sou · GVB331 · 2008-01-01 00:00:00 — () hade i början av 2007TPF1FPT totalt 898 (752 årsarbetskrafter (åa)) personer anställda, varav 365 (294 åa) i , 93 (80 åa) i , 28 (20 åa) i , 121 (103 åa) på skolan i , 110 (99 åa) på skolan i , 97 (86 åa) på skolan i och 84 (70 åa) på skolan i . Vid ingången av 2007TPF2FPT hade 255 (190 åa) personer anställning vid (), varav 182 (132 åa) i och 73 (58 åa) i . Vid ingången av 2007 hade 15 (13 åa) personer anställning vid Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF), samtliga i . Utredningen uppskattar att den nya myndigheten kommer att behöva en personalstyrka som uppgår till mellan 600 och 620 års- arbetskrafter. Utredningen har inte kunnat beräkna hur många 1TP PT Siffrorna avser antalet anställda och inkluderar deltidsanställningar och visstidsanställningar. 2TP PT Siffrorna avser antalet anställda och inkluderar deltidsanställningar och visstidsanställningar. Konsekvenser av utredningens förslag anställda som kommer att beröras av de föreslagna förändringarna. En grov uppskattning visar dock att uppåt 400 personer inte kom- mer att kunna beredas plats i den nya myndigheten. Utredningen föreslår emellertid att viss verksamhet ska föras till andra huvudmän. Enligt det underlag utredningen har erhållit från myndigheterna berörs ca 50 årsarbetskrafter av dessa uppåt 400 personer av detta. De som påverkas av förslaget av om att viss verk- samhet ska föras till andra huvudmän omfattas av reglerna om övergång av verksamhet enligt arbetsrättsliga regler. Av tidigare erfarenheter från när myndigheter omlokaliserats eller lagt ned verksamhet på en viss ort, framgår att det ofta är ett begränsat antal arbetstagare som väljer att följa med till den nya ort där verksamheten ska bedrivas. Utifrån det förslag som utred- ningen lämnar kan det därför komma att uppstå en situation där personal väljer att inte gå över till en annan huvudman eller in i den nya myndigheten varvid det statliga trygghetsavtalet utlöses. Detta blir en fråga för avvecklingsorganisationen att hantera. 12.3Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service Utredningen har föreslagit en omfattande förändring avseende SRV:s skolor. Förslaget innebär att verksamheten i och läggs ner och att skolan i reduceras. Totalt beräknas ca 240 årsarbetskrafter beröras av denna förändring. Den reducering som föreslås genomföras i får konsekvenser för viss personal som arbetar och bor på orten. Utredningen har emel- lertid föreslagit att verksamheten i behålls i ungefär mot- svarande omfattning som . och tillhör samma region. Konsekvenserna av en reducering av verksamheten i bedöms minska antalet årsarbetskrafter med ca 45 och bedöms därmed få begränsade konsekvenser vad avser offentlig service. Inom regionen finns dock enligt uppgifter från ett flertal företag som i olika utsträckning arbetar med säkerhetsfrågor. Utredningen gör mot denna bakgrund bedömningen att det finns förutsättningar för att ett antal av den personal som friställs bör kunna få anställning vid andra företag. I och med att utredningen föreslår att utbildningen i betydligt högre utsträckning ska bedrivas av andra utbildningsanord- Konsekvenser av utredningens förslag nare finns även möjligheter till att delar av den personal som fri- ställs kan få anställning av andra utbildningsanordnare. Utredningens förslag att avveckla SRV:s skola i minskar sysselsättningen i regionen. Möjligheter torde dock finnas för per- sonalen att, som ovan redovisats, få anställning av andra utbild- ningsanordnare eller inom . Utredningen har vidare föreslagit att skolan i ska avvecklas. Denna förändring bedöms inte påverka sysselsättningen i regionen eller den offentliga servicen. Förutsättningar torde också finnas för att skolans personal ska kunna få anställning i annan verksamhet. Även skolan i påverkas såtillvida att internatverksam- heten inte längre bör bedrivas i egen regi. Vid ett övertagande av denna verksamhet följer arbetstagarnas rättigheter av arbetsrättsliga regler. I och utredningens förslag om bildandet av en myndighet i stället för tre samt de förslag som utredningen lämnar vad avser rationali- sering av administrationen och lokalisering av verksamhet bedömer utredningen att antalet anställda i kommer att minska med uppskattningsvis ca 100 årsarbetskrafter. Utredningen föreslår vidare att det inte ska bedrivas verksamhet i . De arbetstagare som har sin tjänstgöring på orten påverkas därmed av utredningens förslag. Utredningen ser att den tudelning som föreslås vad avser ansvaret för farligt gods och ansvaret för brandfarliga och explosiva varor samt Sevesoverksamheten kan få vissa konsekvenser för företag som bedriver verksamhet och berörs av lagstiftningarna. Å andra sidan innebär detta att det för transportörerna skapas ett samman- hållet ansvar genom att den föreslagna Trafikinspektionen övertar viss verksamhet. Utredningen ser dock att de eventuella negativa konsekvenser som skulle kunna uppstå kan lösas genom en god samverkan mellan Trafikinspektionen och den nya myndigheten. I och med utredningens förslag om att tillskapa en myndighet med ansvar för områdena skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar bör samverkan med näringslivet kunna underlättas. Utredningen föreslår att utbildningen i betydligt högre utsträck- ning ska bedrivas av andra utbildningsanordnare. Konsekvenser av utredningens förslag öppnar möjligheter för utbildningsföretag att bedriva utbildning inom området. Förslaget minskar också risken för att offentliga aktörer bedriver konkurrensutsatt säljverksamhet och därmed även risken för att denna verksamhet tränger undan privat. Förutsätt- ningarna för privat företagande avseende utbildning inom området bedöms av utredningen förbättras avsevärt. 12.5Konsekvenser för jämställdheten mellan män och kvinnor De förslag som lämnas torde ha begränsade effekter på jämställd- heten mellan män och kvinnor. Utredningen kan dock inte bedöma effekterna av den minskning av administrationen som utrednings- förslaget innebär. 12.6Kostnader och intäkter för kommun, landsting och stat Av de förslag utredningen lämnat framgår att kostnaderna för sta- ten som helhet kommer att minska till följd av de rationaliseringar som föreslagits. Besparingen uppstår successivt i takt med att avvecklingskostnaderna minskar. En mer detaljerad redovisning framgår av bilaga 6. I och med utredningens förslag om att vidareutbildning, som inte sker med egentillträde, bör avgiftsfinansieras kommer statliga myndigheter, kommuner och landsting att få ökade kostnader för utbildning. Denna utveckling är dels en konsekvens av den striktare tillämpningen av ansvarsprincipen som utredningen föreslagit, dels en konsekvens av att utredningen föreslagit att fler aktörer ska kunna bedriva utbildning inom området. Utredningen har upp- skattat intäkterna genom ett införande av avgifter till ca . Särskilt yttrande av experten Utredningen om en myndighet för säkerhet och beredskap har haft i uppdrag att pröva om befintlig myndighetsstruktur inom området skydd mot olyckor, krishantering och civilt försvar är ändamåls- enlig. Under utredningsarbetets gång har det framkommit fakta och synpunkter på att så inte är fallet. Man konstaterar bl.a. att det är olämpligt med nuvarande ordning där den statliga verksamheten är organiserad för gårdagens förutsättningar och på ett sådant sätt att verksamheten på lokal och regional nivå försvåras och har svårt att utvecklas . Problemen med dagens sätt att organi- sera sig som redovisas i betänkandet beskriver på ett tydligt och balanserat sätt verkligheten. I betänkandet förs det fram ett antal argument till varför staten bör organisera sitt arbete i en ny central förvaltningsmyndighet. Argumenten är väl underbyggda och avvägda. Man menar bl.a. att en sammanlagd myndighet skulle förenkla den statliga styrningen på området, skapa en tydlighet gentemot målgrupperna, ge en mer rationell myndighetsstruktur och passa bättre in i internationella sammanhang. Tyvärr redovisar utredningen inte tillräckligt tydligt det allra viktigaste argumentet; det faktum att säkerhets- och beredskapsarbetet på lokal och regional nivå är integre- rat i alla skeden och i hela hotskalan. EN operatör hanterar ETT uppdrag. För detta arbete behövs därför ETT myndig- hetsstöd och även EN sammanhållen lagstiftning. Frågan om en sammanläggning av myndigheterna inom aktuellt område har utretts tidigare. Av olika anledningar togs inte steget fullt ut mot att skapa en gemensam myndighetsstruktur. Det som däremot skapades var en osäkerhet kring gränssnitt som varit olycklig och som dessutom förstärkts . Resultatet, ett sektorstänkande och revirbevakande som medfört negativa konse- kvenser i alla led och i alla dimensioner, har varit och är med dagens Utredningen har inte varit tillräckligt tydlig med att beskriva detta oönskade tillstånd liksom vikten av att skynd- samt organisera en ny myndighet för samhällets säkerhet och beredskap. Särskilt yttrande av experten Jag delar utredningens uppfattning att det finns övervägande för- delar med att slå samman nuvarande myndigheter till en. En sam- manslagning kommer att bidra till en samlad hantering av åtgärder vid olyckor respektive extraordinära händelser och oavsett om händelserna som ska förebyggas är oavsiktliga eller avsiktliga. En samlad hantering kommer att underlätta och förbättra för kom- munerna och länsstyrelserna i deras arbete inom området. I sam- arbetet inom ramen för EU och med NATO kommer det att finnas en myndighet som ansvarar som nationell kontaktpunkt inom området civil protection. Förslaget att reformera nuvarande plane- ringssystem för krisberedskap är en logisk följd av integreringen av krisberedskapen i verksamheten som innebär att gällande styr- ningsprinciper för statsförvaltningen även kommer att tillämpas på detta område, vilket tydliggör roller och förbättrar styrningen. Utredningen avstår däremot från att i betänkandet ange vad den nya myndigheten ska åstadkomma och vilka mål som verksamheten har. Därmed saknas en grundläggande förutsättning för arbetet i den nya myndigheten. Fokuseringen och balansen mellan före- byggande säkerhetsarbete och att hantera svåra olyckor och extra- ordinära händelser behöver förtydligas. Jag ifrågasätter förslagen som innebär en försvagning av det förebyggande säkerhetsarbetet och jag har starka invändningar rörande lokaliseringsförslagen och vissa verksamhetsanknutna förslag. Lokaliseringsförslaget innebär en geografisk spridning på många orter och där enheter/funktioner är uppdelade mellan flera orter. Utredningens förslag försvårar markant möjligheterna till en effektiv och god intern ledning och styrning av myndigheten. Verksamheter bör istället så långt som möjligt hållas samman på samma ort och verksledningen ska vara lokaliserad där den har bäst förutsättningar att utöva en effektiv intern styrning av verksam- heten, och det är där myndigheten har sin tyngdpunkt avseende personal- och ärendehantering. Med utredningens förslag kommer detta att vara i . Den externa samverkan som verksam- heten kräver ska under alla förhållanden upprätthållas, men den kräver inte att myndighetens ledning är lokaliserad till . Det är även värt att notera att man i bildade en myndighet med motsvarande verksamheter som föreslås för den nya myndigheten, och att man där valt att lokalisera denna myndighet till . Den nya myndigheten föreslås bygga upp och utveckla verksam- het med analys, uppföljning och utvärdering. En del av verksam- heten kommer att utgöras av de uppgifter som utför inom nationellt centrum för lärande från olyckor (NCO). Förslaget innebär dock att NCO som organisation och med sin lokalisering i upphör. Utredningen har valt att förlägga huvuddelen av verksamheten till , utan några över- tygande motiv till detta. Det är för mig obegripligt att en i stora delar ny verksamhet för analys, utvärdering och uppföljning före- slås byggas upp i . Med utredningens förslag missas möjligheten att åstadkomma synergieffekter med den kärnverk- samhet som avser kris och olyckförebyggande, krisberedskap och räddningsinsats, vilken föreslås lokaliseras till . Ett resurs- och verksamhetsmässigt effektivt förslag vore att samlokalisera hela analysverksamheten med övrig verksamhet i . Utredningen föreslår att även lägesbildsfunktionen ska lokalise- ras till med motivet att fysisk närhet till och andra centrala förvaltningsmyndigheter är nödvändig. Med tanke på regeringens ställningstagande i frågan om nationell krishanteringsfunktion är det troligt att den lägesbilds- funktion som den nya myndigheten kommer att ha liknar den beredskapsfunktion som haft . Funk- tionen är en rapporteringsfunktion uppåt, men också ett stöd till dem som har att hantera händelserna operativt samt för att leda myndighetens egna åtgärder och insatser. En lokalisering till är även ur risk- och sårbarhetssynpunkt olämplig efter- som i sig är en potentiell plats för avsiktliga händelser. Under har haft uppgiften att bistå med stöd och att rapportera till . I den internationella verk- samheten har verket haft uppdrag att samordna katastrofinsatser med andra myndigheter. Med modern teknik finns alltid möjlighet att kommunicera. Det är inte heller något problem att vid behov samla myndighetsrepresentanter i , oavsett om funk- tionen är placerad där eller ej. Därför anser jag att det fysiska avståndet inte är ett bärande motiv till lokaliseringen. Utredningen anser att flexibiliteten i utbildningsverksamheten i den nya myndigheten måste öka genom att fler utbildningsaktörer etablerar sig. Förslaget bygger på antagandet att andra aktörer ska genomföra deltidsutbildningen och delar av den vidareutbildning och fortbildning som bedriver inom området skydd mot olyckor. Utbildningen har begränsad omfattning, vilket innebär att det även fortsättningsvis kommer att finnas få utbild- ningsaktörer, med sannolikt starka beroendeförhållanden mellan sig. Jag anser därför att förändringen inte på något väsentligt sätt kommer att förbättra flexibiliteten och skapa konkurrens på mark- naden vilka leder till förbättringar i kvalitet och minskning av kost- nader. Utbildningen är statens kraftfullaste styrningsmedel för att upprätthålla samhällets förmåga till likvärdiga och effektiva räddningsinsatser över hela landet. Med förslaget förändras ett väl fungerade utbildningssystem enbart med motivet att öka flexibili- teten inom den egna organisationen. Om utredningens förslag genomförs bör den utvärdering som föreslås, inrikta sig på att vär- dera hur en ökad flexibilitet genom fler aktörer har kunnat genomföras och vilken effekt denna förändring har haft på kvalitet, tillgänglighet och kostnadsutveckling. nuvarande uppgifter avseende frågor om transport av farligt gods på land föreslås föras till den föreslagna Transportinspektionen. Det innebär att den helhetssyn och inte- grering som har på hantering av farliga ämnen där olika åtgärder och kunskaper kompletterar varandra, från att i förväg vidta förebyggande och skadebegränsande åtgärder till hur man vid en olycka begränsar skador med effektiva metoder reduceras. När ansvaret för frågor avseende brandfarliga och explo- siva varor fördes från dåvarande 2001 var ett av de tunga argumenten integreringen med regelverket för transport av farligt gods och med räddningstjänstanknutna frågor inom kemikalieområdet. Det är även viktigt att påpeka att arbetet inom området landtransport av farligt gods är ett kunskapsområde som framför allt rör kemi, förpackningsteknik och andra tekniska förutsättningar för förvaring och annan hantering vid en transport. Verksamheten omfattar mycket specifik och djup expertkunskap som nyttjas brett inom området farliga ämnen. Den integrering av det normerande arbetet avseende lagen om transport av farligt gods och lagen om brandfarliga och explosiva varor som skett kommer att brytas. har även av ansetts som ett gott exempel i arbetet med att bidra med konkreta åtgärder som innebär lättnader för företagen. Jag har anledning att kraftfullt ifrågasätta relevansen i motiven till förslagen avseende lokalisering till . Sammantaget kan jag konstatera att utredningens bemannings- och lokalise- ringsförslag kan leda till en halvering av antalet tjänster inom nuvarande verksamhet. Förslaget innebär en full- ständig avveckling av verksamheten i , och samt ned till en halvering av antalet tjänster i och och även en reducering i Revinge. Förslaget leder där- emot till att antalet tjänster med placering i bibehålls eller till och med ökas. Även antalet tjänster i bibehålls. En reducering av antalet skolor var planerad utifrån bedömda utbildningsbehov, men att så kraftigt reducera antalet tjänster genom rationaliseringar och omflyttningar av nuvarande verksamhet till är samhällsekonomiskt oansvarigt. Endast beslutade regeringen om att omlokalisera verkets enhet för brandfarliga och explosiva varor, , delar av , Elsäker- hetsverket och till och . Det har inneburit höga kostnader för omflyttning för att åstadkomma offentliga tjänster i . Med detta för- slag försvinner större delen av effekten av den omlokaliseringen. Särskilt yttrande av experten Utredningen har bedrivits i ett högt tempo och utifrån ett antal tidigt formulerade antaganden. Det genomgående temat i utred- ningsarbetet har varit att beskriva det som stödjer utredarens tidiga premisser och utelämna i stort sett allt som talar emot. En utgångspunkt för utredaren har varit att alla kriser utgår från en olycka. Flertalet av hoten mot och riskerna i vårt samhälle har inte ett olycksperspektiv. De hot som till stor del upptagit arbetet med samhällets krisberedskap både i vårt land och i andra länder är smittsamma sjukdomar, terrorism samt hot mot viktiga samhälls- funktioner som infrastruktur och olika informations-, styr- och ledningssystem. Den felaktiga utgångspunkten har gjort att utreda- ren inte i tillräcklig utsträckning har analyserat gränssnittet mellan krisberedskap och andra sektorsverksamheter än skydd mot olyckor, exempelvis hälso- och sjukvård, polisiär verksamhet, ener- giområdet, transporter, finansiella sektorn och smittskydd. Detta är en genomgående brist i utredningen. Ett annat problem är att utredaren inte har skaffat sig en aktuell bild av myndigheternas verksamhet. Han har inte på djupet gått igenom vilka kompetenser som finns på någon av myndigheterna. Utredaren har valt att utgå från en relativt grund intressent- undersökning i sin värdering av myndigheternas verksamhet. Ett antal individer som finns i verksamheter som på olika sätt och olika mycket kommer i kontakt med de myndigheter som utreds har fått ge synpunkter. Det är inte myndigheternas officiella ståndpunkter som redovisas. Synpunkterna speglar inte heller det utvecklings- arbete som har bedrivits . Utredaren har dock valt att se dessa uttalanden som sanningar i förhållande till den verk- samhet som de utredda myndigheterna bedriver. Detta innebär att utredningens slutsatser baseras på en bild som är endimensionell, historisk, starkt förenklad och i vissa stycken direkt felaktig. har bedrivit verksamhet inom det helt nya politikområdet Krisberedskap . har verksamheten befunnit sig i stark utveckling. Denna utveckling pågår fortfarande; politikområdet är fortfarande nytt. Utredaren har inte vägt in detta i sin analys. I betänkandet finns flera exempel som illustrerar utredarens för- åldrade och delvis felaktiga bild av verksamheten. Sålunda har utre- daren uppfattningen att samverkansområdena huvudsakligen används för att fördela medel från anslaget 7:5. Så är inte längre fallet. Utredaren beaktar inte heller de förändringar och förenk- lingar som har skett i planeringsprocessen. Ett tredje exempel är den utveckling som skett vad gäller risk- och sårbarhetsanalyser sedan detta verktyg infördes . På grundval av dessa beskrivningar föreslår utredaren att det tvärsektoriella perspektivet i krisberedskapsarbetet skall tonas ner till förmån för arbete inom respektive sektor. Jag ser stora risker med att nu på viktiga punkter backa från den krisberedskapsreform som genomfördes . Det var just behovet av samordning och sektorsövergripande perspektiv för att skapa beredskap inför och för att hantera allvarliga kriser, som låg till grund för den reformen. En nedtoning av det tvärsektoriella perspektivet går dessutom tvärs emot den inriktning som vi upplever internationellt i t.ex. , , och . Jag vill dock betona att utredarens förslag om hur anslaget 7:5 Krisberedskap skall hanteras stämmer väl med den inriktning som eftersträvat och den utveckling som redan påbörjats, Förslaget behöver dock analyseras ytterligare. Bland annat redovisas inga tydliga motiv för att medel förs bort från krisberedskapsverksamheten. Utredaren föreslår också en kraftig minskning av stödet till de frivilliga försvarsorganisatio- nerna utan att på något sätt motivera detta. Ett annat problem är att utredaren har saknat ett framåtblick- ande verksamhetsperspektiv. Utredaren har inte satt upp några mål för verksamheten eller gjort någon analys av vilka behov som behö- ver tillfredsställas. Utredaren lägger ihop och dimensionerar ett antal verksamheter utan att analysera vilka problem som behöver lösas. som han argumenterar för att det behöver utvecklas ny kunskap begränsar han utrymmet för att skapa denna kunskap genom att skära ner resurserna och begränsa mandatet inom forsk- ningsområdet. Det är min uppfattning att en verksamhet som befinner sig i ett inledande utvecklingsskede i stor utsträckning behöver utveckla kunskap. Genom att etablera forskning skapas en god plattform för framtida kunskaps- och kompetensutveckling. Utredningen har saknat juridisk kompetens och därför finns det ingen juridisk konsekvenshantering eller värdering av de redovisade förslagen, vilket är en brist. Det handlar bl.a. om lagstiftningen för kommuner och landsting vad avser gränssnittet mellan krisberedskap och skydd mot olyckor. Ett starkt skäl för utredarens förslag om att lägga samman verksamheter till en ny myndighet är önskemålet om en bättre samordning från den centrala nivån i förhållande till bland annat kommuner. Min uppfattning är att detta kräver förändringar i lag- stiftningen. Utredaren vill också lägga större ansvar på de olika samhälls- sektorerna, men analyserar inte de legala konsekvenserna av detta. Sektorsansvaret är inte generellt reglerat eller definierat någon- stans, vilket sannolikt behövs med denna modell. Det är också märkligt att utredaren vill reglera arbetet med de statliga myndigheternas risk- och sårbarhetsanalyser i reglerings- brev. Eftersom detta rimligen måste ses som en permanent uppgift, bör regleringen ske i förordning. Utredaren har inte heller lyckats presentera ett genomarbetat förslag till instruktion för den nya myndigheten. I utredningen finns ett stort antal ekonomiska beräkningar som stöd för utredarens förslag. Dessa beräkningar har dock endast till viss del grundats i verkliga förhållanden och kan därför endast ses som en viljeinriktning hos utredaren. Detta gäller bl.a. hanteringen av anslaget 7:5, beräkningen av kostnader för personal och bedöm- ningen av hyreskostnader för de olika verksamheterna. Även här krävs ytterligare utredningsarbete för att underlaget skall vara fullt användbart. Trots alla dessa brister har utredaren redovisat ett organisa- tionsförslag där myndigheternas verksamheter förs samman på ett sätt som har förutsättningar att lyckas. Jag delar dock inte utreda- rens uppfattning att informationssäkerhetsfrågorna inte skall ingå i den nya myndigheten. Informationssäkerhet är såväl sektorsövergripande som tvär- sektoriellt enligt utredarens definitioner. Jag delar denna uppfatt- ning, som också stöds av tidigare utredningar inom området och gäller i internationella sammanhang. Jag delar också utredarens uppfattning att är en lämplig myndighet att stödja sektorer och organisationer tekniskt.