sou · GVB3102 · 2008-01-01 00:00:00 — Den dödade pojken framstår som helt och hållet värnlös inför det stora gänget som är i fullt raseri, galna och ursinnigaTPF6FPT. Det är inte svårt att föreställa sig att artik- larna kan väcka starka känslor av rädsla och hämndlystnad bland unga människor. Innehållsligt står artiklarna nära dem i Info 14 och 4TP 13/9 2004: De skrek: Du ska dö. 14-årige jagades innan han knivhöggs. 5TP PT 16/11 2004: Här överfaller det ursinniga gänget , . 6TP PT Se föregående fotnot. SOU 2007:102 Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper Den svenske nationalsocialisten (nazistiska webbtidningar) . Statushöjande och organisationsuppbyggande effekter kan upp- stå genom att nyhetsmedierna helt enkelt uppmärksammar rasis- tiska rörelser. Existensen av rörelser och personer görs känd; de räknas som viktiga, kanske till och med som många och farliga. Nyhetsrapportering i förhållande till rasistiska grupper är därför aldrig (eller bör aldrig vara) okomplicerad. I nyhetsbevakningen av händelserna i finns inslag som kan fungera status- höjande och organisationsuppbyggande. Från de rasistiska organi- sationernas sida är det angeläget att beskriva de egna manifestatio- nerna som uttryck för sorg och en önskan att hedra minnet av den dödade 14-åringen och flera nyhetsmedier presenterar manifesta- tionerna just i dessa termer. Medierna kan också underlätta de rasistiska rörelsernas organi- sationsuppbyggnad genom att ge praktisk information om namn på hemsidor, tid och plats för demonstrationer och så vidare. har påpekat att nyhetsbevakningen direkt har gynnat rekryteringen till rasistiska grupperingar, genom att dessa har beskrivits som större och mer välorganiserade än de är eller genom att deras namn och adresser har gjorts kända genom medierna (Lööw 1998). Sådan information uppträder i bevakningen av Sollentunahändelserna och även om effekten av den kanske är försumbar när det gäller organisations- uppbyggnad – Internet finns numera – så kan den fungera legitime- rande och statushöjande. Det som kallar förväntans- och terrorspridnings- effekter av mediebevakningen; att den injagar fruktan hos många fler än dem som faktiskt drabbas, är förmodligen svåra att undvika även i den mest genomtänkta nyhetsbevakning. Men effekterna bör öka när medierna gör skrämmande framtidsspekulationer. I nyhetsbevakningen av händelserna i är förväntningar och profetior ett viktigt tema. Problematiska inslag i denna del av mediebevakningen är dels generaliserande beskrivningar och grundlösa överdrifter: fruktar polisen att våldet mellan högerextrema och invandrare ska trappas upp och skörda fler dödsofferTPF7FPT. Dels skapar försöken att analysera som ort en generaliserad bild av ett hotfullt, segregerat samhälle, till exempel: Hotfull stämning bland de unga i 7TP PT 13/9 2004: Invandrare attackerades – nu fruktas fler våldsdåd. Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper En sådan bild kan, om den är ensidig och överdriven, fungera stigmatiserande och våldsupptrappande. I de nyhetsinslag som pekar ut som problemort finns också hänvisningar till invandrartäta områden, invandrare och invandrargäng, som genom de kusliga konnotationer som orden redan har, bygger på den hotfulla bilden. Frånvaron i texterna av talesmän/kvinnor som kan kallas invandrare bidrar till den abstrakta bilden av dem som Andra. Sammanfattningsvis är det förmodligen det generaliserande seende som kommer till uttryck i nyhetsbevakningen, som har den viktigaste terrorspridningseffekten. Den ursprungliga händelsen utvidgas från att ha varit ett bråk mellan ungdomsgäng med dödlig utgång – där man under den första veckans nyhetsbevakning inte vet vad som hände – till förebådanden om upptrappat våld mellan högerextrema och invandrare i största allmänhet. Nyhetsbevakningen kan också på flera sätt ha bidragit till att dämpa eller förhindra rasistiska yttringar. Bjørgo talar om fyra slag av möjliga positiva konsekvenser: bestraffningseffekten, den avslöjande effekten, motreaktionseffekten och utbildningseffekten. Bestraffningseffekten innebär att mediernas beskrivningar kan göra förövare av rasistiskt våld medvetna om allvaret i sina hand- lingar på ett sätt som medför att de tar avstånd från dem. När det gäller händelserna i kan mediernas uppmärksamhet på en del ungdomars skinnskalleattribut och rasistiska uttalanden, ha lett till att några eller många blev mer medvetna om vad rasism är och offentligt markerade avstånd till högerextrema grupper. Den avslöjande effekten uppstår när medierna lyfter fram i ljuset det som de högerextrema och våldsinriktade organisationerna vill dölja. När de högerextrema rörelserna försöker göra den dödade 14-åringen i till sin martyr uppmärksammas detta omedel- bart i medierna och flera nyhetstexter avslöjar det rasistiska syftet med de manifestationer som grupperna kallar sorgmarscher. Vidare lyfter en artikel i fram den kriminella och våldsamma bak- grunden hos arrangörerna av manifestationerna. Motreaktionseffekten består i att mediebevakningen inspirerar till ansträngningar i samhället att motarbeta rasism och främlings- fientlighet. Framför allt morgontidningarnas inriktning i bevak- ningen kan ha inspirerat till eller påskyndat en sådan utveckling. Här ställs en rad frågor till nattvandrande föräldrar, skolledare, 8TP PT 15/9 2004: Hotfull stämning bland de unga i . Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper lärare och fritidsledare, där rasistiska yttringar bland ungdomar lyfts fram som ett viktigt, men kanske förbisett, problem. Bjørgo talar också om en möjlig utbildningseffekt av medie- bevakningen. Den innebär att information och debatt i medierna hjälper till att förebygga främlingsfientlighet. I bevakningen av händelserna i fanns tvärtom viktiga stråk i nyheterna som kan tänkas förstärka och legitimera främlingsfientliga före- ställningar. När det gäller de högerextrema organisationernas inrikt- ning och ideologi, kan dock Sollentunabevakningen ha bidragit med viss utbildning. I samband med studien av mediebevakningen av händelserna i gjorde jag också intervjuer med några av de journalister vid de stora rikstidningarna som hade skrivit om händelserna. Intervjuerna visar att det inte ens i huvudfåran av svenska nyhets- medier fanns någon minsta gemensam uppfattning kring hur fenomen med anknytning till rasism och rasistiska organisationer ska hanteras journalistiskt. Ännu mindre fanns det några gemensamma reflexioner kring att nyhetsbevakningen kan fungera rasismbefrämjande bara genom sina beskrivnings- och förklaringsmodeller. Den forskning som finns om svensk nyhetsjournalistik kring rasism/främlingsfientlighet pekar på olika slag av idémässiga pro- blem i bevakningen. Medieforskaren har visat hur en nyhetsrapportering som utgår från polisens problem- beskrivningar kommer att fokusera både rasistiska och antirasis- tiska yttringar som ordningsproblem, där det ideologiska innehållet tonas ner (Löwander 1997). Denna inriktning är också tydlig i några av de stora mediernas rapportering av manifestationerna lördagen efter mordet i . har vidare visat att mediernas sätt att uppmärk- samma rasismens offer tyder på en nyhetsvärdering, som är sådan att rasistiska hot mot kända personer resulterar i stor publicitet, medan grovt våld mot invandrare och homosexuella inte alltid ens uppmärksammas i notisform (Lööw 2003). Detta går delvis att för- klara med att nyhetsvärdering generellt gynnar dem som tillhör världens och samhällets eliter, men nyhetsberättandets strävan mot identifikation och sagoliknande historier spelar också en roll här. Offer i nyheterna ska kunna beskrivas som oskyldiga och hjälplösa och kunna väcka allmänmänsklig sympati (1998). I svensk nyhetsjournalistik om rasismen och dess offer har berättelse- mönstret inneburit att homosexuella har sorterats bort som möjliga Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper Mönstret har också villkorat framställningen av rasis- tiskt våld mot individer eller grupper som angrips för att de ses som invandrare (2004). Nyhetsrapporteringen efter 14-åringens död i kom att gestalta honom på ett sätt som skapade identifikation och sym- pati. Det finns skäl att fundera över varför det går att göra denne pojke, men inte den 15-åring som mördades av homofobiska och nazistiska motiv till medial offerhjälte. Jag tror att förklaringen måste sökas i oreflekterade och delvis omedvetna värderingsmönster i nyhetsjournalistiken såsom i samhället, där vit, svensk och hetero är norm och identifikationspunkt. Ett annat generellt problem i journalistik kring rasism, segrega- tion och integrationsfrågor, som sätter sin prägel på bevakningen av händelserna i är den rutinmässiga rangordningen av källor. Rangordningen innebär att de som företräder myndigheter har en helt annan definitionsmakt än så kallade vanliga människor. När stämningen i ska kartläggas är det så gott som enbart källor inom det lokala etablissemanget som kommer till tals: skolledare, fritidsledare och så vidare, medan de som kanske skulle kunna tala om egen utsatthet för rasistiska trakasserier är frånva- rande. Invandrarna i beskrivs i tredje person och reproduceras som schabloner. Nyhetsjournalistikens tilltro till myndighetskällor är en viktig förklaring till att frågor kring rasism och främlingsfientlighet behandlas ogenomtänkt i medierna. Frågorna har haft låg prioritet inom de myndigheter som rutinmässigt avsöks på nyhetsvärd information. Frågorna har inte heller avhandlats i det offentliga samtalet på ett sådant sätt att det finns någon minsta gemensam kunskap kring hur de ska definieras och angripas. Detta politiska vakuum kring starkt laddade samhällsfenomen innebär att medier- nas uppmärksamhet, definitioner och beskrivningar kan spela en mer avgörande roll än i frågor, där etablerade samhälleliga auktori- teter har definitionsmakten. Någon sammanhållen forskningsbaserad kunskap kring hur svenska nyhetsmedier behandlar frågor med anknytning till mänskliga rättigheter i finns inte. Min genomgång av relevant forskning har två utgångspunkter. Dels utgår jag från att medierna själva Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper genom sin gestaltning (eller brist på synliggörande) av grupper som riskerar att diskrimineras i samhället, har betydelse för hur mänskliga rättigheter uppfattas i medierna såsom i samhället. Därför är forskning som berör mediernas representationer av utsatta grupper viktig i sammanhanget. Jag tar också upp några undersökningar som behandlar områden där medierna gestaltar frågor som direkt berör mänskliga rättigheter; flyktingfrågor, diskrimineringsfrågor, hedersrelaterat våld, rasism och homofobi. Olika översiktliga undersökningar tyder på att frågor som uttryckligen berör mänskliga rättigheter inte intar någon fram- trädande plats i nyhetsmedierna. Ämnena utgör mindre än 1 pro- cent i lokala mediers bevakning och har enligt en undersökning litet utrymme i TV-utbudet (, 2005; , 2006). påpekar också att MR-frågor är det enda ämnes- område där fler kvinnor än män uttalar sig i televisionen. Detta kan tyda på att ämnena inte har någon högre status. I varje fall verkar MR-relaterade frågor inte ingå i en rutiniserad och regelbunden mediebevakning, på det sätt som till exempel sport, brott och poli- tik tematiseras och presenteras i återkommande igenkännliga nyhetsformat. Att mänskliga rättighetsfrågor i aktualiseras så pass litet i nyhetsmedierna kan ha samband med den bristande representa- tionen av underordnade grupper i medierna. Vi vet att grupper som riskerar att diskrimineras och kränkas i samhället också är underrepresenterade i nyhetsmedierna. Vidare vet vi att underordnade grupper också utsätts för olika former av diskursiv diskriminering i medierna. –Kvinnor syns och uttalar sig fortfarande mindre än män, sär- skilt inom viktiga samhällsområden. –Personer med funktionshinder framställs huvudsakligen som just funktionshindrade och i negativa sammanhang. De riskerar att stereotypiseras som offer, hjältar eller skurkar, med funk- tionshindret i centrum för uppmärksamheten. –Personer med homo-, bi- eller transsexuell orientering har både osynliggjorts och stigmatiserats som avvikande i medierna . har det skett en viss normali- sering i representationen av homosexuella personer, men vi vet inte hur genomgripande den är. Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper –Flyktingar har rutinmässigt utsatts för alla former av diskursiv diskriminering i en nyhetsrapportering som ensidigt hämtar information från gränsvaktande myndigheter. Vidare har mediernas engagemang i enskilda flyktingöden varit villkorat av en mediedramaturgi, där den utsatta människan positioneras som det svaga, oskyldiga offret. syns tecken på att dessa mönster bryts upp till förmån för en rap- portering som i högre grad sätter flyktingars mänskliga rättig- heter i fokus. –Personer och grupper som i medierna identifieras som invand- rare har i nyhetslogikens namn knutits till en rad problem och brister, som definieras av nyhetsmedierna i samarbete med olika myndighetskällor. Medierna har också genom upprepande ensidiga gestaltningar skapat speciella invandrarstereotyper samt stigmatiserat bostadsområden med många invånare av icke-svenskt ursprung. –Etniska minoriteter och frågor som berör deras rättigheter är i stort sett osynliga i de rikstäckande nyhetsmedierna. –Muslimer i riskerar att stigmatiseras framför allt genom en utrikesrapportering som ensidigt kopplar islam till våld, terrorism och förtryck, men också genom en inrikesrapporte- ring som delvis använder samma schabloner. Den här uppräkningen skulle sannolikt fortsätta på samma vis om mer var känt om representationen av andra utsatta grupper som barn eller hemlösa. Själva upprepningen har en poäng: Alla de grupper som riskerar att diskrimineras i samhället utsätts också för en diskursiv diskri- minering i nyhetsmedierna. Osynliggörande och exkludering av röster och perspektiv är en gemensam nämnare. Också att personer från underordnade grupper riskerar att stereotypiseras, när de väl synliggörs. Stereotypiseringarna tar sig olika uttryck, och jag har delat upp dem efter vilken norm som jag tror att stereotypen avviker från. Är det idén om den fysiskt vältränade och mentalt kontrollerade A- mannen som är norm eller handlar det om en mer abstrakt nationell eller eurocentrisk norm? Att försöka precisera den norm från vilken de stereotypiserade avviker är en fruktbar idé, tror jag. Men observera att det bara är en Forskningsöversikt, svenska medier och utsatta grupper är inte namngiven i medierna, den är knappast fram- diskuterad bland mediearbetare, den är inte synlig i det som uttryckligen sägs. Den är en abstraktion, som vid sidan om medie- logik som förklaringsmodell, kan användas för att förstå och för- klara mönster i medieutbudet. 4Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper i tre tidningar , en fallstudie I det följande presenteras en kartläggning av hur frågor med anknytning till mänskliga rättigheter samt av hur grupper som riskerar att diskrimineras i samhället kommer till synes i stora dagstidningar . Inrikesmaterialet i mars månads pappers- editioner av , och utgör analysmaterial. Kartläggningen är gjord av författaren och frilansjournalisten . Undersökningen är upplagd på samma sätt som en studie av innehållet i , och . Den undersökningen gällde enbart tidningarnas repre- sentation av som ett mångetniskt samhälle (, 2006a). Den undersökning som presenteras här har ambitionen att också urskilja hur frågor som rör andra utsatta grupper; kvinnor, barn, hemlösa, funktionshindrade och HBT-personer framträder i nyheterna. Tyvärr lyckas undersökningen inte i sina ambitioner, på grund av att etniska och religiösa minoriteter, barn, hemlösa, funk- tionshindrade och HBT-personer knappast syns i nyheterna . Kvinnors synlighet är noterad liksom artiklar med jäm- ställdhet som tema och redovisningen handlar övervägande om hur kvinnor samt flyktingar/invandrare kommer till synes i medierna. Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper De tre undersökta tidningarna har olika karaktär. och är prenumeranttidningar och storstads- tidningar med ambitionen att informera om relevanta samhälls- frågor. De skiljer sig åt bland annat genom att GP har 10–15 sidor lokalt material från med omnejd. DN:s lokalbevakning av omfattar i allmänhet bara ett par sidor i den upplaga av tidningen som undersöks här – den som läsare utanför tar del av. En annan påtaglig skillnad är DN:s större resurser när det inrikes- och utrikesbevakning samt kultur. är kvällstidning och säljs i lösnummer. Den är rikstäckande och landets största dagstidning. Den har ett stort inslag artiklar om nöjen och kändisar, men också ett relativt stort opinionsmaterial i form av krönikor och debattartiklar och ambitiösa kultursidor med vänsterperspektiv. har också en omfattande sportbevakning i bilagan . Både GP och DN har sin läsekrets i regioner där en relativt stor andel av befolkningen har invandrat från andra länder; i är födda utomlands; i är födda utomlands. Dagens Nyheters upplaga 2006 var 345 000 exemplar. Den ges ut i fyra upplagor och läses av av stockholmarna , enligt tidningens egna läsarundersökningar, och av av befolkning (, 2007). med en upplaga 2006 på 245 700 exemplar når av befolkningen i sitt utgivningsområde och enligt tid- ningens hemsida, läses den av 600 000 människor (, 2007). är största tidning och har 1,4 miljoner läsare , enligt uppgifter på den egna hemsidan. 2006 låg upplagan på 426 000 (, 2007). Allt redaktionellt inrikesmaterial samt ledarsidor och opinions- artiklar från inbjudna skribenter har gåtts igenom med sikte på hur etniska och religiösa minoriteter, funktionshindrade, HBT- personer, romer, samer, muslimer, hemlösa och barn framträder i de tre tidningarna. Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper Det fanns inte någon enskild nyhetshändelse som dominerade utbudet. Däremot fick några händelser och personer ett återkommande genomslag i de tre undersökta tidningarna: –Den terroranklagade palestiniern i hotas av utvisning. Han har inte fått veta vad han anklagas för och det ordnas demonstrationer och möten utifrån kränk- ningen av hans mänskliga rättigheter. –Den i fängslade svenska journalisten är föremål för flera artiklar. Sex kulturchefer skriver ett gemen- samt upprop, själv får ett pris och det ordnas demonstra- tioner. –Det rapporteras om de muslimska kvinnor som avvisades från en badanläggning i för att de bar fel kläder. Tings- rättens dom faller och enligt domen var det inte fråga om etnisk diskriminering, vilket kvinnorna själva och DO anser. –Den internationella får genomslag i tidningarna med ett ökat antal artiklar om jämställdhet mellan könen. –En person med utländsk bakgrund blir omskriven i varje tid- ning i stort sett , fotbollsspelaren . Synlighet i olika genrer Att på något sätt synas i medierna som intervjuad, porträtterad eller omtalad är den mest grundläggande formen av tillträde till det offentliga rummet. Osynliggörande av personer ur underordnade grupper kan vara en form av diskriminering. Den första frågan till utbudet i de tre tidningarna handlar enbart om vilka som syns i tid- ningen som personer, om de är män eller kvinnor, om de har svensk eller utländsk bakgrund och om de tillhör någon utsatt grupp som är relevant i undersökningen. En tidning består av flera avdelningar och genrer med olika slags innehåll och tilltal till läsaren. Genrerna går att se som olika slag av arenor för deltagande och makt, där villkoren för tillträde varierar (2005). Genrerna har också olika status; de tillmäts olika grad av anseende och trovärdighet. Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper morgontidningens nyhetsrapportering i den hårda, seriösa sam- hällssfären som inrymmer bland annat politik, kriminalitet, mänsk- liga rättigheter och ekonomi har högre status än låt oss säga nöjes- sidorna i samma tidning och definitivt högre trovärdighet än tabloidkollegans nyheter. Vidare har debattsidor, där inbjudna debattörer och krönikörer medverkar högre status och ett annat tilltal än läsarnas insändarsidor. Eftersom olika delar eller genrer i tidningen arbetar under olika villkor, så delar jag ibland upp presentationen av undersökningens resultat i följande kategorier: Ettan (sidan 1, där puffar till dagens viktigaste nyheter brukar finnas), ledar- och debattsidor, inrikes- nyheter, lokala nyheter, ekonomi, kultur och nöjen, sport och familjesidor. Ett mycket stort antal människor passerar revy på tidnings- sidorna i text och/eller på bild under en månad. Samtliga synliga människor i spalterna har räknats , en veckodag då tidningarnas omfång varken är extremt stort eller litet. Dessutom har det absoluta talet synliga personer ur samtliga relevanta grupper räknats genre för genre under hela månaden. Det kan konstateras att män fortfarande dominerar på tidnings- sidorna, såväl i text som i bild. Drygt två tredjedelar av dem som framträder är män. Vissa undantag finns, så till exempel är 40 pro- cent av dem som syns på lokala sidor och bland insän- darskribenterna i kvinnor. En relativt hög representation av kvinnor finns på debatt-, familje-, nöjes- och TV-sidorna i , samt på första sidan i , där kvinnorna är i majoritet. Det är betydligt svårare att få syn på personer från etniska och religiösa minoriteter, funktionshindrade, HBT-personer samt hemlösa och barn. De enda underordnade grupp som förekommer i så stort antal att det är meningsfullt att räkna ut deras andel av de synliga är personer med utländsk bakgrund. De utgör några pro- cent av dem som syns i tidningarna. På Dagens Nyheters sidor syntes cirka 5 700 personer (cirka 190 x )TPF1FPT . 111 av dem hade utländsk bakgrund, det vill säga . 1TP PT Mars har , men eftersom det av olika orsaker fattas ett nummer av varje undersökt tidning använder jag som bas för uträkningarna. Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper Figur 1 Synlighet i olika genrer för kvinnor och personer med utländsk bakgrund i . grund per dag i 0,6 (17:30)* 1,4 (43:30) 0,5 (15:30) 0,7 (22:30) *Totalt syntes 17 personer med utländsk bakgrund på Ettan i . Delat ger det genomsnittet 0,6 per dag. På sidor syntes cirka 4 000 personer (135 x 30). 158 av dem hade utländsk bakgrund, det vill säga . Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper Figur 2 Synlighet i olika genrer för kvinnor och personer med utländsk bakgrund i grund per dag i 0,6 (20:30) 1,1 (35:30) 1,4 (42:30) 0,6 (20:30) 0,6 (18:30) 0,3 (10:30) I syntes cirka 4 300 personer (140 x 30) . 91 av dem hade utländsk bakgrund, det vill säga . Tabellerna nedan visar synlighet i olika genrer i de olika tidningarna för kvinnor och personer med utländsk bakgrund. Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper Figur 3 Synlighet i olika genrer för kvinnor och personer med utländsk bakgrund i 0,7 (22:30) 1,5 (45:30) Av tabellerna framgår att det på DN:s första sida syns sammanlagt 17 personer med icke-etnisk-svensk bakgrund , på första sidan i 20 personer med icke-etnisk-svensk bak- grund och på första sida sju personer. är det fotbollsspelaren som syns. När det gäller synlighet för personer med icke-etnisk-svensk bakgrund så visar den här undersökningen en något lägre andel än vad tidigare jämförbara studier gör (, 2004; , 2006a). En möjlig förklaring är att de tre undersökta tidningarna, som används som bas för beräkningarna av synlighet, , råkade ha ovanligt många synliga personer. Där- med skulle beräkningen av totalt antal synliga under en månad vara missvisande och därmed procentberäkningen av synliga med icke- etnisk-svensk bakgrund. Det går inte att alldeles säkert dra slutsatsen att synligheten för personer med icke-etnisk-svensk bakgrund i stora nyhetstidningar har minskat , men man kan konstatera att den ligger på en fortsatt låg nivå. Möjligen har , som i ett undersök- ningsmaterial framstod som medvetet strategisk i Mänskliga rättigheter och synlighet för utsatta grupper