sou · GVB392 · 2008-01-01 00:00:00 — eller om gärningen eljest var av särskilt farlig art. Den som förstör, gör obruk- Den som, utan att ha rätt till det, förstör eller döljer urkund över vilken han vid tillfället ej eller gör den obrukbar, döms, om äger så förfoga, döms, om åtgär- åtgärden innebär fara i bevishän- den innebär fara i bevishänse- seende och brottet inte är att ende och brottet ej är att anse som bokföringsbrott, för underU tryckande av urkund tillU fängelse tionU till fängelse i högst två år i högst eller, om brottet är eller, om brottet är ringa, till ringa, till böter eller fängelse i Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och högst Om någon utan lov anbringar Den som olovligen anbringar alster av konst eller brukskonst alster av konst eller brukskonst eller på annat dylikt verk och eller på annat sådant verk och därigenom giver sken av att därigenom ger sken av att denne denne bestyrkt sig vara upphovs- är upphovsman till verket, döms man till verket, dömes för signaU för UsignaturförfalskningU till fäng- turförfalskningU till fängelse i else i högst eller, om högst eller, om brottet är brottet är ringa, till böter eller ringa, till böter eller fängelse i Är brottet grovt, dömes till Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och fängelse, lägst och Eftergör någon gällande fri- Den som eftergör gällande fri- märke, beläggningsstämpel eller märke, beläggningsstämpel eller annat offentligt eller för allmän- annat offentligt eller för allmän- heten avsett inländskt eller ut- vikt, vara, handling eller 1TP PT Senaste lydelse 1982:150. 2TP PT Senaste lydelse 1970:489. kontrollmärkning på mått, vikt, annat, eller som anbringar falskt vara, handling eller annat, eller sådant märke eller obehörigen an- bringar äkta märke eller som märke eller falskeligen äkta märke eller förfalskar någon eljest sådant eller det märkta, döms, om åt- märke eller det märkta, dömes, gärden innebär fara i bevishän- om åtgärden innebär fara i bevis- seende, för UmärkesförfalskningU till fängelse i högst eller, ningU till fängelse i högst två år om brottet är ringa, till böter eller, om brottet är ringa, till eller fängelse i högst sex måna- Är brottet grovt, dömes till Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och fängelse, lägst och Om någon falskeligen an- Den som obehörigen an- bringar märke eller annat före- bringar märke eller annat före- mål som kan tagas för gällande mål som kan tas för gällande gränsmärke, vattenmärke, fix- punkt eller annat märke för punkt eller annat märke för plan- eller höjdmätning eller ock plan- eller höjdmätning eller flyttar, borttager, skadar eller flyttar, tar bort, skadar eller för- förstör sådant märke, dömes, om stör sådant märke, döms, om åtgärden innebär fara i bevishän- åtgärden innebär fara i bevishän- seende, för förfalskningU seende, för förfalskningU märkeU till fängelse i märkeU till fängelse i eller, om brottet är ringa, eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse i högst till böter eller fängelse i högst Den som åberopar falsk ur- Den som åberopar falsk ur- kund, utbjuder eller håller till salu kund, bjuder ut eller håller till verk med falsk signatur, ut- salu verk med falsk signatur, prånglar falsk sedel eller falskt prånglar ut falsk sedel eller falskt mynt, begagnar falskt värde- mynt, begagnar falskt värde- falskt fast märke eller eljest gör falskt fast märke eller annars gör bruk av något, som förfalskats av något, som på sätt ovan sägs, dömes, om åtgärden innebär fara i bevishän- seende, för brukande av det för- falskade såsom hade han själv gjort förfalskningen. på sätt ovan sägs, döms, om åtgärden innebär fara i bevishän- seende, för brukande av det för- falskade som om han själv hade gjort förfalskningen. Den som i en rättslig eller eko- nomisk angelägenhet, i syfte att orättmätigt skaffa sig en förmån eller undgå en förpliktelse, san- ningslöst utger en elektronisk hand- ling för att härröra från angiven utställare, döms, om handlingen är av betydelse som bevis och åt- gärden innebär fara i bevishän- seende, för brukandeU av falsk elek- tronisk handlingU till böter eller fängelse . Den som, i annat fall än i 9 § Den som, i annat fall än i 9 § sägs, bland allmänheten sprider sägs, bland allmänheten sprider något, som lätt kan förväxlas med något, som lätt kan förväxlas med gällande penningsedel, mynt eller gällande penningsedel, mynt eller offentligt värdemärke, dömes för offentligt värdemärke, döms för Har någon, som ådragit sig Har den som ådragit sig an- ansvar enligt vad förut i detta svar enligt vad som förut i detta kapitel är sagt, innan avsevärd kapitel är sagt, innan avsevärd olägenhet uppkommit, frivilligt avvärjt den fara i bevishänseende avvärjt den fara i bevishänseende som gärningen innebar, må dömas som gärningen innebar, får dömas till lindrigare straff än för gär- till lindrigare straff än vad som ningen är stadgat. föreskrivs för gärningen. och är för gärningen ej stadgat faran ringa och är för gärningen svårare straff än fängelse i inte föreskrivet svårare straff än , skall ej dömas till fängelse , ska inte dömas till ansvar. För försök eller förberedelse För försök eller förberedelse tryckande av urkund, signa- av urkunds bevisfunktion, signa- förfalskning av fast märke eller förfalskning av fast märke eller brukande av vad som för- brukande av vad som förfalskats enligt 9 §, och för underlåtenhet döms till ansvar enligt bestäm- döms till ansvar enligt bestäm- gäller försök till olovlig befatt- gäller försök till olovlig befatt- ning med falska pengar som ning med falska pengar som består i försök till anskaffande består i försök till anskaffande eller mottagande av det för- eller mottagande av det för- Skulle brottet, om det Skulle brottet, om det fullbordats, ha varit att anse som fullbordats, ha varit att anse som ringa, skall dock inte dömas till ringa, ska dock inte dömas till ansvar enligt vad nu sagts. ansvar enligt vad nu sagts. Om någon i skriftlig utsaga, Den som på annat sätt än som jämlikt lag eller författning eller förtiger sanningen i en eller på heder och samvete eller försäkran som enligt lag eller förordning lämnas på heder och lämnar osann uppgift eller för- samvete, döms, om åtgärden inne- bär fara i bevishänseende, för åtgärden innebär fara i bevis- försäkranU till böter eller hänseende, för osannU eller, om brottet är grovt, till till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är fängelse i högst . grovt, till fängelse i högst . 3TP PT Senaste lydelse 2001:31. Den som i urkund lämnar osann uppgift om vem han är eller om annat än egna ange- lägenheter, döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, för osantU intygandeU till böter eller fängelse i högst sex måna- der. Är brottet med hänsyn till att det innefattar missbruk av tjänsteställning eller annars att anse som grovt, döms till fängelse i högst två år.Den som åberopar eller på annat sätt använder osann ur- kund som avses i första stycket, döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, för Ubrukande av osann urkundU enligt vad där sägs.11 a §Den som för skens skull upp- rättar faktura, kvitto eller annan handling i en rättslig eller ekono- misk angelägenhet, döms, om åt- gärden innebär fara i bevishän- seende, förU upprättande av sken- handlingU till böter eller fängelse eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst två år.Den som åberopar eller på annat sätt använder skenhandling25 Sker sådan gärning av grov oaktsamhet, dömes för vårdslösU försäkran tillU böter eller fängelse . Sker sådan gärning av grov oaktsamhet, döms för Uvårdslös försäkranU till böter eller fängelse . Lämnar någon i intyg eller annan urkund osann uppgift om vem han är eller om annat än egna angelägenheter eller upp- rättar någon för skens skull ur- kund rörande rättshandling, dömes, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, för osantU in- tygandeU till böter eller fängelse . Är brottet med hänsyn till att det inne- fattar missbruk av tjänsteställ- ning eller eljest att anse som grovt, skall dömas till fängelse i högst . Den som åberopar eller eljest begagnar osann urkund som av- ses i första stycket, dömes, om åtgärden innebär fara i bevis- hänseende, för brukandeU av osann urkundU enligt vad där sägs. som avses i första stycket, döms, om åtgärden innebär fara i bevis- hänseende, för brukandeU av sken- handlingU enligt vad där sägs. Den som obehörigen ändrar i en teknisk uppteckning eller annan automatisk registrering av fak- tiska förhållanden eller bearbet- ning av sådan registrering, som är avsedd att ligga till grund för myndighets kontroll eller för be- räkning av skatt, avgift eller er- sättning, så att registreringen eller bearbetningen återger faktiska förhållanden på ett oriktigt sätt, döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, för manipulationU av teknisk uppteckningU till böter eller fängelse i högst . Missbrukar någon pass, betyg eller dylik för viss man utställd urkund genom att giva sig eller annan ut för honom eller utläm- nar han urkunden att sålunda missbrukas, eller utgiver någon sanningslöst handling, som till- kommit medelst genomslag eller fotografering eller på annat dylikt sätt, för riktig kopia av viss ur- kund, dömes, om åtgärden inne- bär fara i bevishänseende, för missbrukU av urkundU till böter eller fängelse i högst sex måna- der eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . den som sanningslöst utger hand- ling för att vara riktig kopia av viss urkund, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, till det straff som sägs i första stycket. Förnekar någon sin under- Den som förnekar sin under- skrift på urkund, dömes, om åt- skrift, eller sin gärden innebär fara i bevishän- som är sådan att den kan lik- seende, för förnekandeU ställas med en underskrift på skriftU till böter eller fängelse i urkund döms, om åtgärden inne- högst eller, om bär fara i bevishänseende, för förU - brottet är grovt, till fängelse i nekande av underskriftU till böter eller fängelse i högst sex måna- der eller, om brottet är grovt, till fängelse i högst . Om någon, som ådragit sig Har den som ådragit sig ansvar enligt vad förut i detta ansvar enligt vad som förut i kapitel är sagt, innan avsevärd detta kapitel är sagt, innan avse- värd olägenhet uppkommit, fri- rättat felet eller på annat sätt villigt rättat felet eller på annat avvärjt fara för vidare olägenhet, sätt avvärjt fara för vidare olä- må dömas till lindrigare straff än genhet, får dömas till lindrigare för gärningen är stadgat. straff än vad som föreskrivs för ringa och är för gärningen ej Var faran ringa och är stadgat svårare straff än fängelse , skall ej dömas till , ska inte dömas till eller stämpling till mened som eller stämpling till mened som innebär att någon söker anstifta innebär att någon försöker an- sådan gärning, så ock för försök stifta sådan gärning och för för- till bevisförvanskning dömes till sök till bevisförvanskning döms till ansvar enligt bestämmelserna Skulle brottet, om det fullbordats, hava varit att anse som ringa, må dock ej dömas till ansvar som sagts. i 23 kap. Skulle brottet, om det fullbordats, ha varit att anse som ringa, ska dock inte dömas till ansvar enligt vad nu sagts. Denna lag träder i kraft den lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 19 kap. 11 a § jordabalkenTPF4FPT ska ha följ- ande lydelse. 11 a §TPF FPT Om en ansökan om inskriv- Om en ansökan om inskriv- ning ges in i form av ett elektro- ning ges in i form av ett elektro- niskt dokument, får en fånges- niskt dokument, får en fånges- handling eller annan handling som avses i 20 kap. 6 § 1, 21 kap. som avses i 20 kap. 6 § 1, 21 kap. 2 § första stycket 1 eller 23 kap. 2 § första stycket 1 eller 23 kap. 2 § första stycket 2 § första stycket handling som avses i 7 kap. 5 § handling som avses i 7 kap. 5 § eller 23 § andra stycket sambo- eller 23 § andra stycket sambo- lagen (2003:376) ges in elektro- lagen (2003:376) ges in elektro- regeringen eller den myndighet regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får annan handling som avses i första annan handling som avses i stycket ges in elektroniskt, skall första stycket ges in elektro- vara bestyrkt enligt föreskrifter med originalet vara bestyrkt en- som regeringen eller den myn- ligt föreskrifter som regeringen dighet som regeringen bestäm- eller den myndighet som reger- mer får meddela. ingen bestämmer får meddela. Den som oriktigt intygar att den elektroniska handlingen över- ensstämmer med originalet döms, om åtgärden innebär fara i bevis- hänseende, till böter eller fängelse 4TP PT Balken omtryckt 1971:1209 5TP PT Senaste lydelse 2006:142. Ändringen innebär att tredje stycket upphävs. eller, om brottet är att anse som grovt, till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft den lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3 a § årsredovisningslagen ska ha följande lydelse. 3 a §TPF FPT Handlingar som avses i 3 § 1 Handlingar som avses i 3 § 1 som meddelas av regeringen eller som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen den myndighet som regeringen Ett bevis om fastställelse en- Ett bevis om fastställelse en- undertecknas med en elektronisk undertecknas med en elektronisk om den elektroniska signaturen om den elektroniska signaturen meddelas av regeringen eller den meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen be- myndighet som regeringen be- Om en handling som avses i Om en handling som avses i första stycket ges in elektro- första stycket ges in elektro- niskt i form av en bestyrkt kopia, niskt i form av en bestyrkt kopia, skall den elektroniska hand- skall den elektroniska hand- regeringen eller den myndighet regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. som regeringen bestämmer. Den som lämnar osann upp- gift i ett bevis som avses i andra stycket eller oriktigt intygar att en 6TP PT Senaste lydelse 2006:487. Ändringen innebär att fjärde stycket upphävs. stämmer med originalet enligt tredje stycket döms, om åtgärden innebär fara i bevishänseende, till böter eller fängelse eller, om brottet är att anse som grovt, till fängelse i högst . Denna lag träder i kraft den lag om ändring i lagen (2004:115) om självbetjäningstjänster via Internet inom socialförsäkringens administration Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (2004:115) om självbetjänings- tjänster via Internet inom socialförsäkringens administration ska upphöra att gälla vid utgången av lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Härigenom föreskrivs att 30 kap. 2 § aktiebolagslagen (2005:551) ska upphöra att gälla vid utgången av 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningen har haft i uppdrag att göra en översyn av de brott i 14 och 15 kap. som berör urkunder och andra hand- lingar. Översynen ska syfta till att klarlägga vilka förändringar som kan vara nödvändiga med anledning av utvecklingen av informa- tionstekniken. I utredningens uppdrag har ingått att överväga om IT-utveck- lingen bör föranleda en förändrad utformning av regleringen i 14 och 15 kap. samt – om så krävs – lämna förslag till hur en ny reglering bör utformas. En uppgift har varit att, utifrån samma utgångspunkter, över- väga om det finns skäl att ändra andra närliggande straffrättsliga bestämmelser samt lämna förslag till eventuella följdändringar. Vidare har utredningen haft i uppdrag att göra en språklig översyn av de bestämmelser som omfattas av uppdraget i syfte att åstad- komma en allmän språklig modernisering. Slutligen har utredningen haft i uppdrag att göra en internationell utblick och studera hur några jämförbara länder har behandlat utvecklingen och använd- ningen av informationstekniken i för utredningen aktuella avseenden. Enligt direktiven bör utredningens förslag vara utformade med utgångspunkt i att de ska vara tillämpliga även i fråga om den ut- veckling av informationstekniken som kan förväntas äga rum inom överskådlig framtid. Förslagen bör även vara präglade av generella överväganden där känd och vedertagen begreppsbildning används så långt det är möjligt och ändamålsenligt. Förslagen ska vidare innebära en effektiv, men väl avgränsad kriminalisering. I den utsträckning det är möjligt bör förslagen också bygga vidare på det gällande regelverket. Direktiven finns i sin helhet i bilaga 1. Utredningens uppdrag och arbete Arbetet har i huvudsak bedrivits på sedvanligt sätt genom överlägg- ningar med experterna. Sedan arbetet påbörjades har hållits elva utredningssammanträden och två tvådagars internat- sammanträden. Utredaren och sekreteraren har därutöver haft ett antal arbetsmöten. Utredningen har hållit en hearing där före- trädare från de juridiska institutionerna vid landets universitet, näringslivet, berörda myndigheter och organisationer samt prak- tiskt verksamma jurister inbjudits att närvara. Vid hearingen disku- terades vilka problem som nuvarande lagstiftning kan ge upphov till och vilka förändringar som förespråkades för att komma till rätta med problemen. Vidare har utredningen arrangerat ett semi- narium i straffrätt där företrädare från de juridiska institutionerna vid landets universitet, åklagare och domare deltagit. Seminariet ägnades främst åt att diskutera tänkbara överväganden och förslag till förändringar ur ett straffrättsligt perspektiv. För arbetet med kartläggningen av jämförbara länder har ut- redningen inhämtat ett rättsutlåtande från tf. universitetslektor , vid . 2 Gällande rätt – en översikt Förfalskningsbrotten tillhör den grupp av straffbelagda gärningar som hänförs till brotten mot allmänheten. Det huvudsakliga syftet med kriminaliseringen beträffande dessa gärningar är inte i första hand påkallat av en önskan att skydda den enskildes intressen utan syftar primärt till att skydda tilltron till att vissa föremål, däribland skriftliga handlingar, är vad de utger sig för att vara. Vissa skriftliga handlingar och märken har sådan funktion i rättslivet eller den allmänna omsättningen, att det är angeläget att man kan fästa tilltro till dem. Eftersom förfalskning är straffbelagd oavsett om någon lider förfång genom gärningen har förfalskningsbrotten en full- bordanspunkt som är förlagd jämförelsevis . För att begränsa kriminaliseringen har det ställts upp ett farekrav. Åtgärden ska för att föranleda straffansvar innebära fara i bevishänseende. I detta kapitel ger vi en översikt av 14 och 15 kap. i den mån bestämmelserna berör urkunder och vissa andra hand- lingar. Kapitlet inleds med en kort historik. Vi avslutar med en beskrivning av några anknytande brott. Redan i medeltidsrätten fanns ett fåtal stadganden rörande för- falskning. missgärningsbalk fanns det straffbestämmelser för falskmyntare och för den som förfalskade annans namn och skrifter. strafflag återfanns förfalskningsbrotten i flera olika kapitel. De förfalskningsbrott som avsåg särskilda bevismedel behandlades i 12 kap. medan sådana gärningar som hade anknyt- ning till förmögenhetsbrotten såsom bedrägerier och annan oredlig- het fanns i 22 kap. sammanfördes förfalsk- ningsbrotten till 12 kap. i strafflagen. Gällande rätt – en översikt revision erhöll 12 och 13 kap. strafflagen i allt väsentligt den form som 14 och 15 kap. nu har. överfördes sådana gärningar som innebar att någon lämnade osann uppgift i skrift till ett annat kapitel (numera 15 kap.). strafflag inledde förfalskningskapitlet med fem paragrafer om materiell förfalskning avseende olika typer av handlingar. Med materiell förfalskning förstås sådant handlande som innebär att man åstadkommer ett bevismedel, som helt eller delvis är framställt av den person, från vilken bevismedlet ger sken av att härröra eller att man använder sig av ett oäkta bevismedel, dvs. av ett bevismedel som förfalskats av annan. I den inledande paragrafen återfanns straffbudet beträffande förfalskningsåtgärder rörande s.k. allmänna arkivhandlingar. Med sådana avsågs i första hand hand- lingar som produceras av myndighet för att till framtida säkerhet och nyttjande bevaras hos samma eller annan myndighet eller institution såsom originalurkund i eminentaste mening, såsom ett yttersta bevisningsmedel.TPF1FPT I de två följande paragraferna behand- lades s.k. expeditionshandlingar eller sådana handlingar som utgetts av offentliga rättssubjekt. Förfalskning av enskilda handlingar reglerades i 4 och 5 §§. I 4 § upptogs förfalskning mot sådana en- skilda handlingar som tjänade till bevis om rättighet eller befrielse från förbindelse medan 5 § innefattade handlingar av typen orlovs- sedel, betyg om frejd, fattigdom, sjukdom eller annat dylikt. De i lagen angivna handlingarna skyddades emellertid endast om det kunde utläsas eller på annat sätt utrönas av handlingen att de var framställda av någorlunda bestämbara personer. Vidare krävdes det att handlingen i dess ursprungliga skick var en s.k. avsiktsurkund, dvs. att den upprättats för att tjäna som bevis. I första hand straffbelades handlingar som innebar att man ändrade i de i lagen angivna handlingarna, tillskapade oäkta sådana handlingar eller begagnade en oäkta handling, s.k. positiv materiell förfalskning. Därtill erfordrades för straffbarhet för samtliga handlingar, utom de som rörde de allmänna arkivhandlingarna, att den förfalskade handlingen också brukades på något sätt. I viss mån kunde även beträffande allmänna arkivhandlingar straff utdömas för den som 1TP PT , Bidrag till läran om förfalskningsbrotten, 1941, s. 188. Gällande rätt – en översikt förstörde en sådan handling (jfr 14 kap. 4 § om under- tryckande av urkund). krävdes för att en person skulle kunna fällas till ansvar för förfalskningsbrott att han eller hon hade handlat sig eller annan till nytta eller att därmed skada göra. Denna förut- sättning var att betrakta som subjektiv, vilket innebar att gärnings- mannen skulle ha ett särskilt syfte med sitt handlande. Utöver det vanliga uppsåtet till förfalskningsåtgärden skulle han även ha hand- lat för att åstadkomma nytta eller skada. Här synes det för straff- barhet ha varit oväsentligt om nytta eller skada verkligen åstad- kommits. Med detta synsätt gick följaktligen en person fri från straff även om nytta eller skada inträtt, om han eller hon saknat något särskilt syfte att åstadkomma detta. I gällande rätt har detta rekvisit ersatts av begreppet fara i bevishänseende.TPF2FPT genomfördes en omfattande revidering av strafflagen, var- vid bl.a. förfalskningsbrotten slutgiltigt avskiljdes från främst förmögenhetsbrotten och blev en självständig brottstyp i svensk strafflagstiftning. Förändringarna i lagstiftningen byggde på straff- rättskommitténs betänkande med förslag till lagstiftning om brott mot staten och allmänheten, SOU 1944:69. Kommitténs förslag resulterade i propositionen 1948:80 (proposition till med förslag till lag om ändring i strafflagen m.m.). Gällande 14 och 15 kap. beträffande förfalskningsbrotten och osann ut- saga motsvarar – med endast smärre redigeringar – motsvarande be- stämmelser i strafflagens 12 och 13 kap. i dess lydelse enligt lagstiftning om brott mot staten och allmänheten. 2.3.1Urkundsförfalskning – 14 kap. 1 § Lagstiftaren behandlar i 14 kap. 1–3 §§ urkundsför- falskning i dess tre olika svårhetsgrader. I 1 § regleras urkunds- förfalskning, i 2 § förvanskning av urkund och i 3 § grov urkunds- förfalskning. 2TP PT SOU 1944:69 s. 238 f. Gällande rätt – en översikt Brottsbeskrivningen för urkundsförfalskning består av ett för- falskningsobjekt betecknat urkund och en förfalskningsåtgärd; skriva annan, verklig eller diktad, persons namn eller genom att falske- ligen förskaffa sig annans underskrift eller annorledes, framställer falsk urkund eller ock falskeligen ändrar eller utfyller äkta urkund. Vidare krävs att förfalskningsåtgärden innebär fara i bevishänseende. I subjektivt hänseende krävs det uppsåt. Vi beskriver i det följande dessa rekvisit. Därefter behandlar vi rubriceringsfrågan. Med urkund enligt 14 kap. 1 § avses handling som upprättats till bevis eller annars är av betydelse som bevis, samt sådant med hand- ling nära överensstämmande bevismärke.