sou · GWB376 · 2008-07-07 00:00:00 — Pensionsrätt som grundar sig på inkomst av anställning borde enligt regeringen, precis som i ATP-systemet, vara oberoende av om arbetsgivaravgift till ålderspensionen och allmän pensionsavgift betalas eller inte.TPF52FPT När det däremot gäller pensionsrätt som grun- dar sig på inkomst av annat förvärvsarbete ska den enligt 4 kap. 4 § LIP tillgodoräknas endast på den andel av den pensionsgrundande inkomsten som motsvarar andelen inom föreskriven tid betald ålderspensionsavgift och allmän pensionsavgift för samtliga inkomster. För den som har inkomst av annat förvärvsarbete och endast betalar av sina skatter och avgifter kommer pensionsrätten att fastställas till på den pensions- grundande inkomsten. Om personen i fråga har haft höga inkoms- ter och i kronor räknat har betalat de avgifter som belöper på inkomster upp till 7,5 basbelopp spelar ingen roll, pensionsrätten blir nedsatt till . Den proportionering som sker upp till inkomsttaket kan således inte läkas av inkomster som ligger över den gränsen. Det går inte heller att ersätta obetalda avgifter avseende inkomster av annat förvärvsarbete med pensionsrätt för andra inkomster eller pensionsgrundande belopp som ligger över intjänandetaket. Även den allmänna pensionsavgiften beaktas på motsvarande sätt när det gäller denna typ av inkomst. Vid obetalda avgifter är det alltså pensionsrätten som påverkas och inte den pensionsgrundande inkomsten.TPF53FPT 52TP PT Prop. 1997/98:151 s. 294. 53TP PT Prop. 1997/98:151, del 2, s. 691. Vid sjukfall behåller en arbetstagare lön och andra anställnings- förmåner enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Enligt denna lag är det arbetsgivaren som är skylig att utge sjuklön för arbetstagaren av varje sjukdomsfall. Lagen är tvingande till arbetstagarnas förmån om inte ett kollektivavtal avviker från lagtexten. går före, även om det kan ge ett sämre utfall för arbetstagaren än vad lagens regler skulle ha gjort.TPF54FPT Vad som avses med begreppet arbetstagare definieras inte i lagen. Av förarbetena till lagen framgår bl.a. följande.TPF55FPT Liksom i andra sammanhang får begreppets innehåll läggas fast i rätts- tillämpningen med utgångspunkt i en civilrättslig begreppsbestäm- ning. Utanför lagens tillämpningsområde faller uppdragstagare och egenföretagare. Gränsdragningen mellan arbetstagare å ena sidan och olika former av uppdragstagare och självständiga företagare å den andra torde såsom allmänt sker i t.ex. Arbets- domstolens praxis få göras på grundval av en helhetsbedömning av avtalet mellan parterna och övriga omständigheter i fallet. Huru- vida den som åtagit sig att utföra ett arbete är arbetstagare eller egenföretagare beror på omständigheterna. Av betydelse brukar vara bl.a. om den som åtar sig arbetet är personligen arbetsskyldig, vem som tillhandahåller material, maskiner o.d. för arbetet, hur ersättningen för arbetet bestämts osv. Någon uttänjning av arbets- givar- och arbetstagarbegreppen på sätt som stundom förekommit i socialförsäkringspraxis med hänsyn till kraven på schablon- lösningar inom socialförsäkringsområdet är inte avsedd. Det är således arbetstagare i sjuklönelagens mening som har rätt till sjuklön vid sjukfall. En näringsidkare eller uppdragstagare får i motsvarande situation i stället vända sig till . För att någon ska vara skattskyldig till mervärdesskatt enligt huvudregeln i 1 kap. 1 § första stycket första punkten ML, ska det vara fråga om en omsättning av skattepliktiga varor eller tjänster i en yrkesmässig verksamhet inom landet. 54TP PT Prop. 1990/91:181 s. 68. 55TP PT Prop. 1990/91:181 s. 67. för skattskyldighet enligt ML är således att omsättningen görs i en verksamhet som är yrkesmässig. I ML hänvisas vad gäller yrkes- mässigheten direkt till IL:s näringsverksamhetsbegrepp. Det inne- bär att en förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och själv- ständigt enligt IL även är yrkesmässig i ML:s mening. Avgörande för om en omsättning ska anses ske i en yrkesmässig verksamhet är alltså inte den enskilda omsättningen.TPF56FPT Journalister, författare m.fl. som bedriver sin verksamhet på sådant sätt att den utgör närings- verksamhet enligt 13 kap. IL anses även bedriva yrkesmässig verk- samhet enligt ML. Den som får ersättning i form av royalty eller periodiskt utgående avgift för att materiella eller immateriella till- gångar utnyttjas, anses på motsvarande sätt också bedriva närings- verksamhet. Ett villkor är dock att avgiften inte grundar sig på anställning, uppdrag eller tillfällig verksamhet. I sådana fall är det inte fråga om en näringsverksamhet.TPF57FPT I ML är även en verksamhet som bedrivs i former som är jäm- förliga med en till sådan näringsverksamhet hänförlig verksamhet yrkesmässig (näringsliknande former). Denna kompletterande bestämmelse om yrkesmässighet innebär att en från inkomst- beskattningen självständig bedömning kan göras utifrån de över- väganden som ligger bakom ML. I uttrycket former som är jäm- förliga med näringsverksamhet innefattas dessutom verksamheter som inte uppfyller samtliga näringsverksamhetskriterier.TPF58FPT 3.7.1Mervärdesskattedirektivet och begreppet ekonomisk verksamhet Förutom bestämmelserna i om vad som utgör yrkesmässig verksamhet måste även hänsyn tas EG-rätten (se avsnittet om EG- rättens krav 3.9). Det sjätte mervärdesskattedirektivet 77/388 EEG har numera ersatts av rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet. Det nya direktivet syftar till att genom strukturella förändringar och omskrivningar av bestämmel- serna göra regelverket inom mervärdesskatteområdet mer lättill- gängligt. Några ändringar i sak är inte avsedda. 56TP PT Prop. 1993/94:99 s. 164 f. 57TP PT SOU 2002:74 s. 90. 58TP PT SOU 2002:74 s. 79 f. Den svenska lagen är till följd av olika lagstiftningsåtgärder i princip harmonierad med EG-rätten. Strukturella skillnader finns dock och vissa av de gemenskapsrättsliga begrepp som direktivet bygger på har inte någon direkt motsvarighet i ML.TPF59FPT Den bristande överensstämmelsen i fråga om struktur och begrepp samt den koppling som görs i ML till begrepp i IL:en försvårar tolkningen och tillämpningen av EG-rätten och domar på svenska förhållanden. föreslog bl.a. att det gemenskapsrättsliga begreppet beskattningsbar person skulle föras in i ML samt en mängd andra ändringar bl.a. av begreppet yrkesmässighet som bl.a. skulle påverka ideell verksamhet. För- slagen har emellertid inte lett till någon lagstiftning. En av förutsättningarna för att mervärdesskatt ska betalas enligt ML är att omsättningen görs i en verksamhet som är yrkesmässig. I mervärdesskattedirektivet uttrycks motsvarande med att de trans- aktioner som ska bli föremål för mervärdesskatt ska göras av en beskattningsbar person när denne agerar i denna egenskap. Av artikel 9.1 första stycket anges att med en beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Det framgår vidare av artikel 9.1 andra stycket att med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänstleverantör, inbegripet gruvdrift och jord- bruksverksamhet samt verksamheter inom fria och därmed lik- ställda yrken. Vidare anges i samma stycke att utnyttjande av mate- riella och immateriella tillgångar i syfte att fortlöpande vinna intäkter därav ska särskilt beaktas som ekonomisk verksamhet. Det ska särskilt noteras att begreppet ekonomisk verksamhet inte förutsätter en vinst, när det är fråga om sådan verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör enligt 9.1 första stycket mervärdesskattedirektivet. Hit hör också tillhandahållande av tjänster inom fria yrken såsom exempelvis fotografer, författare, journalister, konstnärer, artister eller upp- finnare. Här räcker det således med en verksamhet som innefattar varaktighet, självständighet och en viss omfattning. Detta innebär att hobbyverksamhet, ideell verksamhet och aktiviteter som utförs till självkostnadspris kan vara ekonomisk verksamhet. När det där- emot gäller utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar, 59TP PT SOU 2002:74 s. 15. andra meningen i artikel 9.1 andra stycket mervärdesskatte- direktivet, finns krav på att verksamheten ska bedrivas i vinstsyfte. För ekonomisk verksamhet är det aktivitetens karaktär och inte syftet eller resultatet med verksamheten som är relevant. Tillämp- ningsområdet är alltså brett. har i målet C-230/94, Enkler, uttalat att om en vara med hänsyn till sin karaktär lämpar sig för såväl privat användning som användning i en ekonomisk verksamhet, måste alla omständigheter undersökas för att avgöra om varan faktiskt används med avsikt att erhålla inkomster. Dom- stolen gjorde därefter en jämförelse av hur tillgången faktiskt hade utnyttjas och hur motsvarande ekonomiska verksamhet i vanliga fall utövas. Trots att den ekonomiska verksamheten ska bedömas obero- ende av syfte eller resultat måste ändå ett förvärvssyfte som åtmin- stone innehåller en avsikt att företa skattepliktiga transaktioner finnas. har i målet 268/83, Rompelman, funnit att ingående av ett avtal om anskaffning av typiska verksamhets- tillgångar avsedda att användas i verksamhet som kommer att medföra skattskyldighet till mervärdesskatt innebar att ekonomisk verksamhet hade påbörjats. I domen anges att avsikten att man ska påbörja verksamhet ska kunna styrkas med objektiva omständig- heter. Detta medför att ett mervärdesskattesubjekt kan uppkomma tidigare än vad som är fallet med nuvarande svenska regler om yrkesmässig verksamhet. När det gäller hobbyverksamhet ska en EG-konform tolkning äga rum. Att denna typ av verksamhet i allmänhet beskattas som inkomst av tjänst innebär inte att den är generellt undantagen från skattskyldighet enligt mervärdesskattedirektivet. På grund av när- heten till den privata sfären måste de objektiva förutsättningarna vara uppfyllda. Bevisbördan för detta vilar på den enskilde. Exem- pelvis kan verksamhet med hästar i olika former och sådan verk- samhet som bedrivs av fotografer och uppfinnare vara hemma- hörande här.TPF60FPT Kravet på att en beskattningsbar person ska agera självständigt utesluter att arbetstagare mervärdesbeskattas för de tjänster som de tillhandahåller sina arbetsgivare. Sålunda är inte anställda och övriga personer skattskyldiga till mervärdesskatt i den mån de är bundna av ett anställningsavtal eller av några andra rättsliga bindningar som skapar ett anställningsförhållande vad angår arbetsvillkor, lön och 60TP PT Handledning för mervärdesskatt 2007 s. 160. Detta framgår av artikel 10. För detta själv- ständighetskrav är en direkt jämförelse med näringsverksamhets- begreppets motsvarande krav på självständighet möjlig.TPF61FPT I detta sammanhang brukar två avgöranden från nämnas när det gäller var gränsen går för andra rättsliga bindningar som skapar ett anställningsförhållande. Det ena fallet handlar om nederländska publicus och utmätningsmän.TPF62FPT Det andra avser spanska skatteuppbördsmän.TPF63FPT Domstolen fann i vardera fallet att dessa yrkesgrupper utförde sina aktiviteter på eget ansvar och i några fall på egen bekostnad. Dessutom organiserade de spanska uppbördsmännen sitt arbete självständigt. Mot detta framkom att det var myndighet som gav instruktioner och fastställde taxor för verksamheten och utövade en disciplinär kontroll och behöll ett visst ansvar för denna. Sådana offentligrättsliga inslag ansåg emellertid domstolen inte påverkade att det fortfarande var yrkesmännen som hade att svara för kostnaderna i verksamheten och att detta ansvar medförde att de var att anse som självständiga. kan det vara svårt att avgöra om den som utför en tjänsteprestation bedriver en till näringsverksamhet hänförlig rörelse eller om det föreligger sådana förhållanden som innebär att inkomsten ska hänföras till inkomstslaget tjänst. Här sker bedöm- ningen utifrån praxis och med beaktande av samtliga relevanta omständigheter i det enskilda fallet. Vidare ska art 10 i mervärdes- skattedirektivet beaktas vid denna prövning. Bokföringslagen, BfL, reglerar kretsen av bokföringsskyldiga, räkenskapsår, löpande bokföring, avslutande av den löpande bok- föringen och arkivering av räkenskapsinformation. En juridisk person är som huvudregel alltid bokföringsskyldig. Vissa juridiska personer (ideella föreningar, registrerade trossam- fund, samfällighetsföreningar samt vilt- och fiskevårdsområdes- föreningar) är dock bokföringsskyldiga endast om de uppfyller några i lagen särskilt angivna kriterier t.ex. om de bedriver närings- verksamhet. Om de är bokföringsskyldiga, omfattas all verksamhet 61TP PT SOU 2002:74 s. 69. 62TP PT mål 235/85, kommissionen mot . 63TP PT mål C-202/90 Ayuntamiento de . av bokföringsskyldigheten, alltså även sådan verksamhet som inte utgör näringsverksamhet. En fysisk person som bedriver näringsverksamhet är enligt 2 kap. 6 § BfL bokföringsskyldig. I förarbetena till bestämmelsen anges bl.a. att vid bedömningen av om en person är bokförings- skyldig, kan ledning ofta hämtas från hur verksamheten bedöms skattemässigt. I författningskommentaren till bestämmelsen uttalas bl.a. följande.TPF64FPT Uttrycket näringsverksamhet är avsett att ha väsentligen den innebörd som motsvarar begreppet näringsidkare i gällande rätt. Begreppet ska fattas i vidsträckt mening, såsom är fallet i t.ex. konsumentköplagen (1990:932). Det innebär att näringsverksamhet ska anses omfatta all verksamhet som är av ekonomisk natur och av sådan karaktär att det kan betecknas som yrkesmässig (se prop. 1989/90:89 s. 60) – Till näringsverksamhet räknas därmed också sådan verksamhet som bedrivs av advokater, arkitekter, fotografer m.fl. Verksamhetens omfattning har inte någon avgörande betydelse för bokföringsskyldigheten. En hant- verkare som driver sin verksamhet i liten skala blir ändå bok- föringsskyldig, om det yrkesmässiga momentet är uppfyllt. Kravet på yrkesmässighet innebär å andra sidan att den som vid sidan av sin egentliga sysselsättning åtar sig smärre hantverkssysslor för annans räkning som regel inte kan anses bedriva näringsverksam- het. Detsamma gäller om någon, som i allt väsentligt sysslar med annat, ger ut en eller några böcker. Andra omständigheter som kan vägas in i bedömningen av om en person är bokföringsskyldig är omsättningshastigheten på försålda varor eller tjänster och före- komsten av omkostnader i verksamheten. En helhetsbedömning måste göras i det enskilda fallet. Härvid kan ledning ofta hämtas från hur verksamheten bedöms skattemässigt; ska verksamheten beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet är den normalt bok- föringspliktig. 3.9Krav som EG-rätten ställer medlemskap i den Europeiska unionen (EU), har inne- burit anpassning till ett nytt regelverk. EG-rätten påverkar med- lemsstaterna framför allt genom avgöranden, genom tillämpningen av systemet med direkt effekt samt genom s.k. EG-konform tolkning. 64TP PT Prop. 1998/99:130 s. 381. Inom den primära EG-rätten är, avseende skatterätt, normalt endast EG-fördraget av intresse och då särskilt artiklarna om fri rörlighet för personer, tjänster och kapital och etableringsfrihet samt även statsstödsreglerna. Av den sekundära EG-rätten är det huvudsakligen direktiven som är intressanta. Enligt artikel 93 EG ska rådet enhälligt anta bestämmelser om harmonisering av lagstiftningen om omsättningsskatter, punkt- skatter och andra indirekta skatter eller avgifter, i den mån sådan harmonisering är nödvändig för att säkerställa att den inre markna- den fungerar. Det finns dock inte några motsvarande regler på området för direkt skatt. Beslut om direkt skatt fattas enligt artikel 94 EG. Varje medlemsstat är således i princip suverän i fråga om utformningen av sitt skattesystem och kompetensen att beskatta är i allt väsentligt en tydlig nationell kompetens som förutom på området för indirekt skatt inte påverkas nämnvärt av gemenskaps- rätten. Vidare ankommer det på medlemsstaterna att säkra upp- bärandet av skatter vilket innebär att medlemsstaterna får vidta erforderliga kontrollåtgärder. Nationella bestämmelser rörande skattekontroll torde endast undantagsvis kunna anses oförenliga med gemenskapsrätten under förutsättning att de tillämpas utan åtskillnad. Inom den sekundära EG-rätten finns det på området för direkt skatt bara ett fåtal direktiv (moder/dotterbolagsdirektivet, fusions- direktivet, sparandedirektivet och ränte/royaltydirektivet). Områ- det indirekt skatt styrs i praktiken av ett antal direktiv. ML har utformats för att överensstämma med EG-rättens regler och ska följa Mervärdesskattedirektivet, det gemensamma systemet för mervärdesskatt . För att skatt ska betalas vid en omsätt- ning som är skattepliktig enligt ML krävs att omsättningen görs i en verksamhet som är yrkesmässig. I 4 kap. 1 § ML föreskrivs att en verksamhet är yrkesmässig bl.a. om den utgör näringsverksam- het enligt 13 kap. IL. Av artikel 2 mervärdeskattedirektivet framgår att de transaktioner som ska bli föremål för mervärdesskatt ska göras av en beskattningsbar person i denna egenskap. När det gäller bestämning av begreppet arbetstagare i har EG-rätten betydelse, men också konventioner och rekommenda- tioner som är antagna av internationella arbetsorganisationen () kan vara av intresse.TPF65FPT En av EG-rättens viktiga grundprinciper, personers fria rörlig- het, garanteras genom flertal bestämmelser i . I artikel 12 förbjuds rent allmänt diskriminering på grund av nationalitet. Bestämmelser om fri rörlighet för arbetstagare finns i artiklarna 39– 42 EG-fördraget. Den fria rörligheten enligt artikel 39 tryggas för medlemsstaternas arbetstagare. Den fria rörligheten innebär att all diskriminering av arbetstagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet förbjuds vad gäller anställning, lön och övriga arbets- och anställningsvillkor. har fastslagit att begreppet arbetstagare inte kan definieras genom hänvisning till medlems- staternas nationella lagstiftningar utan har en gemenskapsrättslig betydelse. Innebörden och räckvidden av begreppet måste därför fastställas mot bakgrund av principerna i gemenskapens rättsord- ning och kan inte tolkas restriktivt.TPF66FPT Enligt domstolens praxis ska begreppet arbetstagare definieras enligt de objektiva kriterier som kännetecknar ett anställningsförhållande, med beaktande av de berörda personernas rättigheter och skyldigheter. Det viktigaste kännetecknet för ett anställningsförhållande är att en person, , mot ersättning utför arbete av ekonomiskt värde åt någon annan under dennes ledning.TPF67FPT Även på arbetsmiljöområdet utgår man från ett gemenskaps- rättsligt arbetstagarbegrepp. När det gäller andra på arbetstagare tillämpliga regler och direktiv än dem som handlar om fri rörlighet, diskriminering och arbetsmiljö är huvudregeln att det är det natio- nella arbetstagarbegreppet som avgränsar reglernas tillämpnings- område. 65TP PT är för sysselsättnings- och arbetslivsfrågor och är en konventions- baserad organisation. 66TP PT Mål 53/81 [1982] ECR 1035 67TP PT Mål 66/85 Lawrie-Blum [1986] ECR 2121. Skillnader i medlemsstaternas sociala trygghetssystem kan vara ett hinder för den fria rörligheten, om dessa skulle medföra att migre- rande arbetstagare på olika sätt blev missgynnade. Artikel 42 i EG- fördraget medger att rådet beslutar om sådana åtgärder på den soci- ala trygghetens område som är nödvändiga för den fria rörlighetens genomförande. om social trygghet påverkar de svenska socialförsäkringsreglerna och därmed även indirekt avgiftsreglerna. Bestämmelser om social trygghet finns främst i rådets förord- ning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och i rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning 1408/71. De samordnande reglerna avseende social trygghet avser därmed inte bara arbetstagare anställda utan även egenföretagare. Avsikten med förordningen är att samordna de socialförsäk- ringsregler som finns i de olika medlemsländerna för att underlätta rörligheten av personer mellan medlemsländerna och för att för- hindra att en medborgare i en medlemsstat går miste om socialför- säkringsförmåner när han arbetar i ett annat land. EG-reglerna har inte som målsättning att nå någon harmonisering mellan länderna, att reglera vilka försäkringssystem som ska finnas, att fastställa vill- koren för rätt till dem, en viss nivå av social trygghet eller liknande. Varje medlemsland har således rätt att utforma sina socialförsäk- ringar. De socialförsäkringsförmåner som finns i och omfattas av förordningen är bl.a. sjukpenning. föräldrapenning, rehabiliter- ingsersättning, ersättning vid arbetsskada, sjukvård, ålderspension, förtidspension, efterlevandepension, barnbidrag, ersättning vid arbetslöshet. Förordningen och tillämpningsförordningen berör inte skattskyldighet och socialförsäkringstillhörigheten påverkas inte av var den anställde/egenföretagaren ska beskattas. Det inne- bär att en person kan omfattas av socialförsäkringen i ett med- lemsland men beskattas i ett annat land. Utredningen har från inhämtat statistik bl.a. avseende registreringar av F-skattsedel för åren 2000–2007 fördelat på fysiska personer (kvinnor respektive män) och juridiska personer.TPF1FPT Utredningen har också granskat ungefär en tredjedel av de ansök- ningar som avslogs pga. att det inte var fråga om näringsverksamhet. Utfallet av denna granskning redovisas närmare i avsnitt 4.1.2. Statistik rörande återkallelser av F-skattsedlar fram- går av avsnitt 4.1.3. Av statistiken framgår att antalet F-skattsedelsinnehavare stadigt ökat. Vid utgången av var 609 794 personer registrerade för F-skatt. Vid utgången av var antalet 754 189, dvs. en ökning med . låg motsvarande siffra på . Som jämförelse kan nämnas att antalet sysselsatta på arbetsmarknaden uppgick till ca 4 145 400 personer och ca 4 340 600 personer , vilket innebar en ökning med drygt 4 procent.TPF2FPT Av dem som var F-skatteregistrerade var 311 860 juri- diska personer och 297 934 fysiska personer. Motsvarande siffror för var 352 819 respektive 401 370. Det innebär att numera är det fler fysiska än juridiska personer som har F-skattsedel. 1TP PT Det finns i statistiken från en viss diskrepans mellan totaluppgifter och köns- fördelade uppgifter, vilket enligt uppgift bl.a. beror på viss skillnad i periodiseringen mellan olika år. I uttaget av totaluppgifter för nyregistrering gör också en kontroll av om den sökande varit registrerad . Diagram 1 Antal F-skatteregistrerade fysiska och juridiska personer Många av de fysiska personer som har F-skattsedel har även A-skattsedel, vilket tyder på att de också har inkomster av tjänst. I sådana fall får besluta att en F-skattsedel ska utfärdas under villkor att den åberopas endast i personens näringsverksam- het, vilket brukar benämnas som FA-skatt. Om man ser till de skattskyldiga som enbart har F-skattsedel har andelen juridiska personer legat på . När det gäller de fysiska personerna som var F-skatteregistre- rade var 82 294 kvinnor och 215 640 män. Av kvinnorna hade 58 450 såväl F-skattsedel som A-skattsedel och 23 844 enbart F-skattsedel. Motsvarande siffror för männen var 137 348 respek- tive 78 292. var 123 985 kvinnor registrerade för F-skatt, varav 92 413 hade såväl F-skattsedel som A-skattsedel. Motsvarande siffror för männen var 277 385 respektive 188 866. Det innebär att jämfört med var det 41 691 fler kvinnor respektive 61 745 fler män som hade F-skatt . Den procentuella ökningen var störst för kvinnorna och särskilt bland dem som hade såväl F-skattsedel som A-skattsedel. För denna grupp uppgick ökningen till under aktuell period. Antal F-skatteregistrerade 1999–2007