sou · GVB328 · 2008-01-01 00:00:00 — Lärarna kan dock kräva att de får den tid som behövs för att förbereda sig för genomförandet av nya kursplaner och få kompetensutveckling. Mycket talar för att kunskapsinnehållet i under- visning och sättet att arbeta mer styrts av Lgr 80 än Lpo 94. Det kan i så fall bero på att utvecklingen i styrts mer av lärarnas yrkeserfarenhet än av statens vision om hur skolan skall utvecklas. Kursplanerna som började gälla , med öppnare och otydligare målformuleringar rensade på angivelser av ämnesinnehåll, har lämnat fritt spelrum för lärarna att göra sina egna planeringar. Dessa grundas mänskligt att döma på deras och kollegornas tidigare erfarenheter om vad som är framgångsrika vä- gar i undervisningen och i stoffurval. och skriver att på den nivån där styr- dokumenten formuleras pågår en reformförstöring i själva formule- ringsarbetet genom att formuleringarna påverkas av tidigare traditio- ner. Behöver detta i sig vara negativt? Yrkesutveckling kan ses som en förädling av tidigare traditioner och en successiv utform- ning av en best practice i sättet att genomföra sitt läraruppdrag. Sker lärarnas yrkesmässiga utveckling utifrån andra principer än för andra yrkesgrupper? Orsaker att målsystemet ej genomförts Lärarnas yrkesutveckling sker fortlöpande i verksamheten. Mycket av läraryrkets framgångsfaktorer kan inte överföras genom utbildningen utan den sker i vardagen när de dagliga problemen tas om hand och löses. Den erfarne lärarens tysta kunskap har med all säkerhet likheter med andra yrken, t.ex. sjuksköterskor, som bland annat visat i sin forskning. Vem som helst kan på en kvart lära sig att ta ett blodprov. Men att få patienten lugn så att kärlen kommer fram är en kunskap som måste förvärvas. Det är också en kunskap som är svår att beskriva och när man försöker göra det kommer man i konflikt med det etablerade aka- demiska vanetänkandet. Vad är en undersköterskas yrkesvisdom mot en läkares teoretiska kunskaper?TPF63FPT Vilka likheter i yrkesutvecklingen finns mellan olika yrken? Kon- flikten mellan akademin och praktikhandledarnas erfarenheter som och redovisat finns uppenbarligen inom fler professioner. 1.7.3Skollagens krav på lärare I 2 kap. 3-4 §§ skollagen (1985:100) anges att kommuner och landsting är skyldiga att för undervisningen använda lärare som har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak skall be- driva. Undantag får endast göras om personer med sådan utbild- ning inte finns att tillgå eller om det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna. För att kunna anställas utan tidsbegränsning skall läraren ha svensk lärarexamen eller fått ett behörighetsbevis utfärdat av Hög- skoleverket. Den som inte är behörig får ändå anställas utan tids- begränsning, om det saknas behöriga sökande och om det finns sär- skilda skäl samt om den sökande har motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser och det dessutom finns skäl att anta att den sökande är lämpad att sköta undervisningen. Samtliga dessa krav måste vara uppfyllda. För att utbildningen skall vara likvärdig varhelst den ges i landet ställer skollagen krav på att de kommunala huvudmännen skall se till att de som undervisar har nödvändiga insikter i de författningar som gäller för det offentliga skolväsendet, särskilt de föreskrifter som 63TP PT Alla sinnen med - om tyst kunskap och erfarenhetskunskap, UR , , professor vid Orsaker att målsystemet ej genomförts anger målen för utbildningen (2 kap. 7a § skollagen), ett krav som inte finns för fristående huvudmän. Regeln, införd för att uppfylla ett EU-direktiv, er- satte skollagens tidigare krav på kunskaper i de styrdokument som reglerar undervisningen för att kunna tillsvidareanställas som lärare. Med hänvisning till vad som gäller läkaryrket, där givits ansvar för att informera utomlands utbildade läkare om den svenska lagstiftningen på området, skulle skolhuvudmännen enligt regeringen svara för att lärarna har nödvändiga insikter i skolans författningar. Huvudmännen skulle genom särskilda utbildningsin- satser se till att de som anställs för att undervisa får möjlighet att inhämta kunskap om de styrdokument som är nödvändiga för att ut- öva läraryrket.TPF64FPT framförde i ett remissvar att förslaget i propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1998/99:100) kan innebära att perso- nalen först i efterhand får insikter i de föreskrifter som gäller för det offentliga skolväsendet – insikter som de helst bör ha innan eller åtminstone i direkt anslutning till att de anställs. Jag finner denna bedömning befogad då bland annat SkolverketTPF65FPT visat att många lärare saknar kunskaper om innehållet i styrdokumenten och med tanke på att andelen lärare som saknar lärarutbildning har ökat . 1.7.4Statens krav på lärarexamen Lärare har ett suveränt ansvar för att utifrån läroplan och kurs- planer och tillsammans med eleverna välja metoder och innehåll i undervisningen. Ett medel för att detta skall kunna förverkligas är den statliga lärarutbildningen – ett mycket viktigt styrinstrument för att de nationella målen skall nås. Högskolelagen (1992:1434) anger målen för all utbildning på grundnivå, inklusive lärarutbildningen. Utbildningen syftar till att utveckla studenternas förmåga att göra självständiga och kritiska bedömningar, förmåga att självständigt urskilja, formulera och lösa problem och ge beredskap att möta förändringar i arbetslivet. Inom det område som utbildningen avser skall studenterna, utöver kun- skaper och färdigheter, utveckla förmåga att söka och värdera kun- skap på vetenskaplig nivå, följa kunskapsutvecklingen och utbyta 64TP PT Proposition (1998/99:100) Vissa skolfrågor m.m. 65TP PT (2004) Handlingsplan för en rättssäker och likvärdig betygssättning, dnr 2004:556 Orsaker att målsystemet ej genomförts kunskaper även med personer utan specialkunskaper inom områ- det. I högskoleförordningens examensordning (1993:100 Bilaga 2) anges kraven för lärarexamina. För lärarexamen krävs, beroende av inriktning, en utbildning på mellan 140 och 180 poäng. För att få lärarexamen skall studenten utöver kraven i högskolelagen ha de kunskaper och de färdigheter som behövs för att förverkliga sko- lans mål samt för att medverka i utvecklingen av verksamheten en- ligt gällande föreskrifter och riktlinjer. Studenten skall vidare kunna: omsätta goda och relevanta kunskaper i ämnen eller ämnes- områden så att alla elever lär och utvecklas, analysera, bedöma, dokumentera och värdera elevers lärande och utveckling i förhål- lande till verksamhetens mål samt informera och samarbeta med föräldrar och vårdnadshavare, förmedla och förankra samhällets och demokratins värdegrund, orientera sig om, förmedla, förankra och tillämpa gällande regel- verk som syftar till att förebygga och motverka diskriminering och annan kränkande behandling av barn och elever, orientera sig om, analysera och ta ställning till allmänmänskliga frågor, ekologiska livsbetingelser och förändringar i omvärlden, inse betydelsen av könsskillnader i undervisningssituationen och vid presentation av ämnesstoffet, självständigt och tillsammans med andra planera, genomföra, utvärdera och utveckla undervisning och annan pedagogisk verk- samhet samt delta i ledningen av denna, tillvarata och systematisera egna och andras erfarenheter samt relevanta forskningsresultat som grund för utveckling i yrkes- verksamheten, använda informationsteknik i den pedagogiska utvecklingen och inse betydelsen av massmediers roll för denna. Studenten skall därutöver ha kunskap om betydelsen av läs- och skrivinlärning och om matematikens betydelse för elevers kun- skapsutveckling, fördjupad kunskap i läs- och skrivinlärning och i grundläggande matematikinlärning samt, , fördjupad kunskap i att analysera och bedöma elevers kunskaps- utveckling samt ha god kunskap i betygssättning. Regeringen skärpte kraven för lärarexamen vad gäller läs- och skrivin- lärning och bedömning av elevernas kunskaper. Orsaker att målsystemet ej genomförts 1.7.5Många lärare saknar rätt utbildning Hur ser lärartillgången ut i svenska grundskolor? Har huvud- männen lyckats uppnå de statliga kraven enligt skollagen? Det finns ett antal statistiska sammanställningar och undersökningar av och lärarorganisationer, gjorda och som framför allt av metodologiska skäl omfattar olika del- mängder av lärarkollektivet. Det är därför svårt att få fram en helt korrekt och heltäckande bild. Då undersökningarna inte kommer fram till helt skilda slutsatser bedöms dock undersökningarna sammantaget ge en bild av läget.TPF66FPT Pedagogisk utbildning – lärarexamen Långt ifrån alla lärare i har en pedagogisk examen. Av alla tjänstgörande lärare hade avslutat en pedagogisk högskoleutbildning, att jämföra . officiella statistik visar att skillnaderna är stora mellan kommunala och fristående skolor. Ungefär var tredje lärare i de fristående grundskolorna 2005 saknade en avslutad lärar- utbildning att jämföra med var åttonde i kommunala skolor. Även om de kommunala skolorna jämfört med de fristående skolorna i genomsnitt har en högre andel lärarutbildade finns det än större skillnader mellan kommunerna. I den kommun som hade lägst andel utbildade lärare saknade tre av tio lärar- utbildning. Det år andelen icke lärarutbildade var som lägst på riks- nivå, (), var andelen i kommunen med lägst andel lärarutbildade. Pedagogisk utbildning i rätt ämne? Det kan – och har – diskuteras vad som är viktigast, att den som undervisar har en pedagogisk utbildning eller att denne har utbild- ning i ämnet. och konstaterar i en kunskaps- översiktTPF67FPT att oberoende av hur utbildningen mäts så påverkar lära- rens utbildning elevernas resultat i positiv riktning. Att även tiden i 66TP PT En mer omfattande redovisning finns i bilaga 5, baserat på utredningens PM Hur ser lärarna ut () som sammanfattar innehållet i ett antal undersökningar gjorda 2002- 2006. 67TP PT (2002) Ekonomiska resursers betydelse för pedagogiska resultat Orsaker att målsystemet ej genomförts yrket, dvs. lärarerfarenheten, har betydelse är föga förvånande. har senare visat att såväl lärares lärarutbildning och ut- bildning i ämnet har betydelse för elevers resultat, liksom hur lära- ren värderar sin metodiska och didaktiska kompetensTPF68FPT. En stor andel verksamma lärare undervisar i utan att ha vad som med lärarförbundens uttryck kallas den rätta utbild- ningen, dvs. såväl pedagogisk utbildning som ämnesutbildning. Hur stor den andelen är beror på vilket mått som används, och det varierar dessutom mellan olika lärargrupper, men uppskattningsvis saknar uppemot var tionde lärare i årskurs 7-9 såväl lärar- som ämnesutbildning på högskolenivå och var tjugonde i årskurs 1-6. Enligt en undersökning av från hösten 2002TPF69FPT hade av lärarna i matematik i årskurs av lärarna i NO (integrerat) såväl lärarexamen som utbildning i ämnet. Enligt en studieTPF70FPT av och – årskurs 7-9-lärare under 55 årTPF71FPT med inriktning mot matematik eller NO-ämnen, svenska eller SO-ämnen samt språk – hade av lärarna i matematik eller NO utbildning i minst ett av ämnena samt lärarexamen. Skillnaderna mellan studierna kan troligen till en del förklaras av att inte tagit hänsyn till om lärarutbildningen inriktats mot tidigare eller senare årskurser medan en lärarutbildning i rätt ämne men inriktad mot årskurs 1-7 tolkades som fel ämne i lärarfackens undersökning. Frågan är om denna tolkning är rimlig. Utredningen saknar dock information om hur många tidigarelärare som undervisar elever i årskurs 7-9 för att göra en sådan värdering. Undervisas eleverna av rätt lärare? studie enligt ovan visar att antalet lärare som under- visar i ett ämne ibland vida överstiger antalet lärare som är anställda på en befattning där ämnet ingår. Det är således i vissa ämnen, sär- skilt praktiskt-estetiska ämnen, mindre vanligt att ha särskilda 68TP PT (2006) Lusten och möjligheten – om lärares betydelse, arbetssituation och förutsättningar, nr 282 69TP PT (2005) Undervisningen per ämne i 2002, dnr 2003:2735 70TP och ( 2005) Alla har rätt till utbildade lärare! En rapport om andelen lärare i skolår 7-9 som har rätt lärarutbildning 71TP PT Personer födda exkluderades då utbildningsregistret saknar uppgifter för dem som examinerats och man utgått från att examen avläggs vid minst . Orsaker att målsystemet ej genomförts tjänster för undervisningen. I stället sprids undervisningen ut på flera lärare. En annan infallsvinkel är att se hur stor del av lärarnas under- visningstid som omfattar ämnen de är utbildade för, vilket ingick i lärarfackens studie . Studien omfattade dock inte de prak- tiskt-estetiska ämnena. I genomsnitt undervisade lärarna av sin tid i rätt ämne. Av dem med rätt utbildning för att undervisa i årskurs 7-9 undervisade enbart i ämnen de hade utbildning för. Rätt utbildning – regionala skillnader Skollagen förutsätter att lärarna har en pedagogisk utbildning och utbildning i ämnet så att kvaliteten i undervisningen kan upprätt- hållas. Enligt lärarorganisationernas undersökning hade alla matematik- eller NO-lärare i en kommun utbildning i undervisningsämnet och nio av tio hade en lärarutbildning inriktad mot rätt årskurser. I en annan kommun hade endast var fjärde lärare i samma ämnen utbildning i ämnet och såväl utbildning i ämnet som lärarutbildning. Frågan är vad det innebär för likvärdigheten i utbildningen? Stora skillnader mellan kommunerna redovisas även för lärare i matematik eller NO respektive för lärare i svenska eller SO liksom i kombinationen svenska/språk. Enligt officiella statistik var av lärarna i 2003 räknat i heltidstjänster tillsvidareanställda. Totalt sett var tillsvidareanställda utan att ha en lärarutbildning, medan hade lärarexamen och var tidsbegränsat anställda. Enligt en undersökning av lärarfacken hösten 2003TPF72FPT, som endast omfattade lärare , saknade var tredje obehörig lärare i kommunerna högskoleexamen, medan två av tre helt saknade pedagogisk utbildning. Mer anmärkningsvärt var att av de obehöriga inte ens hade en avslutat gymnasie- utbildning. Omräknat till alla grundskollärare, och med hänsyn till 72TP och (2004) Dessa undervisar i svensk skola. Tjänstgörande lärare utan pedagogisk utbildning. Orsaker att målsystemet ej genomförts att andelen obehöriga är lägre bland de äldre lärarna, beräknas knappt en procent av alla grundskollärare sakna ett slutbetyg från gymnasieskolan. Var femtonde lärare hade inte studerat på hög- skolan. Enligt lärarorganisationernas undersökning hade knappt hälften av lärarna utan lärarexamen studerat minst åtta terminer på hög- skolan, medan var fjärde aldrig varit inskriven vid ett universitet eller högskola. Knappt hälften hade studerat minst en termin inom utbildningsområdet och var femte hade studier inom området. Var tionde obehörig lärare under hade studerat på högskolenivå men inte inom utbildningsområdet. Studien visar också att ungefär en procent av de obehöriga lärarna i grund- och gymnasieskola hade blivit behöriga , dvs. Det är mycket svårt att få en klar bild av hur stor andel av lärar- kåren som har föreskriven lärarutbildning. Det finns stora skillnader mellan kommuner och skolor vilket gör det olämp- ligt att generalisera i alltför stor utsträckning. Något kan dock sä- gas. Lärare med rätt lärarutbildning är vanligare: -i de lägre än i de högre årskurserna -i de behörighetsgivande ämnena jämfört med språk och praktiskt-estetiska ämnen och -bland yngre lärare jämfört med äldre lärare. En stor andel lärare – även de som har en pedagogisk högskole- utbildning – undervisar i ämnen de inte är utbildade för. Av dem utan lärarexamen saknar ungefär hälften pedagogisk högskoleutbildning och var fjärde har inte studerat på högsko- lenivå över huvud taget. Det är en stor åldersmässig spridning i lärarkåren. Orsaker att målsystemet ej genomförts 1.7.6Lärares brist på kunskap om statens styrdokument kvalitetsgranskning av bedömning och betygssättningTPF73FPT visar på en ibland utbredd brist på kunskaper om de styrdokument som reglerar verksamheten. utbild- ningsinspektioner visar inte på någon förbättring i detta hänseende. Enligt inspektörerna är lärarnas kompetens- utveckling ofta satt på undantag varför jag har svårt att tro att läget förbättrats nämnvärt. Tvärtom visar inspektionen att de bristande kunskaperna om regelverket ofta också omfattar rektorn som ju är den som enligt läroplanen har ansvaret för att personalen får den kompetensutveckling som krävs för att de professionellt ska kunna ut- föra sina arbetsuppgifter. granskning av lärarutbildningen våren 2005TPF74FPT visade att de studerande får begränsad och mellan lärosätena varie- rande utbildning i de styrdokument som styr skolan. Även Skol- verket pekade på denna brist i sin handlingsplan för en rättvis och likvärdig bedömning (, dnr 2004:556). Denna upp- fattning delade i sin granskning av likvärdigheten i betygssättning (, RiR 2004:11). drog i en kommentar med anledning av Högskole- verkets granskning slutsatsen att de påvisade bristerna inte enbart är förknippade med den nya lärarutbildningenTPF75FPT. menade att om de varit viktiga och naturliga inslag i den tidigare lärarutbildningen, borde de ha fått sitt självklara utrymme efter reformen. Även om den nya lärarutbildningen inte är ansvarig för bristerna i skolan, är alltså bedömargruppens kritik mot lärosätena allvarlig, då den indikerar brister som går utöver en speciell reform och som sett många exempel på . Regeringen svarade med att på denna punkt skärpa examensmålen i högskoleförordningens bilaga 2TPF76FPT. återkom till frågan om lärares kompetens i sin läges- bedömning 2005 (rapport nr 264) och framförde att reglerna om anställning av lärare och hur de kan användas i undervisningen gjorde det svårt att avgöra om en lärare är behörig eller inte. För att stärka måluppfyllelsen efterlyste verket förtydligade och stärkta 73TP PT (2000) Betygssättningen, Nationella kvalitetsgranskningar 2000, nr 190 74TP PT (2005) Utvärdering av den nya lärarutbildningen vid svenska universitet och högskolor, Rapport 2005:17R 75TP PT (2005) kommentar till utvärdering av lärar- utbildningen, , dnr 2005:1067 76TP PT Förordning (2005:401) om ändring i högskoleförordningen (1993:100) Orsaker att målsystemet ej genomförts krav på lärarprofessionen, bland annat att kraven på ämnes- kompetens skulle framgå tydligare. En undersökning inom ramen för NU-03 visade att två av tio lärare i saknade avslu- tad lärarutbildning, som det i vissa ämnen endast var knappt hälften som hade såväl lärarexamen som utbildning i det ämne man undervisade i. års satsningar på den så kallade sär- skilda lärarutbildningen () bedöms till en viss del ha förbättrat läget. var satsningen generellt inriktad och omfattade samtliga skolformer. inleddes en särskild sats- ning för vidareutbildning av obehöriga lärare i skolan, presenterad av regeringen ekonomiska vårproposition, men som främst inriktades mot lärare i gymnasieskolans yrkesämnen. Regeringen tillsatte en särskild utredare för att ut- reda om det finns behov av att införa ett system med auktorisation av lärare (dir. 2006:31). ändrades och utvid- gades utredningens uppdrag genom ett tilläggsdirektiv (dir. 2006:140) som ersatte tidigare direktiv. Likaså tillsattes en ny sär- skild utredare. Utredaren skall bland annat lämna förslag till ut- formning av ett statligt auktorisationssystem som syftar till att stärka drivkrafterna för lärare att utveckla undervisningens kvalitet och fortlöpande fortbilda och fördjupa sig, så att förutsättningarna för eleverna att nå målen förbättras. Utredaren skall redovisa de förslag som avser behörighet, under- visning i de ämnen och årskurser som läraren har utbildning för samt vilka krav i övrigt som enligt skollagen skall ställas vid anställ- ning av lärare. Uppdraget skall slutredovisas . 1.7.7Statlig satsning på fortbildning Regeringen har i samband med reformgenomförandet lyft fram vikten av att de nya måldokumenten implementeras väl och har avsatt stora resurser för fortbildning och information till såväl skolhuvudmän som skolledare, lärare, lärarutbildningar etc. Anledningen är regeringens konstaterande att förändringen av styr- systemet med en friare och mer decentraliserad skola ställer högre och delvis nya krav på lärarnas och skolledarnas kompetens (prop. 1992/1993:100 bil. Därför betonades vikten av att det inom lä- rarkåren och mellan lärarna och arbetsgivaren förs en diskussion Orsaker att målsystemet ej genomförts om lärarprofessionalitet och kompetens, särskilt vad gäller pedago- giken. Fortbildning beskrevs av föredragande statsråd som ett av de viktigaste styrmedlen i skolan och att det därför är angeläget att de resurser staten satsar används för att förverkliga nationella mål och för prioriterade utbildningsområden. I budgetpropositionen (prop. 1993/1994:100 bil. 9) betonas att huvudmännen har ansvaret för att genomföra de nationella reformerna, men att Skol- verket skall stödja genomförandet och också följa upp och utvär- dera implementeringen. skall, skrev regeringen, fort- sätta utvecklingen av kursplaner, utveckla, utpröva och fastställa be- tygskriterier, utarbeta referensmaterial, stödja införandet av nya mål- dokument och betygssystem samt utveckla nya nationella prov liksom tillsynsinstrument utifrån de nya måldokumenten.TPF77FPT När regeringen presenterade sitt förslag till budget (1994/1995:100 bil. 9) hade den nya läroplanen, Lpo 94, varit i kraft . I propositionen uppmärksammas den förändrade styrningen av skolan och att lärarna fått förtroendet att svara för uppnåendet av de statliga nationella målen: Skolans stora pedagogiska uppgift [är att] uppfylla de samhälleliga krav som genom läroplaner och kursplaner ställs på undervisningen och göra det på ett sätt som engagerar eleverna, bearbetar deras erfarenheter, gör dem berörda. När nu staten inte längre före- skriver lämpliga arbetsområden och arbetssätt utan mer entydigt än ti- digare lämnar över det pedagogiska ansvaret till lärarna är förhopp- ningen att detta skall frigöra en kreativitet som får många nya alterna- tiv i undervisningen att utvecklas. Hela arbetet med att genomföra den nya läroplanen och det nya betygssystemet bygger därför på en tilltro till lärarnas förmåga att självständigt omsätta de statliga kraven till praktisk undervisning. Det finns något omfattande och detaljerat regelsystem som onödigtvis begränsar kommunpolitikers, rektorers, lärares och elevers frihet att söka alternativa lösningar på skolans och undervisningens problem. Därför är det också viktigt att decentraliseringen drivs vidare från kommun och rektor till lärare och annan skolpersonal, så att de som arbetar nära eleverna får största möjliga inflytande över sin arbets- situation och sina möjligheter att tillsamman med eleverna skapa en god lärmiljö. 77TP PT Planeringen av implementeringen anges i prop. 1993/1994:100 vara ett gemensamt ansvar för och , där departementet ges ansvar för informationsinsatser till lärare och elever medan skall ansvara för informationskonferenser och utbildning till skolledare och lärarutbildare. Anledningen till denna ansvarsuppdelning beskrivs inte och den synes heller inte ha genomförts i praktiken. Orsaker att målsystemet ej genomförts Enligt regeringens bedömning i budgetpropositionen är lärar- utbildning och lärarfortbildning viktiga styrinstrument för staten när det gäller skolans utveckling, men man frågar sig hur dessa styrinstrument fungerar och skall användas i en ny situation. Att ha en lärarutbildning är inte tillräckligt. Läraren måste också hålla sig informerad om nya forskningsrön, aktuella skol- författningar och annan för yrket relevant kunskap. Efter kommu- naliseringen av skolan har huvudmännen ansvaret för kompetens- utveckling av den personal som har hand om utbildningen och för att planera för att sådan kompetensutveckling kan komma till stånd (skollagen 2 kap. 7 §).