sou · GWB36 · 2008-02-28 00:00:00 — 2.De åtgärder som avses i punkt 1 får vidtas endast om det sker enligt det förfarande för ömsesidigt bistånd som avses i artikel 35 och om följande villkor är uppfyllda: 34TP PT EGT L 30, , s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2557/2001 (EGT L 349, 31.12.2001, s. 1). 35TP PT EGT L 24, 27.1.1987, s. 36. 36TP PT EGT L 77, 27.3.1996, s. 20. 37TP PT EUT L 157, , s. 87. a)De nationella bestämmelser med stöd av vilka åtgärden vidtas har inte varit föremål för någon gemenskapsharmonisering på området tjänsters säkerhet. b)Åtgärderna ger ett mer omfattande skydd för tjänstemottag- aren än den åtgärd som etableringsmedlemsstaten skulle kunna vidta med stöd av sina nationella bestämmelser. c)Etableringsmedlemsstaten har inte vidtagit några åtgärder eller har vidtagit åtgärder som är otillräckliga i förhållande till dem som avses i artikel 35.2. d)Åtgärderna är proportionella. Punkterna 1 och 2 skall inte påverka tillämpningen av bestäm- melser som fastställs i olika gemenskapsinstrument och som garan- terar friheten att tillhandahålla tjänster eller som medger undantag från dessa bestämmelser. Medlemsstaterna får inte ställa sådana krav på tjänstemottagarna att de begränsar utnyttjandet av en tjänst som tillhandahålls av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat, i synner- het följande: a)Skyldighet att erhålla tillstånd från de behöriga myndigheterna, eller att göra en deklaration till dem. b)Diskriminerande begränsningar av möjligheterna till ekono- miska bidrag på grund av att tjänsteleverantören är etablerad i en annan medlemsstat eller med hänvisning till den plats där tjänsten utförs. 1.Medlemsstaterna skall se till att tjänstemottagarna inte omfattas av diskriminerande krav som grundas på deras nationalitet eller bosättningsort. 2.Medlemsstaterna skall se till att de allmänna villkoren för till- träde till en tjänst som tjänsteleverantören tillhandahåller allmän- heten inte innehåller diskriminerande bestämmelser som grundar sig på tjänstemottagarens nationalitet eller bosättningsort, dock utan att utesluta möjligheten att införa skillnader i villkoren när dessa är direkt motiverade av objektiva faktorer. Medlemsstaterna skall se till att tjänstemottagarna i de med- lemsstater där de är bosatta kan få tillträde till följande information: a)Allmän information om vilka krav som gäller i andra medlems- stater för tillträde till och utövande av tjänsteverksamhet, särskilt konsumentskyddskrav. b)Allmän information om möjligheterna till rättslig prövning av en eventuell tvist mellan en tjänsteleverantör och en tjänste- mottagare. c)Kontaktuppgifter om sammanslutningar eller organisationer, inklusive centrumen inom nätverket för europeiska informations- centrum för konsumenter, där tjänsteleverantörer eller tjänste- mottagare kan få praktisk hjälp. Vid behov skall råden från behöriga myndigheter även omfatta en enkel vägledning i olika steg. Information och stöd skall tillhanda- hållas på ett tydligt och entydigt sätt, vara lätt tillgängliga även på distans och på elektronisk väg samt hållas aktuell. Medlemsstaterna kan anförtro ansvaret för den uppgift som avses i punkt 1 till de gemensamma kontaktpunkterna eller något annat organ, t.ex. centrumen inom nätverket för europeiska informationscentrum för konsumenter, konsumentorganisationerna eller . Medlemsstaterna skall meddela de utsedda organens namn och kontaktuppgifter till kommissionen. Kommissionen skall över- sända dessa uppgifter till alla medlemsstater. 3.Vid uppfyllandet av de krav som anges i punkterna 1 och 2 skall det organ som tjänstemottagaren har vänt sig till vid behov kontakta motsvarande organ i den berörda medlemsstaten. Det sistnämnda organet skall översända uppgift- erna till det organ som har överlämnat begäran, vilket skall över- sända dem till tjänstemottagaren. Medlemsstaterna skall se till att dessa organ bistår varandra och vidta alla åtgärder som är nöd- vändiga för att de skall kunna samarbeta effektivt. Tillsammans med kommissionen skall medlemsstaterna upprätta de praktiska arrangemang som krävs för att genomföra punkt 1. 4.Kommissionen skall i enlighet med det förfarande som avses i artikel 40.2 anta tillämpningsföreskrifter för punkterna 1, 2 och 3 i denna artikel där de tekniska mekanismerna för informationsutbyte mellan organ i olika medlemsstater anges, och särskilt informations- systemens driftskompatibilitet och gemensamma standarder beaktas. Uppgifter om tjänsteleverantörerna och deras tjänster Medlemsstaterna skall se till att tjänsteleverantörerna ställer följande uppgifter till tjänstemottagarnas förfogande: a)Tjänsteleverantörens namn, rättsliga ställning och juridiska form, etableringsadress och andra uppgifter som gör att man snabbt kan komma i kontakt med denne och kommunicera med honom direkt och, allt efter omständigheterna, på elektronisk väg. b)Om tjänsteleverantören är inskriven i ett handelsregister eller något annat liknande offentligt register, registrets namn och tjänsteleverantörens registreringsnummer eller motsvarande identifieringsuppgifter. c)Om verksamheten omfattas av ett tillståndsförfarande, adress- uppgifter till den berörda behöriga myndigheten eller den gemensamma kontaktpunkten. d)Om tjänsteleverantörens verksamhet är mervärdesskattepliktig, det registreringsnummer som avses i artikel 22.1 i rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmoniser- ing av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräknings- grundTPF38FPT. e)När det gäller reglerade yrken, den yrkesorganisation eller lik- nande organ där tjänsteleverantören är registrerad, tillsammans med yrkestiteln samt den medlemsstat i vilken tjänsteleveran- tören tilldelats denna titel. f)Eventuella standardklausuler och allmänna villkor som tjänste- leverantören tillämpar. g)Om tjänsteleverantören tillämpar avtalsbestämmelser om vilken lagstiftning som skall tillämpas på avtalet och/eller om behörig domstol. h)Om det finns någon kundgaranti som inte är lagstadgad. i)Priset på tjänsten när tjänsteleverantören i förväg har fastställt priset för en viss typ av tjänst. 38TP PT EGT L 145, , s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv /18/EG (EUT L 51, 22.2.2006, s. 12). j)Vad tjänsten huvudsakligen består av, om det inte framgår av sammanhanget. k)Den försäkring eller de garantier som avses i artikel 23.1, särskilt försäkringsgivarens eller garantigivarens kontaktupp- gifter samt geografisk täckning. Medlemsstaterna skall se till att de uppgifter som avses i punkt 1 enligt tjänsteleverantörens eget val a)tillhandahålls av tjänsteleverantören på eget initiativ, b)finns lätt tillgängliga för tjänstemottagaren på den plats där tjänsten utförs eller där avtalet ingås, c)finns lätt tillgängliga för tjänstemottagaren på elektronisk väg genom en adress som tjänsteleverantören angivit, d)finns med i eventuella informationshandlingar som tjänste- leverantören lämnar tjänstemottagaren och där tjänsterna som tillhandahålls beskrivs i detalj. Medlemsstaterna skall se till att tjänsteleverantörer på tjänste- mottagarens begäran lämnar följande kompletterande uppgifter: a)Om tjänsteleverantören inte i förväg har fastställt priset för en viss typ av tjänst, priset på tjänsten eller, då ett exakt sådant inte kan anges, den beräkningsmetod som används för att fastställa priset så att tjänstemottagaren kan kontrollera priset, eller en tillräckligt detaljerad uppskattning av det. b)För reglerade yrken, en hänvisning till vilka regler som gäller för ett visst yrke i etableringsmedlemsstaten och en anvisning om hur man kan få tillgång till dessa regler. c)Uppgifter om tjänsteleverantörens verksamheter och partner- skap på olika områden som är direkt kopplade till tjänsten i fråga samt vilka åtgärder som vidtagits för att undvika intresse- konflikter. Dessa uppgifter skall finnas med i tjänsteleveran- törens alla informationshandlingar där tjänsterna beskrivs i detalj. d)Eventuella uppförandekoder som tjänsteleverantören skall följa samt var dessa regler finns att tillgå elektroniskt och på vilka språk. e)Information om att en tjänsteleverantör skall följa en viss uppförandekod eller att denne är medlem av en yrkes- eller branschorganisation som erbjuder möjlighet till tvistlösning utanför domstol. Tjänsteleverantören skall ange hur man kan få närmare information om vad som utmärker denna form av tvistlösning och på vilka villkor den får tillämpas. 4.Medlemsstaterna skall se till att den information som tjänste- leverantören skall lämna i enlighet med detta kapitel tillhandahålls eller meddelas på ett klart och entydigt sätt och innan avtalet ingås eller, om det inte finns något skriftligt avtal, innan tjänsten utförs. 5.De informationskrav som avses i detta kapitel gäller vid sidan av de krav som redan föreskrivs i gemenskapsrätten och hindrar inte medlemsstaterna från att ställa ytterligare krav på uppgifter från de tjänsteleverantörer som är etablerade på deras territorium. 6.Kommissionen får i enlighet med förfarandet i artikel 40.2 närmare fastställa innehållet i de uppgifter som avses i punkterna 1 och 3 i denna artikel med hänsyn till vissa verksamheters särdrag, och ange närmare villkor för tillämpningen av bestämmelserna i punkt 2 i denna artikel. Medlemsstaterna får säkerställa att de tjänsteleverantörer vilkas tjänster utgör en direkt och särskild risk för tjänstemottagarens eller en tredje persons hälsa eller säkerhet, eller för tjänstemottag- arens ekonomiska trygghet, tecknar en yrkesansvarsförsäkring som skall vara anpassad till riskens art och omfattning, eller erbjuder andra garantier eller liknande arrangemang som är likvärdiga eller i allt väsentligt jämförbara när det gäller syftet. När en tjänsteleverantör etablerar sig på en medlemsstats terri- torium får denna medlemsstat inte kräva en yrkesansvarsförsäkring eller en garanti, om tjänsteleverantören redan omfattas av en garanti som är likvärdig eller i allt väsentligt jämförbar när det gäller dess syfte och det försäkringsskydd som den ger i fråga om den för- säkrade risken, det försäkrade beloppet eller ett tak för garantin och eventuella undantag från försäkringsskyddet, i en annan med- lemsstat där tjänsteleverantören redan är etablerad. Om det endast rör sig om en delvis likvärdig försäkring eller garanti får medlems- staterna begära en kompletterande garanti som täcker de aspekter som inte redan omfattas. Om en medlemsstat kräver att en tjänsteleverantör som är etablerad på dess territorium tecknar en yrkesansvarsförsäkring eller lämnar någon annan garanti, skall denna medlemsstat som tillräckligt styrkande handling acceptera intyg om sådan försäkring som ut- färdats av kreditinstitut eller försäkringsbolag vilka är etablerade i andra medlemsstater. 3.Punkterna 1 och 2 skall inte påverka de system för yrkes- ansvarsförsäkringar eller garantier som föreskrivs i andra gemen- skapsrättsakter. 4.För att genomföra punkt 1 får kommissionen i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 40.2 upprätta en förteckning över tjänster som har de särdrag som avses i punkt 1 i denna artikel. Kommissionen får också i enlighet med det för- farande som avses i artikel 40.3 anta åtgärder avsedda att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det och fastställa de gemensamma kriterier som gör det möjligt att fastställa hur den försäkring eller de garantier som avses i punkt 1 i denna artikel bör vara utformade med hänsyn till riskens art och omfattning. 5.I denna artikel avses med –direkt och särskild risk: en risk som uppstår som en direkt följd av tjänsteleveransen, –hälsa och säkerhet: med avseende på en tjänstemottagare eller en tredje person, förebyggande av dödsfall eller allvarliga person- skador, –ekonomisk trygghet: när det gäller en tjänstemottagare, före- byggande av väsentlig förlust av pengar eller egendomsvärde, –yrkesansvarsförsäkring: en försäkring som tecknats av en tjänste- leverantör för att täcka ett eventuellt ersättningsansvar gentemot tjänstemottagare och, i förekommande fall, tredje part, vilket härrör från tillhandahållandet av tjänsten. Marknadskommunikation från reglerade yrken 1.Medlemsstaterna skall upphäva alla totalförbud mot marknads- kommunikation från reglerade yrken. 2.Medlemsstaterna skall säkerställa att marknadskommunikation från reglerade yrken följer de yrkesetiska reglerna i överens- stämmelse med gemenskapsrätten, särskilt beträffande yrkesverk- samhetens oberoende, värdighet och integritet samt tystnadsplikt på ett sätt som överensstämmer med varje yrkeskategoris särdrag. De yrkesetiska reglerna för marknadskommunikation skall vara icke-diskriminerande, motiverade av tvingande hänsyn till allmän- intresset och proportionerliga. Verksamheter på flera olika områden Medlemsstaterna skall säkerställa att tjänsteleverantörer inte åläggs krav som innebär att de endast får utöva en viss angiven verksamhet eller som inskränker möjligheten att utöva flera verk- samheter gemensamt eller i partnerskap. Sådana krav får emellertid ställas på följande typer av tjänste- leverantörer: a)Reglerade yrken, i de fall då det är motiverat för att se till att reglerna för yrkesetik och uppförande, vilka varierar beroende på de enskilda yrkenas särdrag, följs och då det är nödvändigt för att säkerställa deras oberoende och opartiskhet. b)Leverantörer av tjänster såsom certifiering, ackreditering, teknisk kontroll, testning eller försök, om det är motiverat för att garantera deras oberoende och opartiskhet. Om verksamheter på flera olika områden mellan de tjänste- leverantörer som avses i punkterna 1 a och 1 b är tillåtna skall med- lemsstaterna säkerställa följande: a)De skall förhindra intressekonflikter och oförenligheter mellan vissa verksamheter. b)De skall garantera det oberoende och den opartiskhet som krävs för vissa verksamheter. c)De skall säkerställa att reglerna för yrkesetik och uppförande för olika verksamheter är förenliga sinsemellan, särskilt i fråga om tystnadsplikt. I den rapport som avses i artikel 39.1 skall medlemsstaterna ange vilka tjänsteleverantörer som omfattas av kraven i punkt 1 i denna artikel, vad kraven består i och varför de anser att kraven är motiverade. Medlemsstaterna skall i samarbete med kommissionen vidta stödåtgärder för att uppmuntra tjänsteleverantörer att frivilligt säkerställa tjänsternas kvalitet, särskilt genom att använda någon av följande metoder: a)Låta certifiera verksamheten eller låta den utvärderas av obero- ende eller ackrediterade organ, b)Utarbeta egna kvalitetskriterier eller tillämpa andra kvalitets- kriterier eller kvalitetsmärkningssystem som utarbetats av yrkes- organisationer på gemenskapsnivå. 2.Medlemsstaterna skall se till att information om innebörden av viss kvalitetsmärkning och kriterierna för tillämpning av kvalitets- märkning och andra kvalitetstecken som rör tjänster är lättillgäng- liga för såväl tjänstemottagare som tjänsteleverantörer. 3.Medlemsstaterna skall i samarbete med kommissionen vidta stödåtgärder för att uppmuntra yrkesorganisationer, handelskamrar, hantverks- och industriföreningar samt konsumentorganisationer inom deras territorium att samarbeta på gemenskapsnivå för att förbättra kvaliteten på tjänsterna, särskilt genom att underlätta utvärderingen av tjänsteleverantörernas kompetens. 4.Medlemsstaterna skall i samarbete med kommissionen vidta stödåtgärder för att uppmuntra utvecklingen av oberoende ut- värderingar, särskilt av konsumentorganisationer, med avseende på tjänsternas kvalitet och brister, och särskilt utvecklingen av jäm- förande prövning eller testning på gemenskapsnivå samt spridning av resultaten. 5.Medlemsstaterna skall i samarbete med kommissionen upp- muntra utvecklingen av frivilliga europeiska standarder som skall underlätta kompatibiliteten mellan de tjänster som tillhandahålls av tjänsteleverantörer från olika medlemsstater, mottagarinformationen och tjänsternas kvalitet. Medlemsstaterna skall vidta de allmänna åtgärder som är nöd- vändiga för att se till att tjänsteleverantörer lämnar kontaktupp- gifter, särskilt en postadress, ett faxnummer eller en e-postadress och ett telefonnummer dit alla tjänstemottagare, även de som är bosatta i en annan medlemsstat, direkt kan vända sig med klagomål eller förfrågan om den utförda tjänsten. Tjänsteleverantörerna skall lämna sin officiella adress om denna inte överensstämmer med deras vanliga korrespondensadress. Medlemsstaterna skall vidta de allmänna åtgärder som är nöd- vändiga för att se till att tjänsteleverantörer besvarar de klagomål som avses i första stycket och skyndsamt försöker finna tillfredsställande lösningar. 2.Medlemsstaterna skall vidta de allmänna åtgärder som krävs för att se till att tjänsteleverantörer är skyldiga att styrka att de uppfyller de informationsskyldigheter som föreskrivs i detta direk- tiv och att uppgifterna är korrekta. 3.Om det krävs en finansiell garanti för att följa ett domstols- beslut skall medlemsstaterna erkänna likvärdiga garantier som deponeras av kreditinstitut eller försäkringsgivare som är etablerade i en annan medlemsstat. Sådana kreditinstitut skall vara auktoriser- ade i en medlemsstat i enlighet med direktiv /48/EG och sådana försäkringsgivare, beroende på vad som är lämpligt i enlighet med rådets första direktiv /239/EEG av om samord- ning av lagar och andra författningar angående rätten att etablera och driva verksamhet med annan direkt försäkring än livförsäk- ringTPF39FPT samt och rådets direktiv /83/EG av om livförsäkringTPF40FPT. 4.Medlemsstaterna skall vidta de allmänna åtgärder som krävs för att se till att de tjänsteleverantörer som skall följa vissa uppför- andekoder, eller som är medlemmar i en yrkes- eller bransch- organisation som erbjuder möjlighet till tvistlösning utanför dom- stol, upplyser tjänstemottagaren om detta, nämner det i alla hand- lingar där någon av tjänsterna beskrivs i detalj samt anger hur man kan få närmare information om vad som utmärker denna form av tvistlösning och på vilka villkor den får tillämpas. 39TP PT EGT L 228, , s. 3. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /68/EG (EUT L 323, 9.12.2005, s. 1). 40TP PT EGT L 345, 19.12.2002, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv /68/EG. Ömsesidigt bistånd – allmänna skyldigheter 1.Medlemsstaterna skall ömsesidigt bistå varandra och vidta åt- gärder för att kunna samarbeta effektivt vid tillsynen av tjänste- leverantörer och deras tjänster. 2.Vid tillämpningen av detta kapitel skall medlemsstaterna utse en eller flera kontaktpunkter, vilkas kontaktuppgifter skall med- delas till de andra medlemsstaterna och kommissionen. Kommis- sionen skall offentliggöra och regelbundet uppdatera förteckningen över kontaktpunkter. 3.En begäran om information eller om utförande av kontroller, inspektioner och utredningar enligt detta kapitel skall vara veder- börligen motiverad och skälet till begäran skall särskilt anges. Information som lämnats ut får endast användas i det ärende för vilket den har begärts. 4.Vid en begäran om bistånd från de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat skall medlemsstaterna säkerställa att tjänste- leverantörer som är etablerade på deras territorium lämnar deras behöriga myndigheter alla uppgifter som krävs för att deras verk- samhet skall kunna övervakas i enlighet med deras nationella lag- stiftning. 5.Om medlemsstaterna har svårt att tillmötesgå en begäran om information eller att utföra kontroller, inspektioner eller utred- ningar skall de snabbt underrätta den medlemsstat som begärt informationen i syfte att finna en lösning. 6.Medlemsstaterna skall och på elektronisk väg översända de uppgifter som andra medlemsstater eller kom- missionen begär. 7.Medlemsstaterna skall se till att de register i vilka tjänste- leverantörer är inskrivna och som de behöriga myndigheterna inom deras territorium har tillträde till, också kan konsulteras på samma villkor av övriga medlemsstaters motsvarande behöriga myndig- heter. 8.Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana fall då andra medlemsstater inte uppfyller sina skyldigheter i fråga om ömsesidigt bistånd. Om så krävs skall kommissionen vidta lämpliga åtgärder, även sådana som föreskrivs i artikel 226 i för- draget, för att säkerställa att de berörda medlemsstaterna uppfyller sina skyldigheter i fråga om ömsesidigt bistånd. Kommissionen skall regelbundet informera medlemsstaterna om hur bestämmelserna om ömsesidigt bistånd följs. Ömsesidigt bistånd – allmänna skyldigheter för etableringsmedlemsstaten 1.När det gäller tjänsteleverantörer som tillhandahåller tjänster i en annan medlemsstat skall etableringsmedlemsstaten lämna upp- gifter om tjänsteleverantörer som är etablerade inom dess territorium om en annan medlemsstat begär det, särskilt bekräftelse av att de är etablerade inom landet och att de, såvitt man vet, inte olagligen utövar sin verksamhet där. 2.Etableringsmedlemsstaten skall utföra de kontroller, inspek- tioner och utredningar som en annan medlemsstat begär och upp- lysa medlemsstaten i fråga om resultaten och om de åtgärder som eventuellt vidtagits. De behöriga myndigheterna skall därvid handla inom ramen för de befogenheter som de har i den egna medlems- staten. De får besluta om vilka åtgärder som är lämpligast i varje enskilt fall för att efterkomma en annan medlemsstats begäran. 3.Etableringsmedlemsstaten skall, om den får kännedom om att en tjänsteleverantör som är etablerad på dess territorium och till- handahåller tjänster i andra medlemsstater har uppträtt eller agerat på ett sätt, som enligt medlemsstatens kännedom skulle kunna orsaka allvarlig skada på människors hälsa eller säkerhet eller på miljön, underrätta alla andra medlemsstater och kommissionen. Etableringsmedlemsstatens tillsyn när en tjänsteleverantör tillfälligt förflyttar sig till en annan medlemsstat 1.När det gäller fall som inte omfattas av artikel 31.1 skall etableringsmedlemsstaten säkerställa att överensstämmelsen med dess krav övervakas i enlighet med de tillsynsbehörigheter som före- skrivs i dess nationella lagstiftning, särskilt genom tillsynsåtgärder på den plats där tjänsteleverantören är etablerad. 2.Etableringsmedlemsstaten skall inte avstå från att vidta tillsyns- eller genomförandeåtgärder på det egna territoriet med hänvisning till att tjänsten tillhandahållits eller orsakat skada i en annan med- lemsstat. 3.Den skyldighet som fastställs i punkt 1 skall inte innebära någon plikt för etableringsmedlemsstaten att genomföra faktiska under- sökningar och kontroller på den medlemsstats territorium där tjänsten tillhandahålls. Sådana undersökningar och kontroller skall utföras av myndigheterna i den medlemsstat där tjänsteleverantören tillfälligt är verksam på begäran av myndigheterna i etablerings- medlemsstaten, i enlighet med artikel 31. Tillsyn som utförs av den medlemsstat där tjänsten tillhandahålls när tjänsteleverantören tillfälligt förflyttar sig dit När det gäller de nationella krav som kan ställas enligt artikel 16 eller artikel 17 är den medlemsstat där tjänsten utförs ansvarig för tillsynen av tjänsteleverantörens verksamhet på dess territorium. I enlighet med gemenskapsrätten skall den medlems- stat där tjänsten tillhandahålls a)vidta alla nödvändiga åtgärder för att försäkra sig om att tjänsteleverantörer följer de kraven när det gäller tillträde till och utövande av tjänsteverksamhet, b)göra de kontroller, inspektioner och utredningar som krävs för att utöva tillsyn över den tillhandahållna tjänsten. 2.Om en tjänsteleverantör tillfälligt förflyttar sig till en annan medlemsstat för att tillhandahålla en tjänst utan att vara etablerad där, skall de behöriga myndigheterna i denna medlemsstat när det gäller andra krav än de som avses i punkt 1 medverka vid tillsynen av tjänsteleverantören i enlighet med punkterna 3 och 4.