sou · GVB358 · 2008-01-01 00:00:00 — Ett viktigt led i arbetet med att utveckla en effektiv hamnstruktur är att säkerställa att farledsanslutningarna till de kommande prioriterade hamnarna är funktionella, säkra och väl anpassade till de krav som bör ställas på dem. Regeringen skall, i enlighet med proposition 2005/06:160 Mo- derna transporter, slutligt avgöra vilka hamnar som får en priori- terad ställning. Prioriteringen av hamnarna skall inte betraktas som ett slutgiltigt ställningstagande eftersom förutsättningarna för ut- pekandet kan förändras. Av denna anledning bör en återkommande översyn genomföras av vilka hamnar som skall vara prioriterade. De hamnar som inte blir prioriterade kan även ut- göra en viktig del av transportsystemet. Därmed kommer också deras behov av anslutande infrastruktur att prövas på sedvanligt sätt i den nationella och regionala infrastrukturplaneringen. Förhandlaren skall identifiera hamnar av strategisk betydelse och föreslå regeringen vilka hamnar som skall ges prioritet i förhållande till andra hamnar när det gäller statligt finansierad infrastruktur. I förhandlarens arbete med att bedöma vilka hamnar som skall vara prioriterade skall hela beaktas. Regeringen kommer efter förhandlarens arbete att slutligt avgöra vilka hamnar som får en prioriterad ställning. De utpekade hamnarna får en prioriterad ställning som noder i det svenska transportsystemet. Förhandlaren skall utifrån ett kund- perspektiv utveckla de kriterier som skall ligga till grund för priori- teringen samt lämna förslag till hur kriterierna kan utvecklas i linje med de transportpolitiska målen. Dessa kriteriers påverkan på övriga samhällssektorer bör också beaktas. Förhandlaren skall ock- så föreslå vilka åtaganden som bör gälla för hamnar som prioriteras. En prioriterad hamn skall förbinda sig att för uppfylla vissa uppställda krav. Förhandlaren skall ge förslag till åtgärder som sammantaget bör kunna bidra till ett mer rationellt utnyttjande av de utpekade hamnarnas samlade infrastruktur och resurser och på så sätt skapa förutsättningar för att uppnå än mer kostnadseffektiva godstran- sporter. I detta arbete ingår att ta initiativ till att undersöka möj- ligheterna både till en bättre samsyn och mer ändamålsenlig roll- fördelning mellan de olika hamnaktörerna och, om möjligt, till att skapa förutsättningar för ett ökat samarbete i olika former mellan aktörerna. Förhandlaren skall även samråda med representanter från näringslivet och berörda myndigheter samt lokala och regionala företrädare för att ta del av deras synpunkter när det bland annat gäller den framtida utvecklingen och behovet av godstransporter. I detta arbete skall förhandlaren särskilt samråda med i verkets arbete med att utveckla strategiska kombiterminaler. I uppdraget ingår också att belysa hur en koncentration av stat- liga resurser till infrastrukturen i anslutning till de strategiska hamnarna leder till en effektivare allokering av samhällets resurser samt att redogöra för om och i så fall hur infrastrukturinvesteringar bättre skall kunna samordnas mellan trafikverken och övriga aktörer. De kriterier som bör gälla för att en hamn skall få en prioriterad ställning i transportsystemet bör utvecklas. annat avse godsomsättning, infrastruktur, miljö, säkerhet och skydd, utveckling och samarbete. Dessa kriterier bör helt eller del- vis vara uppfyllda för att prioritet skall bli aktuell. I godsomsättningskriteriet bör inte bara själva godsmängden ingå utan också godsets värde, antal lastenheter som hanteras, i vilken omfattning färjetrafik bedrivs i hamnen samt möjligheterna i hamnen att både erbjuda intermodala lösningar och omhänderta och vidarebefordra transitgods. Infrastrukturkriteriet syftar främst på hög standard på befintlig infrastruktur till och från en hamn och då både från land- och sjö- sidan samt tillgång till teknisk utrustning och hjälpmedel av hög kvalitet. Miljökriteriet kan till exempel vara att hamnavgifterna måste ha en miljödifferentierad prägel, att det i hamnen bedrivs ett aktivt in- ternt miljöarbete samt att farleden in till hamnen även i ett lång- siktigt perspektiv lämpar sig väl för fortsatt fartygstrafik. Säkerhets- och skyddskriteriet syftar främst på att hamnen aktivt bedriver ett arbete som innefattar arbetsmiljö, trafiksäkerhet och att olika skyddsfrågor beaktas. Utvecklingskriteriet bör innefatta krav på redovisning av en ana- lys av utvecklingspotentialen och vilken kundtillströmning som är att vänta i hamnen men även hur hamnverksamheten i övrigt, både , kan utvecklas när det gäller exempelvis mark- planering. Samarbetskriteriet bör innefatta olika samarbetsformer mellan olika hamnar samt, om förutsättningar kan föreligga, över regions- och nationsgränserna. För att få en helhetssyn på den samlade infrastrukturen till och från en hamn skall förhandlaren se över principerna för kostnads- fördelningen när det gäller de allmänna farlederna samt presentera förslag på hur det framtida finansiella ansvaret för de allmänna far- lederna bör vara utformat. I dessa överväganden skall alltså ingå både de farleder som går till och från de av förhandlaren föreslagna prioriterade hamnarna samt övriga allmänna farleder. Förhandlaren skall även bedöma de regionala effekterna av ett eventuellt för- ändrat finansiellt ansvar för de allmänna farlederna. Förhandlaren skall slutligen lämna en konsekvensbedömning av föreslagna åtgärder. Särskilt skall miljöeffekterna av förhandlarens förslag belysas men även konsekvenserna för den regionala konkur- renskraften samt för näringslivet. I de fall föreslagna åtgärder inne- bär ekonomiska åtaganden för staten skall finansieringsförslag lämnas. Utredaren skall redovisa sitt arbete . – en exposé över Hamnsverige utvecklingsområden i det regionala utvecklingsarbetetUT... i det regionala utvecklingsarbetetUT ................. utgångspunkter för hamnverksamhetUT ................... län – exporthamnarUT.......................................... län nya transportstråk i Kvarken- län etablering av Mittnorden- Seaport – Bottenvikshamnar i sam- Hamn, HolmsundUT ....................................................... mellan hamnar i VästerbottenUT ........................... Bilaga 2 SOU 2007:58 mellan hamnarna i SundsvallsområdetUT.............. om hamnarna längs NorrlandskustenUT ....................... (, , , , län, och län)UT ........ utvecklingsområden i det regionala utvecklings- i det ..................regionala utvecklingsarbetetUT utgångspunkter ....................för hamnverksamhetUT .........– persontransporter dominerarUT på – en livsnerv för hela ön hamnar – här behövs infrastruktur- förbättringar ...............................................................på landUT i östra ....................................................................UT mellan .............hamnarna i östra mellan hamnarna på SmålandskustenUT ................ om hamnarna i östra ....................................... (och län)UT.................................. utvecklingsområden i det regionala utvecklings- i det regionala utvecklingsarbetetUT ................. utgångspunkter för hamnverksamhetUT ................... län – flaskhalsar främst vad gäller järnvägs- – ett transitlän för transporterUT ................................... mellan hamnarna i BlekingeUT................................ (CMP)UT......................................... mellan hamnarna i SkåneUT..................................... om hamnarna i SydsverigeUT.................................................... (och )U....234T utvecklingsområden i det regionala utvecklings- i det regionala utvecklingsarbetetUT.................. utgångspunkter för hamnverksamhetUT.................... län – stora transportflöden inom länetUT................ och – industri- och mellan hamnarna i HallandUT................................. mellan hamnarna i – om hamnarna i VästsverigeUT................................................... Denna bilaga innehåller en kartläggning av hamnarna i . Kartläggningen är helt och hållet grundad på det material som hamnarna själva tillhandahållit utredningen. Hamnarna har också alla haft möjlighet att granska fakta i kartläggningen. Det finns allt- så ingen värdering eller analys av materialet i denna kartläggning. De hamnar som finns upptagna i kartläggningen är huvud- sakligen allmänna hamnar med två undantag i och . Dessa båda är de två största industrihamnarna i med en godsomsättning bland de tio största i . Andra industrihamnar, t.ex. i , finns med under statistiken för . Andra viktiga industrihamnar, t.ex. hamnen i utanför , finns översiktligt be- skrivna utifrån geografisk tillhörighet. För att undersöka hamnverksamhetens prioritering i det regionala utvecklingsarbetet beskrivs även huvudpunkterna i de regionala utvecklingsprogrammen tillsammans med de delar som rör infrastruktur och hamnverksamhet. I de län där denna typ av program saknas har det regionala tillväxtprogrammet eller andra liknande dokument använts. Länstransportplaner och andra rele- vanta dokument har använts som underlag för att beskriva respektive läns prioriteringar av transporter. Viktigt att betona är att länstransportplanerna endast anger länens prioriteringar av de vägar som inte staten tillhandahåller; större vägar och järn- vägsanslutningar ingår således inteTPF1FPT. Inte heller har länen möjlighet att prioritera investeringar i hamnanläggningar. Länen har sålunda ett relativt litet handlingsutrymme i dessa planer. I de fall när hamnverksamheten i länen inte särskilt nämns i olika dokument behöver inte detta betyda att länet inte anser att hamnen är viktig. Förmodligen är förhållandet i stället så att åtgärder för att stimulera hamnverksamheten inte anses behövas. Kartläggningen har följande struktur: Presentationen av respektive hamn inleds med en beskrivning av trafiken till och från hamnen. Efter det beskrivs infrastrukturen på land och till sjöss i och utanför hamnen. Kartläggningen avslutas med en beskrivning av hamnens organisationsstruktur. För att und- vika att läsaren ska fastna i siffer- och statistikuppgifter finns siff- ror på omsättning över kaj etc. presenterade i tabellform i slutet av varje läns-/regionbeskrivning. Siffrorna är endast de som finns offi- ciellt publicerade och därmed även officiellt inrapporterade på 1TP PT Det finns begränsade möjligheter för regionerna att i länsplanerna prioritera järnvägsinfrastruktur men det görs sällan. samma sätt av alla hamnar. Hamnarnas egna siffror som avviker från den officiella statistiken har inte godtagits i kartläggningen. Kartläggningens syfte är att beskriva dagsläget, inte att beskriva hamnens egen bedömning av framtida marknadsutveckling av hamnen. Därför har denna typ av uppgifter helt utelämnats. Kartläggningen fokuseras alltså på godsomsättning, omkring- liggande infrastruktur samt samverkan med andra hamnar. Ham- narnas miljöarbete, säkerhets- och skyddsarbete samt utvecklings- möjligheter diskuteras i betänkandes kapitel 3, 4 och 6. Viktiga utvecklingsområden i det regionala utvecklings- arbetet Rika råvarutillgångar har alltid varit, och är fortfarande, en viktig tillgång för . Skog, och vatten från länet ger betydande bidrag till exportinkomster. Basindustrin är motorn i länets ekonomi och utgör en viktig potential för vidare- förädling. Länets regionala utvecklingsprogram 2013 anger följande tillväxtområden som en plattform för fortsatt näringslivsutveck- ling: Vidare nämns ökad tillgänglighet som en förutsättning för att ut- veckla ett attraktivt län. Denna tillgänglighet gäller god infra- struktur och bra transportmedel för både gods och människor. I finns stora kontraster är en av mest expansiva kommuner, har en stark industritradition och i finns många småföretag. De små och medelstora företagen dominerar i länet men det finns också stora tillverknings- enheter, t.ex. Lastvagnars hyttfabrik och . I det regionala utvecklingsprogrammet –2013 fastslås en vision att länets företag 2013 ska ha högst produktivitets- och sysselsättningstillväxt av samtliga län i norra . Följande till- växtområden anges inom ramen för utveckling av näringsliv och företagande: främja ett miljödrivetTPF2FPT företagande stärkt entreprenörskap, ökat nyföretagande och ett bättre före- tagsklimat fler investeringar och goda villkor för kapitalförsörjning genom marknadskompletterande finansieringslösningar kraftsamling kring forskning och andra utvecklingsinsatser inom strategiska kompetensområden offentlig sektor som drivkraft för hållbar tillväxt, beställare av varor och tjänster samt avknoppning och affärsidéer för att skapa företag och jobb i privatägda företag och den sociala ekonomin. När det gäller infrastruktur nämns tillgänglighet som en viktig ut- vecklingsfaktor för länet. Genom ökad tillgänglighet, förbättrad infrastruktur och utvecklade person- och godstransporter är för- hoppningen, som det utrycks i visionen, att en tydlig region- förstoring har skett 2010 mellan länets kommuner och gentemot angränsande län . Precis som är fallet längs övriga är befolknings- koncentrationen stor kring kusten. Den övergripande visionen i det regionala utvecklingsprogrammet Vision 2010 är: ger möjligheter och mångfald. Programmets innehåll preciseras sedan via handlingslinjer. Det konstateras i programmet att länets traditionella bas- näringar, skog och energi, är viktiga för länet men att det skett en gradvis strukturomvandling mot en större tjänste- sektor. Särskilt viktig är den indirekta sysselsättning som skapas från basnäringarna, exempelvis teknikkonsultverksamhet, service och underhåll samt transportverksamhet. 2TP kan arbeta med en annan verksamhet än renodlade miljöteknikföretag men man bedriver ett aktivt miljöarbete eller arbetar med miljöanpassade processer och produkter (Länets definition). I det regionala utvecklingsarbetet är ambitionen att främja till- växten genom utveckling av kluster. Följande kluster finns nämnda i det regionala utvecklingsprogrammet: cellulosa- och energirelaterad industri kris- och konflikthantering samt räddning Man pekar också på förutsättningarna att etablera ett logistik- kluster i genom att visa på länets centrala läge mitt i i nord-sydlig riktning och mitt emellan och i öst-västlig riktning. I arbetar en partnerskapsorganisation, , med det regionala tillväxtprogrammet. Ett genomgående tema i det regionala tillväxtprogrammet 2004 2007 är att länet ska bli bättre på allt, och i programmet finns visioner med till- hörande indikatorer på hur visionernas uppfyllelse ska följas upp. Visionerna handlar om ekonomisk tillväxt och sysselsättnings- tillväxt, nyföretagande, positivt näringslivsklimat och en ökad andel akademiskt utbildade av arbetskraften. I programmet anges tre programområden med tillhörande in- satsområden: kompetens och arbetskraft för tillväxt företagsutveckling och entreprenörskap. Inom det programområde som handlar om regionförstoring finns ett insatsområde om kommunikationer och infrastruktur. Be- skrivningen av detta insatsområde ger vid handen att är ett skogslän med stor andel tunga transporter som genererar stora transportbehov inom länet. Skogsnäringen och den därtill knutna förädlingsindustrin har tillsammans med stål- och verkstads- industrin dominerat länet och utgör en viktig bas för näringslivet. Åtgärder inom insatsområdet inriktas främst på att skapa förutsättningar för effektivare transporter för näringslivet, för regionutvidgning av arbets- och utbildningsmarknader samt främjande av effektiv datakommunikation och nyttjande av IT- tjänster i regionen. Att binda ihop Gävleregionen med bedöms vara en av de mest strategiska åtgärderna. I tillväxtprogrammet an- ges Hamn som en av de viktigaste i landet och man planerar för investeringar i hamnen. Infrastrukturfrågor i det regionala utvecklingsarbetet Länsplanen för den regionala transportinfrastrukturen 2004 2014 har som utgångspunkt att transportinfrastrukturen visserligen har en mindre roll för tillväxten än tidigare och att detta i sin tur förut- sätter att utbudet har en tillräckligt hög nivå. be- dömer att denna tillräckliga nivå saknas i . När det gäller godstransporter ser man följande behov av infra- struktursatsningar: Väg: E4 och E10 ska bli mötesfria. : , Stambanan genom övre , Pitebanan och Haparandabanan behöver utökad kapacitet, last- profil och fler funktionella mötesstationer och hållplatser, högre tågvikter, högre axellaster samt tekniksystem för spårvidds- växling i /. Norrbotniabanan Barents link bör färdigställas. Sjöfart: EU-finansiering föreslås för att bidra till kostnader för isbrytning. Inga särskilda projekt finns för att specifikt främja hamnverk- samhet. Den regionala transportplanen 2015 för handlar i huvudsak om åtgärder för en ökad trafiksäkerhet, bättre tillgänglighet och en bättre miljö. När det gäller godstransporter ser man följande behov: Väg: E4 och E12 ska få ny sträckning runt . Förbättringar behövs på vissa sträckor. Brister på som främst gäller för snäva kurvor och dålig ytstandard. : Stambanan norr om håller bra standard men får kapacitetsbrist om trafikvolymen ökar. För inlandet är tvär- förbindelsen viktig, speciellt med tanke på att det finns mineralfyndigheter i området där transportbehoven ännu inte har kartlagts. Näringslivet har tidigare påpekat be- hovet av större tillåten axellast. Det största järnvägsprojektet är där trafikstart planeras till 2010. Den nya banan mellan och är en av de största infra- struktursatsningarna i i modern tid. Sjöfart: Kvarkentrafiken, dvs. förbindelsen mellan och , är viktig att bibehålla och utveckla, både avseende person- och godstransporter. Sedan taxfreeförsäljningen upphörde måste insatser göras för att säkerställa trafiken. Godsvolymerna bör därför öka. De projekt som pekas ut för den omkringliggande infrastrukturen i anslutning till länets hamnar handlar om att räta ut en kurva på vid Hillskär för att skapa förutsättningar för en bättre användning av hamnområdet i samt vägsträckningen mellan och . Detta sistnämnda projekt finns också pro- jekterat i den regionala transportplanen. I länets inriktningsplanering –2019 anges Botniska korri- doren som förbinder TEN korridorerna NEW (– ) och Nordiska triangeln (Köpen- hamn ) samt E4 genom som viktiga projekt att prioritera. Länstransportplanen 2004 2015 tar avstamp i att det är viktigt att länets basnäringar, dvs. papper, massa och trävaror, får effek- tivare transporter. Brister i geometrisk standard för vägavsnitt med höga godsflöden bör därför åtgärdas. I planen benämns dessa av- snitt som näringslivsvägar. Enligt Handelskammarens godstran- sportundersökning finns det tre regionala vägar i Samtliga dessa är av undermålig standard med framför allt otillräcklig vägbredd. När det gäller godstransporter ser man följande behov: Väg: Vägnätet bör ha acceptabel ytstandard. Det behövs en upp- gradering av E4-stråket med förbifarter runt länets tre största tätorter, , och , samt en upp- rustning av regionala och lokala stråk, så att dessa kan hållas öppna året om med full bärighet. : En upprustning bör göras av (Lång- sele ), vilken är en oumbärlig länk mellan och Ostkustbanan. Mittbanestråket –Öster- sund bör utvecklas och en utbyggnad ske av för- bindelsespår och omlastningsterminaler. Sjöfart: En utveckling bör ske av en öst-västlig godslänk från Nordosteuropa till den isfria hamnen i via Jakob- stad/och /. Inga särskilda projekt för att specifikt befrämja hamnverksamhet finns med i länsplanen. Länet deltar aktivt i samarbetet Link (vidare beskrivet under rubriken mellan hamnarna i Sundsvalls- området). I länsplan för regional transportinfrastruktur för –2015 är den angivna ramen för perioden. Två tredjedelar av planens medel satsas på trafiksäkerhetsåtgärder. läns läge gör att transportsystemet har stor betydelse också för transportörer långt utanför länsgränsen. I princip all tung godstrafik till och från passerar länet. Det finns tre järnvägsstråk som strålar samman i , Ostkustbanan och Norra stambanan. Väg 67 och väg 68, som bägge går väster om i nord-sydlig riktning, är tillsammans med E4 de viktigaste stråken för tung trafik. I öst-västlig riktning finns transportströmmar framför allt på vägarna 50, 80, 83 och 84. I planen prognostiseras att godstransporter via Hamn kommer att öka kraftigt . tillkommande godset prognostiseras att fraktas med tåg, men också transporter med lastbil antas öka. Av gods som transporteras via Hamn har endast 10 start- och målpunkt i kommun. Väg 80 upp till Bergslagen är ett vitalt stråk för gods- transporter. Hamntillfarten är ett projekt som fått prioritet i länstran- sportplanen och är också i skrivande stund () genom- fört; i länsplanen tilldelades projektet . I planen anges också att väg 80 bör förbättras för att öka till- gängligheten till Hamn från Bergslagen. Gemensamma utgångspunkter för hamnverksamhet har de fem stora bulkvarorna olja, olje- produkter, kol, järnmalm och spannmål stått för av det totala transportarbetet inom den globala sjöfarten. Under de se- naste åren har bulksegmenten dock fått en relativt minskad be- tydelse globalt sett och en växande andel av transportarbetet sker med container, ro-ro-fartyg (roll on/roll off) och styckegods. Givetvis påverkas hamnar av den typ som finns i , när deras relativa andel av transportarbetet minskar. Det råder också en snedfördelning mellan import (stapelvaror) och export (bulk) i . Detta ger svårigheter att nyttja samma tonnage. Det finns därför en förhoppning hos marknads- aktörer i att man ska kunna nyttja möjligheten till ökad containerisering, vilket kan bidra till mer balanserade flöden eftersom man därmed kan använda samma lastbärare. Under framför allt januari finns det is i och den ökande trafiken i har accentuerat problemet med isbrytning. Det är dessutom dyrt att köpa in is- klassade fartyg som kan bryta is, så kostnaderna har skenat . Flertalet utredningarTPF3FPT visar att effektiv isbrytning är avgörande för exportindustrins konkurrenskraft i norra och , eftersom isbrytningen möjliggör sjötransporter året runt. 3TP PT Bland annat Breaking the Ice in the Baltic (, 2003). i har i en hemställan till Närings- departementet () föreslagit att isbrytarverksamheten delfinansieras av EU samt att isbrytarresurserna övergår från att vara nationella resurser till att bli en gemensam EU-resurs för hela . nya transportstråk i Kvarkenområdet I och med utbyggnaden av och etableringen av Öre- sundsbron finns det förhoppningar i om att ett nytt transportstråk ska etableras från via ner till kon- tinenten via . Denna omställning utreds för när- varande inom ramen för Kvarkensamarbetet. Oavsett om tran- sportstråket blir verklighet eller inte finns stora förhoppningar om ökad godstrafik mellan och . Två av hamnarna i , och , har också etablerat containertrafik för att möta nya marknader. I , liksom i i stort, råder en obalans i transportbehoven, dels eftersom exportvolymerna vida överstiger importen, dels genom att importprodukterna i form av kon- sumtionsvaror transporteras med lastbil eller järnväg till länet. En utveckling där konsumtionsvaror i högre utsträckning än transporteras via sjöfart i stället för via lastbil från till är därför eftersträvansvärd, eftersom många containrar till norrländska hamnar tompositioneras. En stor del av hamnarnas transporter är uppbyggda kring före- tagsspecifika systemtransporter, ofta i linjetrafik. Utvecklingen av effektiva system har drivits på av den geografiska belägenheten; det finns en klar konkurrensnackdel på det relativt lågvärdiga gods som transporteras från hamnar i och med de långa transporterna. Företagen själva räknar med /m3P P i kost- nadsnackdel jämfört med kontinenten (försäljningspriset på massa är ca /m3P P). Ur företagens perspektiv är den slutna systemtrafiken ett effek- tivt sätt transportera gods. Nackdelen är att volymerna är dimen- sionerade för företaget och det är svårt för en tredje part med mindre volymer att använda systemtrafiken.