sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — att medel fördelas till forskning och forskarutbildning som bedrivs i anslut- ning till och svarar mot behov inom lärarutbildningen och den pedagogiska yrkesverksamheten. När forskningspropositionen pre- senterades, hänvisade det ansvariga statsrådet till utredningen om ny lärarutbildning och dess direktiv. Frågor om medlens omfatt- ning och formerna för medelstilldelning avseende utbildnings- 7TP PT Se t.ex. (2007). Utbildningsvetenskap och dess omvärld och Om vikten av kunskap. 8TP PT SOU 2005:31. Stödet för den utbildningsvetenskapliga forskningen samt SOU 2008:30. Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans. 9TP PT Prop. 2008/09:50. Ett lyft för forskning och innovation. vetenskap i syfte att förstärka och vidareutveckla forskningen kommer således att behandlas i samband med denna utrednings förslag. För att den utbildningsvetenskapliga forskningen ska kunna fortsätta att utvecklas på önskat sätt krävs en utökad finansiering som dels omfattar den inom . Dels behöver fler källor till och former för finan- siering utvecklas: basanslag till vissa lärosäten, handledningsresur- ser som stimulerar till kommunala satsningar, särskilt stöd för uppbyggnad av nationella centra för ämnesdidaktisk forskning inklusive en gemensam servicefunktion. Den finansieringsstruktur som nedan föreslås innebär en ökad finansiering med en tydlig kvalitetsstyrning. Genom att understryka att även fortsättningsvis ska omfatta den utbildningsvetenskapliga forskningen betonas vikten av grundforskning inom området. Utredningen förordar att den får ställning som ett fjärde ämnesråd inom . Den signal som ett sådant beslut skulle ge är av stor betydelse för hur utbildningsvetenskap uppfattas och hanteras både vid universitet och högskolor liksom i kommuner och i samhället i övrigt. De särbestämmelser som gäller för i förhållande till dagens tre ämnesråd bör tas bort. Kravet på medfinansiering utgör ett exempel på en sådan bestämmelse som bör undanröjas. Vidare bör proceduren för val av styrelseledamöter vara densamma som för nuvarande ämnesråd. Att förstärka medel till för finansiering av utbildningsvetenskaplig forskning med krav på en med andra vetenskapsområden likvärdig ställning inom Veten- skapsrådet skulle också göra forskningsområdet mer attraktivt för fler forskare och därmed ytterligare bredda den mångvetenskapliga inriktningen. Beviljade bidrag från uppgick till 134 991 000.TPF10FPT Bidragen inkluderar forskarskolor, forskar- assistenter, forskningsprojekt samt nätverk. 10TP PT För tillkom 10 miljoner. Någon motsvarande analys av medels- fördelningen som för har ej hunnit göras. har bidrag beviljats till av de sökta projekten. går till forskningsprojekt. Varje ansökan bedöms av sakkunniga utifrån vetenskaplig kvalitet i en femgradig skala. För betyget 5, som är högst och ytterst sällsynt, ska projektet uppvisa vetenskap- lig kvalitet på högsta internationella nivå. Projektets relevans bedöms i en tvågradig skala. Slutligen görs en sammanvägning av de sakkunniga och en rangordning sker efter prioritet. Utbildnings- vetenskapliga kommittén fattar det slutliga beslutet och kan ändra prioritetsordning vid rangordningen av projekten. Prioritet anges i en femgradig skala. Utifrån vetenskaplig kvalitet skulle alla med prioritet 4 och 5 kunna tilldelas medel. För skulle det innebära en ökning av anslaget med . Av ansök- ningar med prioritet 4 eller 5 fanns två forskarskolor som tillsam- mans ansökte om 20 miljoner. Om dessa räknas bort med hänsyn till att forskarutbildning ska finansieras på annat sätt enligt förslag nedan skulle en ökning på 60–70 miljoner svara mot den kvalitet det totala antalet ansökningar bedöms ha. Det innebär en ökning på . Utredningens förslag är att utöka anslaget med 60 miljoner, vilket motsvarar en ökning med . 6.2.2Ett basanslag till universitet och högskolor med lärarutbildning I fråga om basanslag till universitet och högskolor med lärarutbild- ning finns två vägar att gå. Den ena är att ett basanslag utgår gene- rellt till universitet och högskolor som har lärarutbildning. Den andra att medel ges till miljöer som har kapacitet att bedriva forsk- ning av hög kvalitet. Alla de högskolor och universitet som har lärarutbildning har inte samma goda förutsättningar för detta. Av de 25 lärosäten som beviljats medel från är det fem som tilldelats hälften av de fördelade medlen fram till och med . har haft två särskilda utlysningar – Linné- anslagen – som riktats till starka forskningsmiljöer. Anslagen, på mellan 5–10 miljoner , beviljas . En första utvärde- ring pekar på att satsningen fått ett genomslag som inneburit att starka forskningsmiljöer växer fram som kan konkurrera fram- gångsrikt om nya forskningsmedel såväl nationellt som internatio- nellt. En liknande satsning på att långsiktigt bygga upp starka forskningsmiljöer i anslutning till lärarutbildningen skulle innebära en kraftfull förstärkning. Utredningen föreslår att ett sådant anslag ges till sju lärosäten med . Medlen ska fördelas i konkurrens och bedömningen av kvalitet göras med hjälp av en internationell panel. Inom ett sådant anslag ska utrymme ges för forskarutbildning. 6.2.3Finansiering inriktad på uppbyggnad av kapacitet i skolor I direktiven till utredningen sägs att utredningen ska ge förslag till hur antalet forskarutbildade lärare kan öka och hur den praxisnära forskningen med relevans för lärarutbildningen och den pedago- giska yrkesverksamheten ska komma skolan till del.TPF11FPT Allt fler kommuner har byggt upp samarbeten med universitet och hög- skolor om forskarutbildning av lärare. Inom regeringens program för lärarfortbildning finns ett särskilt program inriktat på licentiat- examen. Denna utveckling kan stimuleras ytterligare. En ökad satsning kräver dock att statliga resurser tillförs för handledning och undervisning.TPF12FPT Utredningens förslag är att anslag inrättas som innebär att för varje doktorand som betalas av kommunen utgår till mottagande högskola. Hur många doktorander som skulle finansie- ras på detta sätt beror på kommunernas intresse. En rimlig skatt- ning är 200 doktorander , vilket innebär en årlig kostnad på . 11TP PT Dir. 2007:103, s. 18–19. 12TP PT I finns ett omfattande program för doktorandutbildning och ett kontrakt har upprättats som visar hur mycket kommuner respektive högskola betalar för att finansiera de externt finansierade doktoranderna. Utredningen har utgått från detta kontrakt i sina kostnadsberäkningar. 6.2.4Nationella centra för ämnesdidaktisk forskning Det föreligger ett stort behov av satsningar på olika undervisnings- ämnens didaktik. Utredningen föreslår, som redan beskrivits i avsnitt 4.7, att de befintliga resurscentra för olika ämnen komplet- teras med nya enheter så att samtliga större undervisningsämnen får ett ämnesdidaktiskt centrum. Dessa centra ska utgöra en resursbas för alla lärosäten i landet som utbildar lärare i de aktuella ämnena. En given uppgift i detta sammanhang är att i respektive undervisningsämne bygga upp fungerande nätverk för erfarenhets- utbyte, inte minst internationellt, och annan kontakt mellan lärosäten som utbildar lärare i det aktuella ämnet. Andra viktiga uppgifter är att anordna konferenser och hålla kontakt med de olika ämnesföreningarna för lärare. Härigenom kan utan omvägar en nära samverkan initieras mellan lärosätena och lärare på fältet, vilket torde vara gynnsamt för lärarnas känsla för att den utbild- ningsvetenskapliga forskningen angår dem. Dessutom kan lärares aktuella erfarenheter från verksamhetsfältet bättre tillvaratas och kompetensutvecklingsbehovet kontinuerligt tillgodoses. De ämnesdidaktiska centra bör kompletteras med en gemensam servicefunktion. Denna bör ta fram kunskapsöversikter och jäm- förande studier i lättillgänglig form, samordna och stödja arbetet vid de olika centra och marknadsföra verksamheten internt och externt genom exempelvis en gemensam webbportal. Utredningen förutsätter också att de befintliga och nytillkomna fakultetsmedlen, dvs. de medel som går direkt till universitet och högskolor, mer än vad som varit fallet, styrs mot sådana ämnesområden som innebär en förstärkning av lärarutbildningens vetenskapliga bas (jämför avsnitt 5.6). Det är angeläget att den utbildningsvetenskapliga forskningen kan komma såväl enskilda lärare och skolor som skolhuvudmännen till del. Här behövs en rad insatser förutom den servicefunktion för ämnesdidaktisk forskning som har beskrivits ovan. Utbildnings- vetenskapliga kommittén har initierat forskningsöversikter inom centrala problemområden. Sådana översikter är av stort värde för lärarutbildare och blivande lärare liksom för yrkesverksamma lärare. Utredningen menar att det är av största vikt att den utbild- ningsvetenskapliga forskningen synliggörs på ett bättre sätt och uppmanar därför att se till att forskningen blir mer lättillgänglig för olika intressegrupper. Satsningarna behöver omfatta såväl grundforskning som praxis- nära forskning. Blivande lärare och skolledare behöver förstå vikten av utbildningsvetenskaplig forskning och det värde forskningen kan ha för skolans utveckling. Det är utredningens förhoppning att förslagen till ny lärarutbildning kommer att bidra till denna insikt, och att aktiva lärare i större utsträckning än tillvaratar den utbildningsvetenskapliga forskningen i sin dagliga verksamhet. -den omvandlas till ett ämnesråd för utbildningsvetenskap inom -samma principer för finansiering och valförfarande som till- lämpas för nu befintliga ämnesråd också ska gälla utbild- ningsvetenskap. Utredningen föreslår följande fyra finansieringskällor: -får utökat anslag till utbildningsvetenskaplig forskning med 60 miljoner. -medel till uppbyggnad av kapacitet ges som ett basanslag till sju lärosäten med 10 miljoner . Medlen ska fördelas i konkurrens. -ett anslag skapas för att underlätta en uppbyggnad av hand- ledningsresurser vid de olika lärarutbildningarna riktade mot kommunala satsningar. Anslaget tilldelas högskolorna med motsvarande för varje kommunalt finansierad doktorand som antas i utbildningsvetenskap. -medel utgår för uppbyggnad och drift av ämnesdidaktiska centra för samtliga större undervisningsämnen inklusive för en gemensam servicefunktion. Kritiken av examensarbetena kan kortfattat uttryckas som att de alltför ofta visar prov på dålig kännedom om vetenskapliga forsk- ningskrav och om forskningsmetodik. Lärarutbildningens generella brist på disputerade lärare får allvarliga konsekvenser när det gäller handledningen av examensarbeten. I detta sammanhang är ett antal åtgärder värda att överväga och vidta, som mer eller mindre själv- klart följer av utredningens förslag till ny struktur för lärarutbild- ningen: -Det vetenskapliga inslaget i utbildningen stärks genom att fler- talet lärarstuderande på de sammanhållna programmen gör två större självständiga arbeten, ett på grundnivå och ett på avance- rad nivå. -Dubbla examina ska utgå, vilket förutsätter ökade tidsinsatser och större krav i fråga om examensarbetenas omfattning och kvalitet för i synnerhet grundlärarna. -Vetenskapsteori och forskningsmetodik ska utgöra en del av den utbildningsvetenskapliga kärnan. Därutöver förutsätts forskningsfrågor få utökat utrymme i samband med examens- arbetena. -Den alltför ensidiga inriktningen på produktion av forskning kan och bör kombineras med en inriktning på konsumtion av forskning. I två intresseväckande rapporterTPF13FPT påvisas hur den senare inriktningen är den som präglar utbildningen av sjuk- sköterskor. Syftet är med andra ord att den studerande även ska stimuleras till att som yrkesverksam kritiskt och aktivt ta del av aktuell forskning inom sitt område. -I den nya lärarutbildningen behövs fler disputerade lärarutbil- dare generellt, vilket lärosätenas styrelse förutsätts åtgärda. I fråga om handledning av examensarbeten förutsätts att dispute- rade lärare nyttjas. -Samtliga examensarbeten ska kunna inrymmas inom utbild- ningsvetenskap, något som knappast är begränsande utan snarare vidgande jämfört med dagens situation. 13TP PT (2006). Examensarbetet inom den nya lärarutbildningen. (2006). Examination med kvalitet – en undersökning av examinationsförfarandet vid några svenska högskolor. kapaciteten är stor om lärosätets samlade kompetens i olika discipliner och ämnen utnyttjas. Vilken handledare som är mest lämpad beror självfallet på vilket tema den studerande har valt. Sannolikt behövs ibland två handledare från olika discipliner för ett examensarbete, något som i sig stimulerar till samarbete mellan olika institutioner och stärker lärarutbildningens ställ- ning vid lärosätet. -Examensarbetena bör i högre grad än vad som är fallet inrymmas inom ramen för befintliga forskningsprojekt. De kan då bidra till kunskapsbildningen inom ett område och stimulera de studerande till fortsatt vetenskapligt arbete. För att lärarutbildningens vetenskapliga grund långsiktigt ska kunna tryggas, inte minst inom den utbildningsvetenskapliga kärnan men också inom ämnesdidaktiken, måste kunskapsupp- byggnad genom grundforskning ske. Detta mål kräver dels de sats- ningar på forskning som beskrivits tidigare, dels en betoning av forskarutbildningens betydelse. Jämfört med andra högskole- utbildningar är andelen som går vidare till forskarutbildning fort- farande låg bland lärarstuderande. De lärarstuderande utgör 10 pro- cent av det totala antalet studerande inom högskolan, medan ande- len doktorander inom lärarutbildningen endast utgör av det totala antalet doktorander. Utredningen menar att lärarstude- rande tidigt måste komma i kontakt med forskning och informeras om möjligheterna till forskarutbildning. Den struktur på ny lärarutbildning som utredningen föreslår underlättar övergången till forskarutbildning. De sammanhållna grund- och ämneslärarprogrammen ger generella examina, vilket innebär att de studerande måste skriva examensarbeten. Båda pro- grammen ska enligt förslagen få utbildningsvetenskapliga huvud- områden, vilket meriterar till forskarutbildning inom hela det utbildningsvetenskapliga fältet. Ämneslärare ska dessutom kunna bli behöriga till forskarutbildning inom det ämnesområde som motsvarar deras första undervisningsämne. På denna punkt är det viktigt att ansvariga vid fakulteter och motsvarande förstår att en studerande på den föreslagna ämneslärarutbildningen kommer att få lika mycket ämnesinnehåll som en studerande på fristående Detta är en viktig skillnad jämfört med dagens situation, som ju innebär att VFU räknas in i ämnespoängen. För att ta ett konkret exempel kommer 90 högskolepoäng engelska inom ämnes- lärarutbildningen att vara likvärdigt med 90 högskolepoäng engelska som fristående kurs, och ska följaktligen ges samma meritvärde vid ansökan till forskarutbildning. Den enda skillnaden blir att ett ämnesdidaktiskt perspektiv har tillämpats för den lärar- studerande, vilket knappast är till nackdel för en blivande forskar- studerande. Situationen blir mer komplicerad för ämneslärarstude- rande i blockämnen som svenska eller samhällskunskap, som utgörs av två eller flera akademiska ämnen. Utredningen har dock rekom- menderat (se kapitel 3.3.5–3.3.6) att de ingående akademiska ämnena ska studeras separat, bland annat för att garantera den vetenskapliga grunden och möjliggöra meritering för forskar- utbildning. Ämneslärarstuderande i dessa ämnen ska alltså minst få tillgodoräkna de poäng de studerat inom det blivande forskar- utbildningsämnet. Om exempelvis 60 högskolepoäng av totalt 120 högskolepoäng samhällskunskap har ägnats åt statsvetenskap, ska dessa kunna räknas ograverade vid ansökan till forskarutbildning i statsvetenskap. Fördjupningen i undervisningsämnen är viktig för den lång- siktiga uppbyggnaden av ämnesdidaktisk forskarkompetens. Utredningen vill lyfta fram det särskilt stora behovet av just ämnesdidaktisk forskning. Här är det viktigt att betona att ämnes- didaktiken inte endast är en fråga för ämneslärarna, utan i minst lika hög grad för grundlärarna. finns det för båda lärar- kategorierna andra forskningsområden av stor vikt. Forskarskolor är en beprövad och framgångsrik väg att relativt snabbt få fler forskarutbildade inom ett område. Sådana har funnits, och finns, redan inom det utbildningsvetenskapliga områ- det, men fler bör inrättas med nya och relativt breda inriktningar, gärna i samverkan mellan flera lärosäten för att säkerställa en bred bakgrunds- och lärarkompetens. Fler forskarutbildade är ett helt nödvändigt krav för lärarutbild- ningen. Även inom skolan behövs fler lärare med forskarutbild- ning. Såväl utredningarna om lärarlegitimationTPF14FPT som om gymnasie- skolanTPF15FPT har kommit med förslag om behovet av lektorer i gym- nasieskolan. Denna utredning instämmer helt i bedömningen att gymnasieskolan behöver fler forskarutbildade lärare, som kan 14TP PT SOU 2008:52. Legitimation och skärpta behörighetsregler. 15TP PT SOU 2008:27. Gymnasieskolan i en ny tid. utgöra en länk mellan högskola och gymnasieskola när det gäller ämnesutveckling. Det finns dock inget skäl att inskränka de fors- karutbildades nytta till gymnasieskolan. Inom alla skolformer kan forskarutbildade lärare bidra verksamt till utvecklingsarbete och kontakt med högskola och forskning. Detta gäller såväl personer med forskarutbildning som söker sig till läraryrket, som yrkesverk- samma lärare som genomgår forskarutbildning och återkommer till skolan. -lärosätena inrättar utbildningsvetenskapliga huvudområden för generella examina inom lärarutbildningen -ämneslärarstuderande eller ämneslärare som söker till fors- karutbildning i sina undervisningsämnen behandlas på lika villkor som studerande från fristående kurser -fler forskarskolor inom det utbildningsvetenskapliga områ- det tillskapas. 7 Lärarutbildningen i samverkan 7.1Verksamhetsförlagd utbildning (VFU) En av grundtankarna bakom den lärarutbildning som infördes var att den tidigare praktiken skulle ersättas med verksamhets- förlagd utbildning (VFU). Bytet av begrepp skulle illustrera en djupare förändring i synsättet på utbildningens praktiska förank- ring. Istället för att lärarstuderande i skolorna endast praktiskt skulle tillämpa sina i lärarutbildningen tillägnade teoretiska kun- skaper, borde nu också praktiska erfarenheter utgöra en grund för de teoretiska studierna. Denna tanke hade som förutsättning att högskola och skola skulle samverka för de lärarstuderandes bästa. De lärarstuderande tänktes också kunna fungera som förändrings- aktörer i skolan och föra vidare nya forskningsrön från högskola till skola, och nytt empiriskt material från skola till högskola. Grundtanken med VFU är god och denna utredning ställer sig i stort bakom den. finns det anledning att i ett reform- arbete av lärarutbildningen uppmärksamma, och åtgärda, flera pro- blematiska områden kring VFU. 97 ansåg (s. 36) att staten inte borde föreskriva hur sam- arbetet mellan kommuner och lärarutbildningen skulle ordnas. Även om ställningstagandet var i linje med principen om målstyr- ning och decentralisering, var det olyckligt på så vis att det ledde till stora regionala variationer i kvaliteten på samarbetet. Särskilt hårt påverkades – initialt – den verksamhetsförlagda utbildningen, vilket kunde visa i sin uppföljande utvärdering av lärarutbildningsreformen . Kritiken riktades såväl mot tolk- ningen av VFU som mot det konkreta samarbetet mellan högskola och skola. underströk att lärarutbildningarna var helt beroende av kommuners och skolors engagemang och goda vilja.TPF1FPT 1TP PT (2005). Utvärdering av den nya lärarutbildningen. Del I, s. 106. Särskilda problemområden var examinationen, placeringen av studenter i relevant skolform och informationsutbytet mellan hög- skola och skola. Inga centralt styrda medel fanns – eller finns – för VFU:n, utan de kostnader som uppkommer fick bäras av högskola och kommunerTPF2FPT gemensamt. Den stora valfrihet som lärarutbild- ningen inledningsvis präglades av hindrade också långsiktig plane- ring av . I en rapport från publicerad år 2008TPF3FPT, baserad på en enkät till studerandemedlemmar i förbundet, visades en rad bekymmersamma siffror angående VFU. Nära hälften av VFU- handledarna i hade inte i förväg fått besked om när lärarstuderande skulle dyka upp på deras skolor. av de studerande hade inte fått något besök från högskolan under hela sin VFU-tid. med inriktning på gymnasieskolan hade inte fått någon VFU inom denna skolform. Sambandet mellan poäng för VFU och verklig tid ute på skolorna var också i många fall svagt – nära hälften av kandidaterna hade befunnit sig i skolan per 10 VFU-poäng. En femtedel hade bara tillbringat på per 10 poäng. Problemen som lyftes fram av förnyade utvär- dering var delvis likartade, även om det kommunala enga- gemanget generellt hade ökat och tydligare strukturer byggts upp. Vissa lärosäten hade på olika sätt naggat VFU:n i kanten genom en kanske alltför vidlyftig tolkning av VFU:s innebörd. På en del håll kunde inte lärare inriktade och gym- nasieskolan få tillämpa sitt andra- eller tredjeämne inom VFU. Bedömningen av de studerande under VFU lyftes också fram som ett område med skiftande kvalitet. Från fackligt håll har framförts den – i utredningens ögon rimliga – synpunkten att VFU-hand- ledare bör garanteras utrymme inom arbetstidens ram för denna uppgift, liksom att handledning av studerande tydligare bör ses som en merit vid den individuella lönesättningen och i karriär- utvecklingen. Ett grundläggande problem är att kommunerna själva bestämmer hur de anslagna medlen för VFU ska användas. Detta leder i vissa fall till att ersättningen inte hittar ned till de enskilda skolorna eller praktikhandledarna. utgår ersättning till ett arbetslag kollektivt, och inte till den individuella lärare som stått för handledningen. Detta skapar också ett ansvarsproblem. Inom högskolan är det en självklarhet att den enskilde examinatorn är 2TP PT Ytterst få studenter genomför VFU i fristående skolor. 3TP PT , P. (2008). Hur ser lärarstudenterna på sin VFU? ansvarig för examinationen. Ansvaret kan inte överlåtas på någon form av lärarlag. Även om VFU-handledare inte är anställda av lärarutbildningen och inte kan fungera som examinatorer, måste det framgå tydligt av vem och på vilka grunder den studerande bedömts. gjorde, i samverkan med , en studie av VFU:ns förläggning till olika verksamhetsformer och dess betydelse för kompetensutveckling och nyrekrytering. Det empi- riska materialet utgjordes av enkäter riktade till såväl lärarutbild- ning som skola. Vad gäller förläggningen visade studien att VFU- platser i årskurs 1–5 var överrepresenterade i för- hållande till antalet studerande med denna inriktning, medan det omvända gällde för gymnasieskolan. En förklaring som framfördes till detta var att gymnasielärare mer sällan är organiserade i arbets- lag, vilket skulle försvåra handledningen. I fråga om VFU:ns betydelse för kompetensutvecklingen ansåg tre fjärdedelar av de tillfrågade skolledarna att VFU:n främst kom lärarna tillgodo genom gemensam reflektion och samtal. Betyd- ligt färre (mellan ) ansåg att lärosätena erbjöd handledarna erforderlig utbildning och kompetensutveckling. menade att VFU:n bidrar till att lärosäten och skolor samverkar kring forskning. Att samarbete mellan hög- skola och skola alls förekom var dock i huvudsak VFU-tankens förtjänst. Kommunerna menade att arbetsinsatserna från deras sida inte stod i paritet med de förväntade vinsterna. Kritik riktades också mot de uppgifter som de studerande fick med sig från hög- skolan till sina . Uppgifterna ansågs ofta svåra att genomföra praktiskt och ta för mycket av deras tid i anspråk. Enkäten innehöll även möjligheter för de berörda skolorna att framföra önskemål om förändringar. Bland dessa kan nämnas stärkta ekonomiska resurser med öronmärkta statliga medel, bättre framförhållning från lärarutbildningarnas sida, längre sammanhållna VFU-perioder och möjligheter för handledare att genomgå utbild- ning/kompetensutveckling.