sou · GVB336 · 2008-01-01 00:00:00 — 2TP PT Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (2001/C 37/03). Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel först efter att det utbetalats eller som inte anmälts enligt gällande rätt och upptäckts efter klagomål till kommissionen. Kumulation (sammanläggning) av stöd föreligger när flera stöd- program tillämpas på ett och samma stödobjekt. I praktiken betyder kumulationsreglerna att en stödgivare måste beakta de redan befintliga stöd som utgår till ett företag. Det finns anledning att särskilt notera kumulationsproblematiken då det är ett eftersatt område. EG-fördragets bestämmelser om statligt stöd är enligt artikel 36 tillämpliga på produktion och handel med jordbruksprodukter endast i den mån rådet har beslutat detta. Rådet har dock fattat sådant beslut för merparten av alla jordbruksprodukter. Det bör noteras att kommissionen lämnat förslag till nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruket för perioden 2013. Beslut som fattas av kommissionen i statsstödsärenden kan överklagas till Förstainstansrätten eller direkt be- roende på beslutets art. Vid sidan om gemenskapens regler om statsstöd finns särskilda regler om subventioner i () regelverk. Dessa regler återfinns bl.a. i Avtalet om subventioner och utjämningsåtgärder. delar in stöd i tre grupper: förbjudna, angripbara och icke-angripbara. Även här finns vissa förpliktelser att anmäla nationellt stöd. I praktiken sker detta i form av efterhandsanmälningar genom kommissionens försorg, men underlaget tillhandahålls av respektive medlemsstat. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel 15.2Åtgärder för att främja användningen av biodrivmedel har genom beslut om budget (prop. 2004/05:1, utg.omr. 21, bet. 2004/05:NU3, rskr. 2004/05:120) angivit vägledande mål för användningen av biodrivmedel och andra för- nybara drivmedel i . skall sådana drivmedel utgöra av den totala användningen av bensin och diesel för transportändamål beräknat på energiinnehåll. Genom beslut (prop. 2005/06:TU6, rskr. 2005/06:134) har det nationella målet för på motsvarande sätt angivits till . Rådets direktiv /96/EG om en omstrukturering av gemen- skapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (energiskattedirektivet) antogs . I direktivets artikel 16 regleras medlemsstaternas möjlighet att under tillsyn av skattemyndigheterna tillämpa skattebefrielse eller nedsatt skatte- sats för vissa skattepliktiga produkter av biologiskt ursprung, bl.a. när dessa används som motorbränsle. Direktivet trädde i kraft . Den svenska skattestrategin och biodrivmedelsdirektivet I budgetpropositionen lades huvudkomponenterna för en skattestrategi för alternativa drivmedel fast. Enligt den ursprungliga skattestrategin kunde skattenedsättning ske antingen genom pilot- projekt, för vilka medges befrielse från både energi- och koldioxid- skatt, eller genom generell koldioxidskattebefrielse för koldioxid- neutrala drivmedel. och rådets direktiv /30/EG om främ- jande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel (biodrivmedelsdirektivet) publicerades . Direktivet innebär bl.a. att medlemsstaterna skall verka för att vissa Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel andelar av den totala försäljningen av bensin och diesel skall utgöras av biodrivmedel. Med beaktande av energiskattedirektivet samt med hänsyn till de mål som ställts upp i biodrivmedelsdirektivet utvecklade regeringen i budgetpropositionen för sin tidigare presenterade skatte- strategi för alternativa drivmedel. För att garantera långsiktigt håll- bara villkor för alternativa drivmedel befriades koldioxidneutrala drivmedel från både koldioxidskatt och energi- skatt inom ramen för ett program som var avsett att sträcka sig till och med . Den generella punktskattebefrielsen kräver statsstödsgodkän- nande av Europiska kommissionen och ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE). En statsstödsanmälan gjordes . Ett godkännande från Europeiska kommis- sionen t.o.m. inkom . I budgetpropo- sitionen har regeringen förklarat att koldioxidneutrala drivmedel under ytterligare en femårsperiod från utgången av 2008 bör undantas från koldioxidskatt och energiskatt. Kommissionen har godkänt denna skattestrategi t.o.m. . Det finns nu förutsättningar att föra in skattestrategin i lagstiftning genom att göra nödvändiga ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE). Regeringen avser att återkomma till med lag- förslag. Intill dess beslutar regeringen om skattenedsättning i särskild ordning med stöd av 2 kap. 12 § LSE. har regeringens uppdrag att kontrollera och utvärdera projekt som beviljats skattenedsättning med stöd av 2 kap. 12 § LSE (beslut , dnr Fi98/3032). En nödvändig förutsättning för detta är att de som beviljats skatte- nedsättning lämnar uppgifter till myndigheten. Skattebefrielsen enligt detta beslut meddelas således på villkor att sökanden lämnar de uppgifter som myndigheten behöver för fullgörande av sitt uppdrag. De uppgifter som sökanden på begäran av Statens energi- myndighet skall lämna rörande drivmedel som omfattas av skatte- befrielsen är Teknisk beskrivning, inklusive uppgift om ursprung Användningsområde (rent/inblandat/konverterat osv.) Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel Producerad, importerad och försåld volym Typ av köpare (konsumenter/mellanhänder) För att efterlikna en generell lagstiftning så mycket som möjligt lämnas skattebefrielsen utan volymbegränsningar för den bio- baserade delen av drivmedlen. Besluten är tidsbegränsade eller till den tidigare tidpunkt då lagstiftning om generell befrielse från eller nedsättning av energiskatt och koldioxidskatt för drivmedel som beslutet avser träder i kraft. Dispensbesluten om skattebefrielse för biodrivmedel är förenade med vissa villkor, enligt vilka besluten kan ändras eller upphävas. Energiskattedirektivets bestämmelser om skattenedsättning är underkastade EG-fördragets regler om statligt stöd. För att för- hindra att sökanden överkompenseras i strid med dessa regler, t.ex. vid förändringar i skillnaden mellan produktionskostnaden för det bränsle som beslutet omfattar och det eller de fossila bränslen som det ersätter, villkoras beslutet också av att de ekonomiska förut- sättningarna som beslutet avser inte förändras på ett sådant sätt att sådan överkompensation kan anses föreligga. För de tidigare beviljade dispensbesluten förelåg en risk för att överkompensation skulle uppkomma för de aktörer som tog be- fattning med etanol. För att komma till rätta med överkompen- sationen har regeringen ändrat de redan beviljade besluten om skattebefrielse för etanol. Efter denna ändring godkände Euro- peiska kommissionen skattestrategin för biodrivmedel som förenlig med statsstödsreglerna. Huvuddelen av den etanol som förbrukas i blandas i 95- oktanig bensin upp till maximalt fem volymprocent (låginbland- ning). De beräkningar som låg till grund för regeringens ursprung- liga beslut om skattebefrielse för etanol byggde bl.a. på att tull betalas för importerad etanol enligt den tullsats som gäller för odenaturerad etanol, KN-nr 2207 10 00, dvs. (ca ) per liter etanol. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel indikerade dock att en stor del av importen av etanol avsett som motorbränsle skedde under KN-nr 3824 90 99, som inte avser etanol, utan andra kemiska produkter med en tullsats på 6,5 pro- cent av varuvärdet, vilket motsvarar ca per liter. Detta skedde, så vitt framgick, genom att etanol i tullupplag blandades med motorbensin innan den tulldeklarerades. Detta förfarande gav upphov till en överkompensation för de aktörer som tog befattning med varan. Kostnaden för etanol som importeras från är dessutom mycket lägre än för etanol som produceras i eller . För att på kort sikt kunna möta efterfrågan på etanol som drivmedel behöver importen som vi på behöver bygga upp en inhemsk produktion av etanol. Genom beslut ändrade därför regeringen de tidigare besluten om befrielse från energi- och koldioxidskatt för etanol för låginblandning i bensin. Ändringen innebär att numera medges befrielsen bl.a. med villkoret att etanol som har använts för låg- inblandning i bensin, visas ha tulldeklarerats som odenaturerad etanol, KN-nr 2207 10 00, eller – när etanolen är framställd inom EU – visas ha uppfyllt motsvarande krav när den levererats från producenten. infördes skatteplikt enligt lagen om skatt på energi för vissa biobränslen som används för uppvärmning. Det gäller främst vegetabiliska och animaliska oljor och fetter (KN-nr 1507-1518) och fettsyrametylestrar. Regeringen föreslog dock att dessa biobränslen skulle undantas från skatt. I avvaktan på ett statsstödsgodkännande från kommissionen har ännu inte kunnat besluta att genomföra den av regeringen förslagna skattefriheten. Regeringen ansåg att om något besked i statsstöds- ärendet inte skulle finnas när tar ställning till förslagen finns det möjligheter att tillämpa en senare beslutad skattebefrielse retroaktivt. måste skatt redovisas för de skatte- pliktiga biobränslen som skattskyldiga säljer eller förbrukar. har meddelat att efter ansökan kan anstånd medges med skattebetalningen för dessa bränslen . har uttalat (bet. 2006/07:SkU5, s. 13) att Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel utskottet är inriktat på att efter ett positivt statstödsbeslut se till att retroaktivitet tillämpas i detta fall. 15.2.3Skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel Genom beslut (prop. 2005/06:16, bet. 2005/06:TU6, rskr. 2005/06:134) infördes lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel. Lagen innebär att de största bensinstationerna måste sälja förnybart drivmedel som till exempel etanol eller biogas. Syftet med beslutet är att minska koldioxidutsläppen genom att förbättra tillgången på förnybara bränslen. I ett första steg berörs bensinstationer som säljer mer än bensin eller diesel . Kraven kommer sedan att skärpas succes- sivt fram till att gälla de försäljningsställen som tillhandahåller konventionella bränslen eller mer. Småföretag som säljer mindre än fossila bränslen kommer att undantas reglerna. (mitten av ) finns drygt 700 tankställen som saluför biodrivmedel, varav merparten avser etanol. gav i samband med behandlingen av regeringens pro- position också regeringen i uppdrag att ta fram en långsiktig strategi för att stimulera tillgången och efterfrågan på flera för- nybara bränslen. För att inte ensidigt gynna någon viss teknisk lösning har även ett statligt stöd till åtgärder för främjande av distribution av förnybara drivmedel införts. Detta stöd innebär att den som genomför investeringar för att kunna tillhandahålla för- nybara drivmedel i enlighet med lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel kan få bidrag med högst av den totala kostnaden för åtgärden (investeringskost- naden). Bidraget får dock inte överstiga investeringskostnaden minskad med den lägsta kostnad som krävs för att kunna fullgöra kravet (normkostnaden). Stödet införs för att i någon mån under- lätta även dyrare alternativ som t.ex. investeringar i tankställen för biogas. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel 15.2.4Miljöklassning av alternativa motorbränslen m.m. Genom beslut (prop. 2005/06:181, bet. 2005/06:MJU28, rskr. 2005/06:345) ändrades två lagar för att främja introduktionen och användandet av alternativa motorbränslen, dvs. bränslen som är avsedda att ersätta motorbensin och dieselbränslen. Ändringarna innebär att alternativa motorbränslen skall kunna beskattas i miljöklass 1, den lägsta skatteklassen. Vidare ändrades specifikationerna för alkylatbensin och dieselbränsle. Ändringen avseende alkylatbensin innebär att hanteringen av detta bränsle underlättas, vilket skall främja en ökad användning. Ändringen avseende dieselbränsle innebär att det blir möjligt att öka inbland- ningen av förnybara fettsyrametylestrar i dieselbränsle från . Beslutet bygger bl.a. på redovisning av de uppdrag kring miljöklassning av drivmedel som redovisades i rapportering . 15.2.5Miljöpolicy för statliga bilar För att öka andelen miljöanpassade bilar i den statliga förvaltningen beslutade regeringen i förordningen (2004:1364) om myndigheters inköp och leasing av miljöbilar att en viss andel av alla statliga bilar som köps in skall vara miljöbilar. gäller att av det totala antalet personbilar som en myndighet köper in eller ingår leasingavtal om under ett kalenderår skall vara miljöbilar. Vid denna beräkning skall dock inte utryckningsfordon, personbilar med fler än fyra sittplatser utöver förarplatsen, och personbilar som är särskilt anpassade för person- skydd inkluderas. Detta innebär att av alla statliga bilar skall vara miljöbilar. Med miljöbil avses bl.a. fordon som drivs med biodrivmedel. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel Grön skatteväxling innebär att skatter på miljöskadliga aktiviteter höjs och skatten på arbete sänks. Syftet är bland annat att minska koldioxidutsläppen som bidrar till växthuseffekten. Flera åtgärder med denna inriktning har genomförts . Som exempel kan nämnas att i budgeten för höjdes fordonsskatten för lätta bussar och lätta lastbilar och infördes en skatt på flygbiljetter med per biljett. Skattehöjningarna uppgick till totalt . genomfördes skattesänkningar på motsvarande belopp, bland annat genom att inkomstskatten sänktes med , framför allt för låg- och medelin- komsttagare, samt att soloföretagare som anställer fick lägre arbets- givaravgift. 15.3Insatser för att främja användningen av biomassa för energiändamål Klimatinvesteringsprogrammet (KLIMP) innebär en möjlighet för kommuner och andra aktörer att söka bidrag för långsiktiga inves- teringar i åtgärder som minskar utsläppen av växthusgaser, bidrar till omställningen av energisystemet eller innehåller intressant ny teknik som kan bidra till detta samt samla och sprida kunskaper om erfarenheter om klimatinvesteringar. Ett investeringsprogram består av åtgärder som till största delen utgörs av fysiska investeringar. De löper normalt , och slutrapporteras därefter. Då bestäms vilket slutligt bidrag som skall utgå till dem som gjort investeringar. Investeringarna görs i de sektorer som har störst påverkan på klimatet. Det gäller framförallt åtgärder inom transport- och energisektorerna. Det handlar bland annat om utbyggnad av fjärr- värme, rötning av avfall till biogas, övergång till biobränslen, energieffektivisering och lokal information om klimatfrågan och de pågående projekten. ansvarar för Klimatinvesteringsprogrammet, men hämtar in berörda myndigheters bedömningar med avseende på de åtgärder som ingår i de sökandes program. samt sektorsmyndigheterna , och Energi- Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel myndigheten, gör en noggrann granskning av de ansökningar som kommer in till . Programmen bedöms efter hur väl man lyckas visa på bra klimatstrategier, helhetsperspektiv, samverkan, bidragseffektivitet och miljöeffekter. Rådet för investeringsstöd () vid , med ledamöter utsedda av regeringen, beslutar om bidragen. KLIMP har pågått och är i viss mån en fortsättning på de lokala investeringsprogrammen (LIP). I LIP fördelades bidrag för ca till långsiktiga klimatåtgärder . har avsatt 1,24 mil- jarder kronor till klimatinvesteringsprogram. Första bidragsomgången för KLIMP beslutades då 14 program fick dela på i bidrag för åtgärder i första hand inom områdena transporter och energi. I den andra bidragsomgången (2004/2005) betalades ut till 33 program. fördelades ca och kommer att kunna fördelas. riksdag och regering har en hög ambitionsnivå när det gäller förnybar energi. I beslut om energi- politikens inriktning ingick bl.a. ett mål för att öka den årliga användningen av el som produceras med hjälp av förnybara energikällor. I målet angavs att produktionen av förnybar el skall öka med års nivå fram (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:137). Det kan jämföras med energipolitiska stödprogram som innebar en ökning av produktionen med . Kostnaderna för att producera förnybar el är emellertid i allmänhet högre än för övrig el. beslutade därför att införa ett system för handel med elcertifikat (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133). Målet med elcertifikatsystemet är att främja och skapa ett stabilt regelsystem för dem som producerar el med sol, vind, vatten och biobränsle (förnybar el). 3TP PT Gröna certifikat är en allmän internationell term för certifikat för förnybar elproduktion och elcertifikat är den specifika benämningen på certifikat för certifikatsberättigade anlägg- ningar i det svenska certifikatssystemet. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel ducerar en megawattimme (MWh) förnybar el tilldelas av staten, utan vederlag, ett elcertifikat, som visar att elen producerats ur förnybara energikällor. Certifikatet kan säljas till elleverantörer och elanvändare. Elproducenten får precis som tidigare dessutom betalt för varje kilowattimme el som levereras. För att skapa efterfrågan på elcertifikat åläggs elleverantörer och elanvändare en skyldighet att varje kalenderår förvärva ett antal elcertifikat i förhållande till sin elförbrukning under kalenderåret. Denna skyldighet benämns kvotplikt. Kvotplikten motsvarar en viss procentandel av elförbruk- ningen. För att skapa en växande marknad för elcertifikaten ökar kvotplikten fram . För stora elkunder finns möjlighet att direkt köpa el från en producent. Elleverantören sköter kvotplikten för alla elkunder som inte själv anmäler att de vill hantera sin kvotplikt. Kostnaden för elcertifikaten förs över till elkunderna via elräkningen. Elcertifikatsystemet är marknadsbaserat och syftar till att öka produktionen av förnybar el på ett kostnadseffektivt sätt. Det sker genom att konkurrens uppstår mellan förnybara energikällor. Detta stimulerar till teknikutveckling och kostnadseffektivitet. Handel med elcertifikat var när systemet infördes en ny form av stöd inom energisektorn. Tillgång och efterfrågan sätter priset på certifikaten och försäljningsintäkten går till producenten. Den inkomst som elproducenterna får när de säljer elcertifikat ersätter de inves- teringsbidrag och driftstöd som fanns fram till . Genom elcertifikatsystemet ökar de förnybara energikällornas möjlighet att konkurrera med icke-förnybara energikällor. Den elintensiva industrin, som vid introduktionen av elcerti- fikatsystemet omfattade ett sextiotal företag i landet, representerar en ansenlig del av den totala energianvändningen. Ett av problemen med elcertifikatsystemet är att företag i konkurrentländer inte har de kostnader som kvotplikten medför för de svenska företagen.TPF4FPT Med detta som utgångspunkt ansåg vid införandet av elcertifikatsystemet att det är motiverat att aktuella elintensiva branscher undantas från kvotplikt. Till den elintensiva industrin hörde företag inom stål- och metallverk, massa- och pappers- industrin, träskiveindustrin, baskemikalieindustrin, gruvindustrin, cementindustrin och petroleumraffinaderier. Det är endast den el som förbrukas i tillverkningsprocesserna som undantogs från kvotplikten. Systemet med certifikathandel och undantagen för 4TP PT Liknande system finns i , och . Det svenska systemet omfattar endast el producerad i . Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel vissa branscher i näringslivet från kvotplikt ansågs av EG-kom- missionen förenligt med statsstödsreglerna.TPF5FPT De elanvändare eller elleverantörer som inte uppfyller sin kvot- plikt måste betala en kvotpliktsavgift. Den är av det genomsnittliga certifikatpriset (till och med ). var avgiften högst per certifikat eller /kWh. var avgiften per certifikat.TPF6FPT Fortsättningsvis kommer inte något tak på kvotpliktsavgiften att finnas.TPF7FPT beslutade godkänna de förslag som regeringen lämnat på förändringar av elcertifikatsystemet genom proposition 2005/06:154 Förnybar el med gröna certifikat. Föränd- ringarna infördes och syftar till att ge systemet en ökad långsiktighet och höja ambitionsnivån för den förnybara elproduktionen: Målet är att den förnybara elproduktionen skall öka till jämfört med nivå. Det betyder att produk- tionen av certifikatberättigad elproduktion skall öka från till . Detta motsvarar av den totala energiförbrukningen i . Elcertifikatsystemet med tillhörande kvotplikter har förlängts fram till och med för att skapa stabilitet och långsiktig- het för aktörernas investeringar i förnybar elproduktion. Kvotplikten har flyttats från elanvändare till elleverantörer, utom för elanvändare i den utsträckning de har använt el som de själva producerat, importerat eller köpt på den nordiska elbörsen och elanvändare som är elintensiva företag. En ny definition av elintensiva företag har införts, som bygger på den mängd el som används i tillverkningsprocessen i det enskilda företaget. Den nya regeln om vilka företag som anses som elintensiva utgår från företagets elanvändning i tillverk- ningsprocessen och företagets totala försäljningsvärde. Ett företag definieras som elintensivt om elanvändningen i tillverk- PT beslut i Ärende nr N 789/2002. PT var medelpriset /certifikat, var det /certifikat och var det /certifikat. 7TP PT Om efterfrågan är större än utbudet kan certifikaten ta slut. Lyckas man inte få tag i till- räckligt många certifikat för att fylla sin kvotplikt får man betala kvotpliktavgiften till staten. Certifikaten har obegränsad livslängd. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel ningsprocessen uppgår till minst 40 MWh per miljon kronor av företagets försäljningsvärde.TPF8FPT En begränsningsregel för tilldelning av elcertifikat har införts. Huvudregeln är att nya anläggningar som togs i drift efter kan tilldelas elcertifikat i maximalt , dock längst till utgången av . Denna begränsningsregel har in- förts för att konsumenterna inte skall behöva betala ett stöd till elproduktion som redan är lönsam samt för att öka satsningen på förnybar elproduktion. De energikällor som har rätt att tilldelas elcertifikat är: producerades i förnybar el, att jämföra med den totala elproduktionen på . Befintlig storskalig vattenkraft, som inte var elcertifikatberättigad, stod för huvuddelen av den förnybara andelen. 8TP PT De nya reglerna innebär att fler företag undantas än enligt tidigare regelsystem. 9TP PT Befintlig storskalig vattenkraft är inte certifikatberättigad. I samband med riksdagsbeslutet infördes begränsningsregel för småskalig vattenkraft med en installerad effekt om högst 1500 kW. kommer ingen småskalig vattenkraft att tilldelas elcertifikat. 10TP PT I förordningen om elcertifikat regleras vilka biobränslen som berättigar till tilldelning av elcertifikat. Biomassa i blandat hushållsavfall skall inte omfattas av elcertifikatsystemet. Konkurrens-, statsstödsregler och styrmedel Kyotoprotokollet anger två vägar för protokollets parter att vidta åtgärder för att uppfylla sina åtaganden inom det egna landets territorium och utomlands i samarbete med andra länder genom protokollets flexibla mekanismerTPF11FPT. De flexibla mekanismerna om- fattar handel med utsläppsrätter och de två projektbaserade meka- nismerna.TPF12FPT Handel med utsläppsrätter är en hörnsten i EU:s gemensamma klimatpolitik och innebär att EU går före i den inter- nationella utvecklingen av Kyotoprotokollets flexibla mekanismer EU:s system för handel med utsläppsrätter infördes ett system för handel med utsläpps- rätter inom EU. Utgångspunkten för detta är ett direktiv (handels- direktivet) som formellt antogs i oktober 2003.TPF13FPT Handelssystemet är ett klimatpolitiskt instrument som syftar till att på ett kostnadseffektivt och samhällsekonomiskt effektivt sätt minska utsläppen av växthusgaser inom gemenskapen. Systemet för handel med utsläppsrätter är en hörnsten i EU:s strävan att nå unionens åtagande att under Kyotoprotokollet minska utsläppen fram till perioden 2012 jämfört med . Handel med utsläppsrätter bygger på att ett tak sätts för hur stora de totala utsläppen högst får vara under t.ex. för de an- läggningar som omfattas av systemet.