrukturen osv.TPF8FPT Där har man emellertid noterat att det i storstädernas kommunförvaltningar finns fler kvinnor i toppen än i många andra kommuner ute i landet. Eftersom de kommunala bolagens chefsrekrytering berörs av den politiska logiken kan dessa samband vara relevanta för dem. Vi återkommer till diskussionen om regionala skillnader i kapitel 4 om politiken. 8TP PT 1997. 3.2.7Övriga viktiga ekonomiska aktörer Det är inte enbart företagen som är viktiga aktörer på det ekonomiska fältet. Hit hör också olika myndigheter, intresse- organisationer, AP-fonder och andra institutionella investerare, organisationer och forskningsinstitut, som påverkar spelreglerna (räntan till exempel) och inte minst näringslivets anseende i allmänhetens ögon. forskning har visat att det finns fler kvinnliga chefer bland somliga av dessa institutioner såsom olika statliga myndig- heter och AP-fonder men mycket få kvinnor i intresseorga- nisationer och forskningsinstitut.TPF9FPT Några centrala ekonomiska institutioner Källa: Hemsidor för AP-fonderna, , , OMX Stockholmsbörsen, , och . För specificerade uppgifter se tabellerna B 3.6, B 3.7, B 5.14, B 5.16, B 5.17, B 5.19, B 5.21 och B 5.22 i tabellbilagan. Bland dessa ekonomiska makthavare utgör kvinnorna en tredjedel. De mest mansdominerade positionerna är de exekutiva – som vd eller generaldirektör. 3.3Branschskillnader i styrelsernas sammansättning Ovan har vi undersökt skillnader efter företagens huvud- man/ägandeform. Men det finns som nämnts även skillnader mellan branscher. I förra kapitlet såg vi hur den traditionella köns- arbetsdelningen gav utslag även på (åtminstone lägre) chefsnivå, så att kvinnor är drift- och verksamhetschefer inom vård, utbildning och omsorg, medan männen har motsvarande chefspositioner inom tillverkning, byggnadsverksamhet, jordbruk m.m. 9TP PT 2007:29. När det gäller styrelserepresentationen finns det också skill- nader mellan branscher. Så ser vi nedan att den högsta andelen kvinnor i styrelserna finns i företag inom sällanköps- och daglig- varubranscherna samt inom finans- och fastighetsbranscherna och inom hälsovård. Den minsta andelen finner vi i energibranschen. Totalt är kvinnornas andel av styrelseplatserna här (eller 19,5 före avrundning), vilket beror på att tabellen inte inkluderar NGM-företagen. Tabell 3.4 Branschskillnader i könens styrelserepresentation Börsföretag noterade på OMX , ej NGM-börsen. Vi har möjlighet att jämföra ovanstående siffror med dem som framkom i elitundersökningen . Vi kan då konstatera att det inte tycks ha skett någon större förändring i kvinnornas andel bland styrelseordförande och vd under de senaste åren.TPF10FPT Kvinnorna i kooperationen och för intresseorganisationer och institut är fortfarande mycket få. Ja, de är så få att en person mer 10TP PT I den jämförelsen ingår endast styrelseordförande och vd i de största företagen samt övriga viktiga aktörer på det ekonomiska fältet. Övriga styrelseledamöter och mellanchefer ingår inte. (2007). eller mindre ger överdrivet utslag i procent, vilket därför måste tolkas med försiktighet. Den enda verkliga förändringen gäller statliga företag, där an- delen kvinnliga vd och styrelseordförande tycks ha ökat något. Tabell 3.5 Jämförelse , procent kvinnor och män Källa: samt relevanta tabeller i kapitlet ovan. Bland näringslivets högsta chefer och övriga aktörer finns ytterst få kvinnor. Men det finns skillnader i detta avseende efter ägare/huvudman, efter bransch och efter chefsnivå och typ av chefsposition (stabs- eller linjechef). Det finns oftare kvinnor i de offentligt eller kooperativt ägda företagen än i de privatägda. Det är särskilt det privata näringslivets stora företag som är enkönat manliga på chefsnivå. Det finns fler kvinnliga styrelseledamöter i sällanköps- och dagligvaru- branscherna samt i finans- och fastighetsbranschen och hälsovårds- företagen. Minsta andelen kvinnor i styrelsen har it-branschens företag. Kvinnorna är vidare främst stabschefer, dvs. har specialist- funktioner, medan männen dominerar både linjechefspositionerna (med resultatansvar), som leder vidare till vd-poster, och stabs- positionerna som marknads- eller ekonomichef. 11TP PT Siffrorna gäller både konsument- och lantbrukskooperation och ömsesidiga bolag. Siffror inom parentes bygger på högst 10 individer. Vi känner igen logiken i könsfördelningen efter yrkesom- råde/bransch, chefsnivå och huvudman/sektor från förra kapitlets allmänna översikt över cheferna i . En slutsats av vår kartläggning i detta kapitel måste bli att det främst varit på statens mandat, som kvinnor fått ledande positioner inom näringslivet. Det återstår att se om de enstaka kvinnliga toppcheferna som finns i de privata företagen, kommer att följas av en större mängd. När får vi ett trendbrott? Politiken har tidigare visats vara det samhällsområde som är det mest könsbalanserade på toppen. Det är välkänt i debatten. I den politiska logiken ligger en representativ ambition: I ett demo- kratiskt pluralistiskt samhälle bör alla befolkningsgrupper vara representerade på de politiska maktpositionerna. Ingen samhälls- grupp ska vara systematiskt utesluten. Det är emellertid inte mer än det fanns en debatt om medborgarskapets villkor. Att vara politiskt full- värdig medborgare med rätt att rösta och att själv bli vald var inte allom givet. Den rätten knöts förr till ägande och myndighet och uteslöt därför egendomslösa och de flesta kvinnor. Det förekom dock att (ensamstående) kvinnor kunde rösta i lokala val i kraft av sitt ägande eller sin inkomst. infördes allmän och lika rösträtt och valbarhet till även för kvinnor. I valet valdes så de fem första kvinnorna in i . Länge utgjorde kvinnorna en liten minoritet i . Uppdelningen av kvinnor och män på olika utskott skedde också efter stereotypa föreställningar om kvinnors och mäns verksamhetsområden, föreställningar som förvisso var förankrade hos ledamöterna själva (Wängnerud 1998). Först ökade andelen kvinnliga riksdagsledamöter för att utgöra närmare hälften. Efter valet sjönk dock andelen kvinnor i någonsin – från , vilket väckte livlig debatt. Lobbygruppen Stöd- strumporna bildades och fick stort medialt och politiskt genomslag med sitt hot att bilda ett nytt politiskt parti. Socialdemokraterna lanserade i valet damernas som syftade till att varannan nominerad kandidat till politiska poster skulle vara en kvinna. Efter valet bestod av kvinnor har andelen kvinnor och män ytterligare närmat sig varandra, och finns det kvinnor och män i riksdag (figur 4.3). Varannan damernas innebar också att regeringen skulle bestå av lika antal män och kvinnor. I stort sett har detta hållits, men männen har blivit fler i regeringen efter de senaste två valen. Som vi ska se i senare kapitel kom debatten att sätta spår i form av ökad rekrytering av kvinnor på fler områden än politiken, till exempel inom kultur och vetenskap, men även då främst på politiskt influerade positioner. Figur 4.1 Kvinnor invalda i riksdag, och kommun- fullmäktige 1976–2006. Källa: Bearbetning av uppgifter ur SCB. Vi ska återkomma till representationen i landsting och kommuner nedan. Men redan här kan vi inledningsvis konstatera i en jäm- förelse mellan olika demokratiska församlingar att kvin- nors andel ökat kontinuerligt på samtliga nivåer , då den generellt utgjorde lite . Dock inträffade som sagt en plötslig minskning av andelen kvinnor , främst bland riksdagsledamöterna. märktes en stagnation i andelen kvinnor som valdes till landsting och kommuner. ligger andelen kvinnor på olika politiska nivåer mellan . Det finns alltså smärre skillnader mellan nivåerna. Den största andelen kvinnor har funnits i landstingens fullmäktige, där den ligger . Det ska förmodligen ses mot bakgrund av att landstingens verksamhet till stor del rör vården, ett kvinnodominerat yrkesområde. Vi kan dock notera att landstingens vara eller inte vara disku- teras, i samband med att en eventuell ny regionindelning utretts. har så andelen kvinnor i ökat successivt, medan ingenting hänt i kommunerna. Kvinnorepresen- tationen är lägst på nivå, där utvecklingen har avstannat. som kommunerna fått allt fler uppgifter och man värnar om det kommunala självstyret, så är med- borgarnas valda representanter i den kommunala verksamheten män i större majoritet än på någon annan nivå. Den första kvinnan i antas ha anställts på 1800- talet.TPF1FPT debatterades frågan, och enligt uppgifter från fanns några kvinnor som skrivbiträden i . Handläggare i statlig tjänst kunde kvinnor inte bli förrän behörighetslagen kom (se kapitel 5). har cirka 4 500 anställda, varav ungefär hälften är kvinnor. Men med något enstaka undantag var det först som kvinnor fick höga positioner som statssekre- terare, rätts- och expeditionschefer eller budgetchefer i regerings- kansliet. Det första kvinnliga statsrådet var , professor i nationalekonomi. Hon blev konsultativt statsråd 1947 och var folk- hushållningsminister 1947–48.TPF2FPT Det dröjde länge innan fördel- ningen mellan kvinnor och män blev mer balanserad. I regering fanns endast två kvinnor av totalt 19 statsråd (inklusive statsministern) – dvs. mino- ritetsregering bestod av 19 personer varav sex kvinnor – . I regering var nio av 20 statsråd kvinnor – . I regering är nio av 22 statsråd kvinnor – (). 1TP PT Uppgifterna hämtade från 2TP PT Niskanen 2007. Det finns alltså en något större andel män än kvinnor i . Den största mansdominansen finns bland och riksdagsledamöter, men även har en riksdagsgrupp med fler män än kvinnor. å andra sidan har en kraftig kvinnodominans, medan socialdemo- kraterna och har hälften av vardera könet, och miljö- partiet har en svag men tydlig kvinnodominans. Figur 4.2 Kvinnor och män bland ledamöter efter valet . Källa: Hemsidor. Antal kvinnor/män: 165/184. Se även tabell B 4.1 i tabellbilagan. Det finns alltså grovt sett en skillnad mellan å ena sidan de borgerliga partierna (utom ) å ena sidan och , socialdemokraterna, och särskilt å den andra. Den skulle kunna sättas i samband med partiernas olika synsätt på strukturell obalans å ena sidan och individens eget ansvar å den andra. Enligt det ena synsättet bör en strukturell obalans (till exempel till följd av att individens val styrs av subtila begränsningar och värderingar, som förmedlas från omgivningen eller av en tidigare generation) påverkas med politiska åtgärder till främjande av det underrepresenterade könet. Enligt det andra är det kompe- och/eller individens fria vilja som leder till obalans mellan könens representation och den kan därför inte åtgärdas utan negativa följder för kompetensen eller för individens fria val. Hur ser det då ut i regeringen och i ? I regeringen finns som sagt nio kvinnliga och 13 manliga statsråd, vilket är detsamma som kvinnor och män. Figur 4.3 Kvinnor och män i . Det finns också 10 kvinnliga och två manliga pressassistenter. Totalt antal kvinnor/män: 66/73. Källa: Hemsidor. Bland statssekreterarna är männen dubbelt så många som kvinnorna. Med två tredjedelar män är det den mest mansdomi- nerade kategorin i . Medan kvinnorna dominerade bland de politiskt sakkunniga under den förra (socialdemokratiska) regeringen, så finns det (under den borgerliga regeringen) ungefär lika många män som kvinnor i den gruppen.