sou · GVB382 · 2008-01-01 00:00:00 — Enligt konventionen ska konventionsstaterna bl.a. vidta lämpliga åtgärder för att se till att personer med funktions- hinder får tillgång på samma villkor som andra till den fysiska mil- jön, transporter, information och kommunikationsteknik m.m. samt tjänster som är tillgängliga för eller erbjuds allmänheten. Konventionen och det fakultativa protokollet öppnades för under- tecknande och ratifikation . Den har undertecknat konventionen och påbörjat en process som syftar till ratificering. 13.2Jämställdhet mellan kvinnor och män Det övergripande målet för svensk jämställdhetspolitik är att kvin- nor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv (prop. 2005/06:155). Detta mål och med efterföljande delmål (se ruta nedan) antogs av (bet. 2005/06:AU11, rskr. 2005/06:257). xKvinnor och män skall ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. xJämn fördelning av makt och inflytande. Kvinnor och män skall ha samma rätt och möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattandet. Kvinnor och män skall ha samma möjlig- heter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen xEn jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Kvin- nor och män skall ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjlighet att ge och få omsorg på lika villkor. xMäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män, flickor och pojkar, skall ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att målen för jämställdhetspolitiken förtydligas och konkretiseras i vissa avseenden (prop. 2007/08:1, utgiftsområde 14, jämställdhets- politik). En viktig del i arbetet med att nå målen sker genom jämställd- hetsintegrering. Jämställdhetsintegrering är en strategi som funnits i . Den innebär att ett jämställdhetsperspektiv integreras i alla politik- och verksamhetsområden och i alla led av beslutsfattande, planering och utförande av verksamheter inom dessa områden. 13.2.2Jämställdhet och jämlikhet i lagstiftningen I Regeringsformen, 1 kap 2 § stadgas att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Vidare slås fast att Det allmänna skall verka för att alla människor skall kunna uppnå del- aktighet och jämlikhet i samhället. Det allmänna skall motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktions- hinder, sexuell läggning, ålder eller annan omständighet som gäller den enskilde som person. Regeringsformen slår också fast att: lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare missgynnas därför att han med hänsyn till ras, hudfärg eller etniskt ursprung tillhör minoritet (15 §) samt att lag eller annan föreskrift får ej innebära att någon medborgare missgynnas på grund av sitt kön, om ej föreskriften utgör led i strävanden att åstadkomma jämställdhet mellan män och kvinnor eller avser värnplikt eller motsvarande tjänsteplikt (16 §). Jämställdhetslagen (1991:433) är inriktad mot arbetslivet generellt och ska främja kvinnors och mäns lika rätt i fråga om arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. (JämO) är den myndighet som ansvarar för tillsynen av denna lag, i första hand genom att Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen försöka förmå arbetsgivare att frivilligt följa jämställdhetslagen. JämO har också möjlighet att verka för föreläggande av vite, samt driva diskrimineringstvister i domstol. För vissa myndigheter, 37 stycken enligt Statskontorets rapport En effektivare jämställdhetspolitik (2005:1), finns krav på externt jämställdhetsarbete i instruktionen. För tillsammans med arbetsförmedlingarna, dvs. hela Arbetsmarknads- verket, sägs att huvuduppgiften för arbetsmarknadspolitiken är att motverka en könsuppdelad arbetsmarknad och på andra sätt bidra till ökad jämställdhet mellan kvinnor och män.9 I förord- ningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion anges att det ska finnas en särskild sakkunnig för jämställdhet. I förordningen (2002:1160) med instruktion för står att man ska integrera ett jämställdhetsperspektiv i verksamheten. Motsvarande reglering av kommunernas jämställdhetsarbete förekommer endast i ett fåtal av de lagar som styr vissa av kommu- nernas verksamheter. En grundläggande utgångspunkt är kommu- nallagen (1991:900) där det i 2 kap. 2 § anges att kommuner och landsting ska behandla alla sina medlemmar lika, om det inte finns sakliga skäl för något annat. Det innebär att det inte är tillåtet att särbehandla kommunmedlemmar eller grupper av kommun- medlemmar på annat än objektiv grund. Andra lagar som vänder sig mot kommunerna och där jämställdhetskravet är särskilt tydligt är skollagen (1985:1100); Särskilt ska den som verkar inom skolan 1. främja jämställdhet mellan könen samt i läroplanerna, t.ex. Människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet mellan kvinnor och män, samt solidaritet med svaga och utsatta är de värden som skolan ska gestalta och förmedla(Lpo94). Jämställdheten i lagstiftningen inom område Ett tydligt jämställdhetsperspektiv saknas i socialtjänstlagen, i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade, i lagen med sär- skilda bestämmelser för vård av unga och i lagen om vård av miss- brukare i vissa fall. Detta konstateras även i rap- port Jämställd socialtjänst? Könsperspektiv på (2004). Den tydligaste formuleringen i jämställdhetshänseende är social- tjänstlagens portalparagraf, (1 kap. 1 §) rörande mål. 9 Förordning (2000:68) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, § 3 Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen 1 § Samhällets socialtjänst skall på demokratins och solidaritetens grund främja människornas -ekonomiska och sociala trygghet, -jämlikhet i levnadsvillkor, -aktiva deltagande i samhällslivet. skall under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Verksamheten skall bygga på respekt för människornas själv- bestämmanderätt och integritet. Här nämns begreppet jämlikhet vilket är ett mycket vidare begrepp än jämställdhet och som av () defi- nieras som rättvisa förhållanden mellan alla individer och grup- per i samhället och utgår ifrån att alla människor har lika värde oav- sett kön, ras, religion, social tillhörighet m.m. Jämställdhet är en av de viktigaste jämlikhetsfrågorna10. Därmed kan man säga att det finns stöd för jämställdhetsarbete i utifrån vad som sägs i portalparagrafen. I förarbetena till socialtjänstlagen (prop. 1979/80:1) sägs att inte kan förverkliga portalparagrafens mål och åstad- komma t.ex. jämlikhet i levnadsvillkor. Snarare ska främja en sådan utveckling och utgör då en faktor bland många. ska medverka i en samhällsutveckling som syftar till jämlikhet i levnadsvillkor och social och ekonomisk trygghet för människorna. Detta gäller naturligtvis såväl män som kvinnor. Vidare saknas begreppet kön i socialtjänstlagen liksom i LSS, LVU och LVM. Här uttrycks individen som den enskilde och inte som kvinnan eller mannen. Inte heller i förarbetena till soci- altjänstlagen har kön nämnts. I ovan nämnda rapport från Social- styrelsen dras slutsatsen att detta kan förklaras med att tyngd- punkten i socialtjänstlagen ligger på individens behov och därmed har könsperspektivet gjorts osynligt. Enligt den utredning som haft i uppdrag att hjälpa statsförvaltningen att analysera sin verksamhet för att se och åtgärda bristerna, JämStöd (dir. 2005:7, 2006:1), kan det ha könsmässiga konsekvenser att göra en lagtext könsneutral. Att skriva bort könet i lagtexten kan leda till att man missar att 10 På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet. Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen upptäcka skillnader mellan kvinnor och män, t.ex. när det gäller förekomst av behov och insatser inom ramen för . När det gäller tillsynen över nämns inte jämställd- het eller kön i lagstiftningen. Jämställdheten i lagstiftningen inom hälso- och sjukvårdens område I likhet med den reglering som rör uttrycks inte nå- got om jämställdhet i regleringen inom hälso- och sjukvårds- området. Utgångspunkten är patienten eller den enskilde och sålunda råder ett könsneutralt uttryckssätt. Till skillnad från förar- betena till socialtjänstlagen, nämns i förarbetena för hälso- och sjukvårdslagen begreppet kön. 13.2.3Socialtjänsten och jämställdheten i praktiken görs en grundlig genomgång av alla delar sett ur ett jämställdhets- perspektiv. I flera fall drar den slutsatsen att den könsuppdelade statistiken, inte bara den mellan kvinnor och män, utan också den mellan flickor och pojkar, brister. I flera fall anser också att det behövs mer forskning och ökad kun- skap på nationell nivå, men också bland personalen i . Där statistik och olika studier ändå finns, förekommer skillnader mellan kvinnor och män i så gott som alla delar av . Stöd och service till personer med funktionshinder I för handikappomsorgen , kon- stateras att kvinnor och män får olika insatser av . Insatserna enligt LSS är relativt jämnt fördelade för kvinnor och män. Undantagen är insatser av kontaktperson, bostad med sär- skild service för vuxna och daglig verksamhet där det är fler män än kvinnor som får insatser. I övrigt gäller att män oftare än kvinnor får bilstöd medan kvinnorna beviljas färdtjänst i större utsträck- ning. Männen har i större omfattning anställning med lönebidrag eller genom . Kvinnorna har i stället i högre grad insatser som sjuk- och aktivitetsersättning. Fler män än kvinnor beviljas Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen assistansersättning enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (), medan fler kvinnor än män har handikappersättning. menar att kvinnor med funktionshinder riskerar att bli dubbelt utsatta, när det gäller möjligheten att få ett arbete, än männen. Detta eftersom kvinnorna oftare har insatser som er- sätter olika former av sysselsättning och arbete, medan männen har aktiverande insatser inriktade på arbetslivet.11 kon- staterar i rapporten socialtjänst? att i underlag om social- tjänstens insatser för personer med funktionshinder ur ett köns- perspektiv finns stor osäkerhet och ett stort behov av kunskaps- utveckling.12 Vård och omsorg om äldre Kvinnor har en högre medellivslängd än män och har ofta levt till- sammans med äldre män13. Kvinnor överlever ofta sina män och därför är den största målgruppen för äldreomsorgen ensamboende kvinnor. är de äldre männen ofta sammanboende och har därmed möjlighet att få hjälp av sin hustru eller partner. En ensam- boende äldre kvinna får antingen vända sig till sina barn eller andra närstående eller till för att få hjälp. Dessa kvinnor har dock ofta sämre förutsättningar att betala för hemtjänst, då de har lägre inkomster och högre boendekostnader än övriga äldre. Fler kvinnor än män avstår också helt eller delvis från hemtjänst på grund av avgiften. Relativt sett har dock skillnaderna mellan kvin- nor och män blivit mindre. Detta förklaras till stor del av bestäm- melser om förbehållsbelopp och avgiftsgrundade inkomster som ska skydda mot alltför höga avgifter för äldre personer med låga inkomster och höga boendekostnader (den s.k. maxtaxan). Studier har gjorts av hur äldre människors behov av hjälp blir tillgodosedda, när de fortfarande bor hemma.14 När den kommu- nala äldreomsorgen har minskat har detta medfört behov av mer hjälp från anhöriga, främst av hustrur och döttrar, samt mer hjälp köpt på marknaden. Sammanboende äldre män får hjälp av sin hustru i av fallen, medan motsvarande siffra för de äldre kvinnorna är . Bland de ensamboende äldre är det mer 11Lägesrapporter , Handikappomsorg., ; 2006 ; 2004, s. 160 13Lägesrapporter , Vård och omsorg om äldre. 14Szebehely, 2006, Jämstöd konferens om jämställdhetsperspektiv i tillsynen av äldreomsorgen, Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen vanligt att männen får hemtjänst än anhörighjälp, medan äldre ensamstående kvinnor får mer hjälp av anhöriga än av . Detta trots att långt fler äldre kvinnor får hjälp från anhöriga än vad de föredrar; det finns ett större glapp mellan önskemål och faktisk hjälp hos kvinnor än män. Antalet barn och unga som får insatser har varit . När det gäller omhändertagande har det skett en markant ökning för flickorna. Från (SiS) har man också påtalat att flickor med missbruk får vänta innan de får hjälp än vad poj- karna behöver göra i samma situation. Flickorna mår också betyd- ligt sämre än pojkarna när de kommer till SiS ungdomshem, de har deltagit i öppenvårdsprogram i bara hälften så stor utsträckning som pojkarna, och färre har haft kontaktperson eller kontakt- familj.15 I rapporten och pojkar på institution, belyses vården av ungdomarna ur ett könsperspektiv. Utifrån författarnas studie av två ungdomsinstitutioner, drar de slutsatsen att det finns särskilda könsbestämda normer som styr uppfattningen om kvinnligt och manligt bland personalen. Dessa normer påverkar både arbets- indelning och också hur man beskriver flickors och pojkars pro- blem. Till exempel är det de manliga behandlarna som tar hand om upprätthållande av det institutionella regelverket, vilket ibland krä- ver fysiskt våld eller hot om detta, medan kvinnorna tar hand om ungdomarnas känslor.16 Författarna menar att organisationen genomsyras av en manlig normativitet, vilket gör att flickors pro- blem inte sällan beskrivs som allvarligare än pojkarnas, oftast också uttryckt som psykologiska/psykiatriska problem. Denna norm får konsekvenser för hur flickor och pojkar behandlas och också för hur deras problem och identiteter påver- kas. Institutionen inte bara vidmakthåller utan producerar också traditionella könsroller. Man har uppmärksammat behovet av kvinnors utsatthet för våld även inom familjerätten. 15Lägesrapporter , Individ- och familjeomsorgen. 16Flickor och pojkar på institution – ett könsperspektiv på vården av ungdomar. Stiftelsen , 2005:4, s. 93 Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen bedrivits av rörande samarbetsavtal då det före- kommit hot och våld i relationen. Det är också av vikt att upp- märksamma hur bemötande och handläggning hos personal kan påverkas av synen på kvinnor och män som föräldrar. fick 225 000 hushåll i ekonomiskt bistånd. Den största andelen av biståndshushållen var ensamstående män utan barn (), följt av ensamstående kvinnor utan barn () och därefter ensamstående kvinnor med barn (21 pro- cent). i förhållande till samtliga hushåll av ovanstående typ, fick av de ensamstående kvinnorna med barn eko- nomiskt bistånd, medan motsvarande siffror för ensamstående män utan barn och ensamstående kvinnor utan barn var 9 respektive 8 procent.17 skriver i sin ? att studier visar på en rad skillnader mellan kvinnor och män inom missbruksområdet. Förutom kvantitativa skillnader när det gäller antalet kvinnor respektive män som missbrukar alkohol eller nar- kotika och biologiska skillnader i kvinnors och mäns förmåga att ta upp och bryta ned alkohol, visar studier att missbrukande kvinnors problembild ser delvis annorlunda ut jämfört med missbrukande män. I större utsträckning bygger kvinnors missbruk vad gäller alko- hol på tidiga traumatiska händelser som t.ex. sexuella övergrepp. Män tenderar i stället att oftare ha en kraftigt genetiskt betingad form av missbruk kopplad till kriminalitet och sociala problem. Missbrukande kvinnor och män har också ofta skillnad i levnads- förhållanden. Kvinnorna lever i mycket större utsträckning som ensamstående med barn eller sammanboende, männen lever i större utsträckning helt ensamma. Just levnadsförhållandena kan också vara en förklaring till varför en större andel kvinnor än män har öppenvårdsinsatser. När det gäller barnen kan dessa ha såväl en hämmande som en positiv effekt på den missbrukande kvinnan. Hämmande då hon i kontakt med är rädd för att missbruket ska leda till att hon blir fråntagen sina barn, vilket kan leda till att det tar innan hon söker hjälp. Positiv, därför att de egna barnen blir en stark drivkraft på vägen ur missbruket. Män däremot ser social- tjänsten som en hjälp och uppger oftare att vägen ur missbruket är 17 Statistik Socialtjänst 2006:7, Ekonomiskt bistånd årsstatistik . Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen stöd från en ny icke-missbrukande partner. De egna barnen nämns sällan i dessa sammanhang. 13.2.4Hälso- och sjukvården och jämställdheten i praktiken För de äldres hälso- och sjukvård förekommer könsskillnader både vad gäller vårdmönster och kostnader. Äldre kvinnor har oftare kontakt med hälso- och sjukvården, speciellt med primärvården. Den totala kostnaden för äldre kvinnors hälso- och sjukvård är också högre än mäns. Detta beror på att kvinnorna lever och därmed får sjukvård under fler år. Äldre män har i högre utsträck- ning kontakt med specialistvården och räknat per äldre invånare var männens sjukvårdskostnader högre än kvinnornas. 2004 publicerade vård? Könsperspektiv på hälso- och sjukvården. Där konstateras att det finns könsskillnader såväl vad gäller hälsa som vård. Kvinnor går oftare till läkare och deras sjukvårdskostnader är totalt sett 16 pro- cent högre än männens. Kvinnor lever dock längre, vilket delvis förklarar detta. Läkemedel som behandlingsform ökar för såväl kvinnor som män. Här finns också skillnader; läkemedel mot depression och annan psykisk ohälsa och läkemedel mot smärta förskrivs t.ex. i högre grad till kvinnor än till män. Läkemedel mot hjärt-kärl- sjukdomar förskrivs oftare till män än till kvinnor. Totalt sett är kostnader för kvinnors läkemedel högre, men mäns kostnader per recept är högre än kvinnornas. Detta beror på att män oftare får modernare och därmed dyrare medicin än kvinnorna. Det är också vanligt att nya, dyra medicinska teknologier sprider sig först till medelålders män. Tillgängligheten till och kvaliteten på vården brister för äldre kvinnor. Detta gäller t.ex. behandling vid gråstarr. Väl behandlad finns inget som tyder på några stora skillnader mellan kvinnor och män när man tittar på överlevnad, livskvalitet och funktions- förmåga. Det är dock tämligen grova mått och vid en fördjupad analys utifrån andra aspekter går det inte att utesluta att det skulle kunna upptäckas andra eller större skillnader mellan könen. Rapporten redovisar vidare att kvinnor oftare drabbas av kvali- tetsbrister och problem, oftast i form av biverkningar och läkeme- delsrelaterad sjuklighet. Man skriver Bristande kunskap om köns- relaterade effekter bidrar sannolikt till att fler biverkningsrapporter Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen avser kvinnor, men också bristande kunskaper om könsrelaterade faktorer i sjukdomsbilden kan tänkas bidra.18 Vidare tar rapporten också upp hälso- och sjukvårdens olika kla- gomålsinstanser – , patientförsäkringen, och huvudmännens patientnämnder. Data från dessa visar att av ärendena hos samtliga instanser handlar om vården av kvinnor, medan rör män. Så har det sett ut åtminstone i ett tiotal år och det verkar inte vara en tillfällighet. Att förklara detta med att kvinnorna oftare utnyttjar vården än männen eller att man har olika sätt att berätta om denna typ av problem, räcker således inte. Författaren menar att förklaringen kan ligga i att kvinnor allmänt sett är mer hälsomedvetna, oftare arbetar inom vården och har ett vårdansvar i familjen och att de därför skulle ha mer vana att bedöma vårdens verkliga kvalitet och att agera som medvetna vård- konsumenter. En del i förklaringen kan också vara, att vården de facto är sämre anpassad till kvinnors behov och förutsättningar och därför också fungerar sämre för dem. Ett exempel på detta är de kvinnor med kroniska smärttillstånd som gång på gång vänder sig till vården. Rapporten tar också upp det faktum att flera av de senaste årens reformer och förändringar i vårdens struktur helt saknar köns- konsekvensanalyser. Så är det med vårdgarantin, läkemedels- reformen och den nationella handlingsplanen för hälso- och sjuk- vården. Även vissa landstings så kallade prioriteringslistor har tagits fram utan att de föregåtts av sådana analyser. Liksom kommunernas bristande jämställdhetsintegrering i soci- altjänsten, har långt ifrån alla landsting integrerat könsperspektiv i målformuleringar och olika typer av policydokument. Detta visar egen uppföljning.19 Landstingen redovisar sällan övergripande verksamhetsstatistik uppdelad på kön, något som bör betraktas som en förutsättning för att överhuvudtaget kunna analy- sera och studera kvinnor och män i hälso- och sjukvården. Kommuner och Landsting har tagit fram en kunskaps- översikt om jämställdhet i hälsa och vård som i första hand vänder sig till de politiker och verksamhetschefer på nationell, regional och lokal nivå som genom beslut och ledarskap kan skapa förut- sättningar för en positiv utveckling av jämställdhet i vården. Könsperspektiv på hälso- och sjukvården. ; 2004, s. 10 19Ibid, s. 1 Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen rapporten20 framgår att kvinnliga patienter oftare drabbas av kvali- tetsbrister och problem i vården, inte bara inom öppenvården utan även inom slutenvården där kvinnliga och manliga patienter är lika många. Det finns t.ex. otillräcklig kunskap om en del av de sjuk- domstillstånd som oftast drabbar kvinnor och kvinnor drabbas oftare än män av problem vid läkemedelsbehandling. Medicinskt omotiverade skillnader mellan kvinnor och män har också påvisats när det gäller tillgång till utredning och behandling vid ett flertal olika sjukdomar. Även skillnader i tillgänglighet till vård har på- visats till kvinnors nackdel inom en rad olika områden. 13.2.5Ett jämställdhetsperspektiv på tillsynen uppgav länsstyrelserna till att de på något sätt hade ett jämställdhetsperspektiv i tillsynen.21 Det hand- lade t.ex. om att man vid granskning av dokumentation, såg till att få en jämn könsfördelning i urvalet av akterna eller brukare- /klienter att intervjua. De flesta länsstyrelser uppgav också att man samlade in statistiska uppgifter uppdelade på kön. Några läns- styrelser uppgav att man också samarbetade med myndighetens jämställdhetsexpert. Ett par länsstyrelser menade att det inte ingår i den sociala tillsynens uppdrag att granska jämställdhetsaspekter eller att bedriva jämställdhetsarbete. I utredningens diskussioner med länsstyrelserna nämner majo- riteten av länsstyrelserna att jämställdhetsperspektivet beaktas i tillsynen. Likaså ger länsstyrelserna i årsredovisningar , en bild av hur man har integrerat jämställdhetsperspektivet i tillsynen samt hur man har arbetat med att stödja jämställdhetsintegreringen inom . Vid en jämförelse med vad som uppgavs 2003 är bilden delvis en annan . görs mer än då, men fler läns- styrelser konstaterar utifrån egna kommunala kartläggningar att jämställdhetsperspektivet i långt ifrån är integrerat och väldigt sällan finns tillräcklig kunskap och metoder för att få in detta som en naturlig del i verksamheten. Samtliga länsstyrelser har på olika sätt informerat kommuner eller arrangerat konferenser kring jämställdhet i . 20 (O)jämställdhet i hälsa och vård – en genusmedicinsk kunskapsöversikt. Kommuner och Landsting; 2007 21 Jämställd socialtjänst? ; 2004, s. 217 f. Jämställdhets- och barnperspektiv m.m. i tillsynen Redovisningen visar också att nästan samtliga länsstyrelser antingen har integrerat, eller har för avsikt att integrera, jämställd- hetsperspektivet i sin tillsyn. Ett antal länsstyrelser har infört eller kommer att införa jämställdhetsperspektivet som en del av all verk- samhetstillsyn. Flertalet länsstyrelser har regelbundet ställt frågor inom viss tillsyn. Särskilt vanligt är detta inom äldre- och handi- kappomsorgen.