sou · GWB342 · 2008-04-28 00:00:00 — Några liknande funktioner på det civilrättsliga området torde inte kunna ges kom- munerna med stöd av ett bemyndigande av . Civilrätten avser ju förhållanden mellan enskilda och även om kommunerna ibland kan innefattas i begreppet enskilda gäller det bara när kommunerna uppträder i rättsförhållanden som liknar dem som kan uppkomma mellan enskilda. 11 kap. 3 § RF en gräns för vilka uppgifter som regeringen efter bemyndigande av kan lägga på kommunerna. Enligt den bestämmelsen får civilrättsliga tvister inte utan stöd av lag prövas av något annat organ än en domstol. Även den europeiska kon- ventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna föreskriver att enskilda ska ha rätt till domstolsprövning i fråga om deras civila rättigheter och skyldig- heter. Om en ökad delegationsmöjlighet införs kan det övervägas om den inte bör kombineras med en spärr mot missbruk. I som präglas av ett annat politiskt klimat än vi är vana vid kan det tänkas att en regering med egen majoritet i genomdriver lagar med vittgående bemyndiganden på olika områden som i realiteten innebär att roll som lagstiftare blir överspelad. Som motvikt skulle ett krav på kvalificerad majoritet kunna införas vid antagande av lagar med olika bemyndiganden. En minoritet av de röstande i skulle med en sådan regel kunna ges rätt att förhindra att en lag med vidsträckta bemyndiganden antas. Om man inte önskar att den nuvarande detaljeringsgraden i 8 kap. RF ska konserveras kan det inte undvikas att minoritetsskyddet knyts till bestämmelsen om delegation av föreskriftsrätt på både det civil- rättsliga och offentligrättsliga området. Det skulle innebära bl.a. att också bemyndiganden som är tillåtna enligt 8 kap. 7 § RF skulle träffas av kravet på kvalificerad majoritet. Om man inför en ordning där en minoritet kan förhindra att en lag antas innebär det naturligtvis att lagstiftningsprocessen kan för- svåras. Det är också tänkbart att minoriteten utnyttjar sin ställning för att förhindra en i och för sig angelägen reform därför att lagen innehåller ett mer eller mindre betydelselöst bemyndigande. Också andra nackdelar kan finnas med den skisserade ordningen. För att motverka problem kan man visserligen tänka sig att ställa upp ett krav på att ett bemyndigande ska avse en fråga som är viktig för enskilda eller från allmän synpunkt. Det är emellertid inte givet att man därmed undanröjer de problem som kan uppkomma vid ett krav på kvalificerad majoritet. I mellanmodellen har vi föreslagit en skyldighet för regeringen att redovisa hur bemyndiganden har utnyttjats. En motsvarande regel föreslås även i maximodellen. Med det förslaget får en viss kontroll över vilka bemyn- diganden som ges och det kan då synas som om det är onödigt att också ställa upp ett hinder mot långtgående bemyndiganden. Mot denna bakgrund har vi valt att inte lägga något förslag om kvali- ficerad majoritet. De förändringar i redaktionellt hänseende som tagits in i mellanmodellen återfinns även i maximodellen. Vissa bestämmelser har sålunda flyttats så att de placerats i de sammanhang där de strukturellt hör hemma. När det gäller kommunernas möjligheter att besluta om trängselskatter m.m. överensstämmer maximodellen med både mini- och mellanmodellen. Beträffande frågan om det ska krävas ett nytt bemyndigande för senare subdelegation till förvalt- ningsmyndigheter och kommuner presenteras endast en lösning som lagfäster gällande rätt. Vidare ges i maximodellen motsvarande förslag till lösning av regleringen beträffande blankettstraffstad- gandena som ges i mini- och mellanmodellen. Om RF ska spegla den ordning som gäller efter HD:s avgörande kan det som angetts i kommentaren till mellanmodellen åstadkommas genom att möjlig- heten till blankettstraffstadganden kopplas endast till föreskrifter som efter delegation får meddelas av regeringen. I överensstäm- melse med mini- och mellanmodellen innehåller maximodellen även en regel som gör det möjligt för att låta regeringen bestämma bl.a. när en lag ska träda i kraft eller när en föreskrift ska börja eller upphöra att tillämpas. I redaktionellt hänseende har ordningsföljden mellan paragraferna i 8 kap. ändrats och paragraferna grupperats under särskilda under- rubriker. Stiftande av grundlag och riksdagsordningen m.m. Paragrafen motsvarar 15 § i nu gällande lydelse. – fjärde styckena är av redaktionell art. Femte stycket är nytt men har sin motsvarighet i nuvarande 8 kap. 17 § andra meningen. Paragrafen motsvarar 4 § första stycket i nu gällande lydelse. Paragrafen motsvarar 16 § i nu gällande lydelse. Ändringarna i första stycket är av redaktionell art. Andra stycket är nytt men motsvarar nuvarande 8 kap. 17 § andra meningen. Paragrafen motsvarar 6 § andra stycket i nu gällande lydelse. Ändring- arna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 17 § första meningen i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. 6–8 §§ Paragraferna motsvarar 18 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Om utfärdande och kungörande av lagar och förordningar Paragrafen motsvarar 19 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Föreskrifter rörande enskilda och förhållandet mellan enskilda och det allmänna Paragrafen motsvarar 1 § i nu gällande lydelse. Paragrafens första stycke motsvarar 2 § i nu gällande lydelse. Ändringen, som i huvudsak innebär att exemplifieringen har kor- tats, är inte avsedd att medföra någon ändring i sak. Ändringen har kommenterats i avsnitt 8.2. Andra stycket motsvarar 6 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 3 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 5 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Andra föreskrifter som kräver lagform Bestämmelsen är ny. För att klargöra att RF ställer krav på lagform även för andra föreskrifter än de som anges i 2 och 8 kap. RF har kapitlet kompletterats med en hänvisning till att det av andra kapitel i RF följer att föreskrifter med visst innehåll får meddelas endast genom lag. Regeringens rätt att meddela föreskrifter Paragrafen motsvarar 7 § i nu gällande lydelse. Ändringarna i första stycket är av redaktionell art. Paragrafens andra stycke har ändrats genom att bestämmelsen om blankettstraffstadganden har flyttas till 19 § (11 § i nu gällande lydelse) som handlar om subdelegation från regeringen till kommuner och förvaltningsmyndigheter. Med denna lösning kommer det till uttryck att blankettstraffstadganden kan kopplas till föreskrifter som meddelas både av regeringen och på lägre nivå än förordningar. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.2. Paragrafen motsvarar 8 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 10 § i nu gällande lydelse. Bestämmelsen har utvidgats till att omfatta inte bara en viss föreskrift utan hela lagar och att gälla på både det obligatoriska och fakultativa lagområdet. Den har också utformats så att bemyndiganden även kan avse före- skrifter om en lags tillämpning endast gentemot vissa länder eller mellanfolkliga organisationer. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.6. Paragrafens första stycke motsvarar 9 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens andra stycke motsvarar 9 § andra stycket i nu gällande lydelse med det tillägget att ett bemyndigande beträffande betungande avgifter ska ges i lag. Ändringen har kommenterats i avsnitt 8.1.6. Andra stycket innehåller också en ny bestämmelse. Andra stycket andra meningen ger kommunerna och regeringen rätt att efter medgivande från meddela föreskrifter om skatt som syftar till att reglera trafikförhållanden i kommunen. Det anges direkt i bestämmelsen att ett bemyndigande med föreskrifts- rätt för regeringen ska ges i samband med ett bemyndigande till en kommun. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.2. Paragrafens första stycke motsvarar 11 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens andra stycke motsvarar 7 § andra stycket sista meningen med ett förtydligande av att blankettstraffstadganden kan kopplas till föreskrifter som meddelas både av regeringen och på lägre nivå än förordning. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.2. Paragrafen motsvarar 12 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens motsvarar 13 § i nu gällande lydelse. Ändringarna i första och tredje styckena är av redaktionell art. Andra stycket är en följdändring motiverad av den nya bestäm- melsen i 18 § andra stycket. Regeringen kan inte med stöd av rest- kompetensen meddela föreskrifter på den kommunala beskatt- ningens område. Trängselskatt kan antingen komma att utformas som en statlig eller som en skatt. Eftersom detaljföre- skrifter från regeringen kan komma att aktualiseras bör markeras att undantaget från restkompetensen endast avser kommunernas rätt att ta ut skatt för skötseln av sina uppgifter. Uttrycket ansluter till den formulering som finns i 1 kap. 7 § RF. Bestämmelsen har kommenterats i 8.1.2. Paragrafens motsvarar 14 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens motsvarar 14 § andra och tredje stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Från paragrafen har bestämmelserna i första stycket tredje och fjärde meningarna flyttats. Dessa bestämmelser medger att föreskrifter om bl.a. tystnadsplikt för offentliganställda meddelas genom annan författning än lag och har i stället för i 2 kap. 12 § förts in i 8 kap. 15 §. Vidare har bestämmelserna i tredje – femte styckena om det särskilda förfarandet vid fri- och rättighetsinskränkande före- skrifter flyttats till en ny paragraf i 8 kap. Skälet till att bestämmel- serna om det särskilda förfarandet flyttats är i huvudsak att dessa skiljer sig från övriga regler i 2 kap. RF och systematiskt har mer samband med de bestämmelser som anger hur grundlag och vissa andra lagar ska stiftas. Vidare har som en andra mening i 12 § första stycket tagits in en hänvisning till att det av 8 kap. 15 § följer att föreskrifter om vissa inskränkningar i fri- och rättigheter får med- delas genom annan författning än lag. Bestämmelserna i paragrafen tredje stycke har flyttats och förts över till 8 kap. 6 § i förslaget. Skälen till ändringen är desamma som beträffande ändringen i 12 §. I redaktionellt hänseende har ordningsföljden mellan paragraferna i 8 kap. ändrats och paragraferna grupperats under särskilda under- rubriker. Stiftande av grundlag och riksdagsordningen m.m. 1–5 §§ Se kommentaren till minimodellen för motsvarande paragrafer. Paragrafen motsvarar 2 kap. 12 § tredje – femte styckena och 2 kap. 22 § tredje stycket i nu gällande lydelse. Bestämmelsernas nya placering har kommenterats i anslutning till dessa paragrafer. 7–9 §§ Paragraferna motsvarar 18 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Om utfärdande och kungörande av lagar och förordningar Paragrafen motsvarar 19 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Föreskrifter rörande enskilda och förhållandet mellan enskilda och det allmänna Paragrafen motsvarar 1 § i nu gällande lydelse. Eftersom bestäm- melserna om det särskilda förfarandet vid fri- och rättighets- inskränkande föreskrifter i förslaget flyttats från 2 kap. till 8 kap. har hänvisningen till dessa bestämmelser tagits bort från para- grafen. Ändringarna är i övrigt av redaktionell art. Paragrafens första stycke motsvarar 2 § i nu gällande lydelse. Ändringen, som i huvudsak innebär att exemplifieringen har kor- tats, är inte avsedd att medföra någon ändring i sak. Ändringen har kommenterats i avsnitt 8.2. Andra stycket motsvarar 6 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 3 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens första och andra stycke motsvarar 5 § i nu gällande lydelse. Bestämmelsen har delats upp i två stycken för att grun- derna för rikets indelning i kommuner och den kommunala beskattningen (första stycket) ska kunna undantas från det dele- geringsbara området. Undantaget åstadkoms genom att 15 § andra stycket, som anger i vilka ämnen regeringen ges föreskriftsrätt, endast omfattar vad som regleras i 14 § andra stycket. Bestäm- melsen har kommenterats i avsnitt 8.3. I tredje stycket finns en bestämmelse som motsvarar den nuvarande regeln att föreskriftsrätt rörande betungande avgifter kan delegeras till en kommun. Det tillägget har gjort att med- givandet till föreskriftsrätt ska ges i lag. Bestämmelsen har kom- menterats i avsnitt 8.1.6. Vidare har i en andra mening tagits in en bestämmelse som ger kommunerna rätt att efter medgivande från meddela föreskrifter om skatt som syftar till att reglera trafikförhållanden i kommunen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.2. Att också regeringen kan ges rätt att meddela sådana föreskrifter följer av 15 § andra stycket. Till skillnad mot mini- modellen uppställs inte något krav på att ett bemyndigande till regeringen ska ges i samband med föreskriftsrätt för en kommun. Regeringens rätt att meddela föreskrifter Första stycket motsvarar 2 kap. 12 § första stycket tredje och fjärde meningarna. Ändringarna är av redaktionell art. Andra stycket motsvarar 7 § i nu gällande lydelse. Skillnaden mot 7 § är att paragrafen i stället för att som , genom en positiv upp- räkning anger på vilka områden föreskriftsrätten kan delegeras, innehåller en negativ uppräkning av på vilka ämnesområden delegering inte får ske. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.3. Paragrafen motsvarar 8 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 10 § i nu gällande lydelse. Bestämmelsen har utvidgats till att omfatta inte bara en viss föreskrift utan hela lagar och att gälla på både det obligatoriska och fakultativa lagområdet. Den har också utformats så att bemyndiganden även kan avse före- skrifter om en lags tillämpning endast gentemot vissa länder eller mellanfolkliga organisationer. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.6. Första stycket motsvarar 11 § i nu gällande lydelse. Bestämmelsen har ändrats för att förtydliga att bestämmelsen inte ger utrymme för regeringen att utnyttja ett äldre givet bemyndigande för senare subdelegation vilket är i enlighet med Lagrådets tolkning av den nu gällande bestämmelsen. Förslaget innebär en ändring av gällande rätt och en övergångsbestämmelse behövs därför med innebörden att föreskrifter som meddelats med stöd av bemyndigande enligt 8 kap. 11 § i dess äldre lydelse fortfarande ska gälla. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.2. Andra stycket är nytt men motsvarar delvis 7 § sista stycket sista meningen i nu gällande lydelse. Med denna lösning kommer det till uttryck att blankettstraffstadganden kan kopplas till föreskrifter som meddelas av regeringen eller på lägre nivå än förordningar. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.2. Första meningen innehåller en ny bestämmelse. Mot bakgrund av förändrade möjlighet att delegera föreskriftsrätt på det offentligrättsliga området införs här en bestämmelse om skyldighet för regeringen att för skriftligen redovisa hur bemyndigandena utnyttjats. Andra meningen motsvarar 12 § i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 13 § i nu gällande lydelse. Ändringarna i första och tredje styckena är av redaktionell art. Andra stycket är en följdändring motiverad av regleringen som föreslås avseende trängselskatten. Angående skälen till förslaget hänvisas till författningskommentaren till 21 § i minimodellen. Bestämmelsen har kommenterats i 8.1.2. Paragrafens motsvarar 14 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens motsvarar 14 § andra och tredje stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Eftersom förslaget i 8 kap. 18 § innebär en ändring av gällande rätt finns behov av en övergångsbestämmelse som innebär att före- skrifter som meddelats med stöd av bemyndigande enligt 8 kap. 11 § i dess äldre lydelse fortfarande ska gälla. 3, 9, 10, 12, 15-20, 22 och 23 §§ I modellen föreslås att uttryck i 2 kap. RF som hänvisar till lagform beträffande de olika fri- och rättigheterna byts ut mot begrepp som inte anger på vilken konstitutionell nivå föreskrifter ska meddelas. Sådana ändringar föreslås i samtliga de angivna paragraferna. Ändringarna har kommenterats i avsnitt 8.4. Bestämmelserna i första stycket tredje och fjärde meningarna samt tredje – femte styckena flyttats till 8 kap. 14 § första stycket respek- tive 8 kap. 6 §. Se i övrigt kommentaren till 2 kap. 12 § i mellan- modellen. Se kommentaren till mellanmodellen för motsvarande paragraf. I redaktionellt hänseende har ordningsföljden mellan paragraferna i 8 kap. ändrats och paragraferna grupperats under särskilda under- rubriker. Stiftande av grundlag och riksdagsordningen m.m. 1–5 §§ Se kommentaren till minimodellen för motsvarande paragrafer. Se kommentaren till mellanmodellen för motsvarande paragraf. 7–9 §§ Se kommentaren till minimodellen för motsvarande paragrafer. Om utfärdande och kungörande av lagar och förordningar Se kommentaren till minimodellen för motsvarande paragraf. Föreskrifter rörande enskilda och förhållandet mellan enskilda och det allmänna Paragrafens första stycke första mening motsvarar 1 § i nu gällande lydelse dock endast såvitt avser hänvisningen till att det av 2 kap. följer att vissa fri- och rättigheter inte får inskränkas. Eftersom det särskilda förfarandet vid fri- och rättighetsinskränkande före- skrifter i förslaget flyttats från 2 kap. till 8 kap. har hänvisningen till det förfarandet fått utgå. Paragrafen innehåller också den bestämmelse om lagform för inskränkningar fri- och rättigheter som i nu gällande lydelse finns i 2 kap. 12 § RF. Övriga ändringar är av redaktionell art. Paragrafens andra stycke 1–4 motsvarar de bestämmelser om lagform för föreskrifter i vissa ämnen som finns i 2 kap. RF och som rör rätten till fackliga stridsåtgärder, expropriationsersättning, upphovsrätt och renskötselrätt. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafens andra stycke 5 motsvarar 6 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringen är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 2 och 3 §§ i nu gällande lydelse och omfattar alltså både civilrättsliga och offentligrättsliga föreskrifter. De olika exempel på föreskrifter som finns i nuvarande 2 och 3 §§ har uteslutits. Vidare finns i paragrafen en motsvarighet till bestäm- melsen 2 kap. 3 § andra stycket RF som anger att den personliga integriteten ska skyddas vid databehandling av personuppgifter i den utsträckning som anges i lag. Första och andra styckena motsvarar 5 § i nu gällande lydelse. Skälet till att paragrafen delats upp i två stycken har redovisats under kommentaren till 8 kap. 14 § i mellanmodellen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.3. I tredje stycket finns en bestämmelse som motsvarar den nuva- rande regeln i 8 kap. 9 § första stycket RF som ger kommunerna rätt att efter medgivande från meddela föreskrifter om betungande avgifter. Det tillägget har gjorts att medgivandet ska ges i lag. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.6. Vidare ges kommunerna rätt att efter medgivande från meddela föreskrifter om skatt som syftar till att reglera trafikförhållanden i kommunen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.2. Till skillnad mot minimodellen uppställs inte något krav på att ett bemyndigande till regeringen ska ges i samband med föreskriftsrätt för en kommun. Regeringens rätt att meddela föreskrifter Bestämmelsen anger i vilken omfattning enligt förslaget får delegera föreskriftsrätt till regeringen. Till skillnad från för- slaget i mellanmodellen omfattar bestämmelsen föreskrifter i såväl civilrättsliga som offentligrättsliga ämnen. Enligt första stycket kan regeringen medges rätt att meddela före- skrifter inom de ämnen som omfattas av 11 §. Bestämmelsen mot- svarar nuvarande 7 § första stycket 7 och 2 kap. 12 § första stycket andra och tredje meningarna. Andra stycket anger på vilka områden regeringen efter med- givande från kan meddela föreskrifter. Det är både civil- rättsliga och offentligrättsliga föreskrifter som omfattas. Undantag görs endast för föreskrifter om dels medborgarskap, dels brott och annan rättsverkan därav än böter, dels annan skatt än tull på införsel av varor och skatt för reglering av trafikförhållanden, dels exekutionsrätt. Utom såvitt avser medborgarskap överensstämmer dessa undantag med de undantag som föreslås i mellanmodellen. Tredje stycket motsvarar 8 § i nu gällande lydelse. Paragrafen motsvarar 10 § i nu gällande lydelse. Bestämmelsen har utvidgats till att omfatta inte bara en viss föreskrift utan hela lagar och att gälla på både det obligatoriska och fakultativa lagområdet. Den har också utformats så att bemyndiganden även kan avse före- skrifter om en lags tillämpning endast gentemot vissa länder eller mellanfolkliga organisationer. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.1.6. Första stycket motsvarar 11 § i nu gällande lydelse. Andra stycket är nytt men motsvarar delvis 7 § sista stycket sista meningen i nu gällande lydelse. Med denna lösning kommer det till uttryck att blankettstraffstadganden kan kopplas till föreskrifter som meddelas av regeringen eller på lägre nivå än förordningar. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 8.2. Första meningen innehåller en ny bestämmelse. Mot bakgrund av förändrade möjlighet att delegera föreskriftsrätt på det offentligrättsliga området införs här en skyldighet för regeringen att för skriftligen redovisa hur bemyndigandena utnyttjats. Andra meningen motsvarar 12 § i nu gällande lydelse. Ändring- arna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 13 § i nu gällande lydelse. Ändringarna i första och tredje styckena är av redaktionell art. I andra stycket finns en följdändring motiverad av regleringen som föreslås avseende trängselskatt m.m. Beträffande skälen för ändringen hänvisas till författningskommentaren till 21 § i mini- modellen. Bestämmelsen har kommenterats i 8.1.2. Paragrafen motsvarar 14 § första stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Paragrafen motsvarar 14 § andra och tredje stycket i nu gällande lydelse. Ändringarna är av redaktionell art. Författningsförslag samt gällande lydelse av 2 och 8 kap. RF I författningsförslagen har paragrafernas nya ordningsföljd inte markerats. Inte heller har det markerats om viss bestämmelse åter- finns i en ny paragraf. Endast de ord och bestämmelser som är nya i förhållande till gällande bestämmelser har kursiverats. Några markeringar har inte gjorts i gällande lydelse av 2 och 8 kap. RF. Vid redovisningen av 2 kap. i gällande lydelse har endast tagits med de paragrafer i kapitlet som förslås ändrade enligt vår mellan- respektive maximodell. Lagar och andra föreskrifter Stiftande av grundlag och riksdagsordningen m.m. 1 § Grundlag stiftas genom två likalydande beslut. Det andra beslutet får inte fattas tidigare än att det efter det första beslutet har hållits val till i hela riket och den nyvalda har samlats. Vidare skall förflyta mellan den tid- punkt då ärendet första gången anmäldes i kammare och valet, om inte beslutar att medge undantag härifrån. Ett sådant beslut skall fattas senast vid ärendets beredning och minst fem sjättedelar av ledamöterna måste vara eniga om beslutet. får inte såsom vilande anta ett förslag om stiftande av grundlag, som är oförenligt med ett annat vilande grundlagsförslag utan att avslå det först antagna förslaget. Folkomröstning om ett vilande grundlagsförslag skall anordnas, om det yrkas av minst en tiondel av ledamöter och minst en tredjedel av ledamöterna röstar för bifall till yrkandet. Ett sådant yrkande skall framställas från det att antog grundlagsförslaget som vilande. Yrkandet skall inte beredas i utskott. Folkomröstningen skall hållas med det val till riks- dagen som avses i första stycket.