sou · GVB379 · 2008-01-01 00:00:00 — Statens insatser ska ses som ett komplement för att erbjuda kommunerna sådan spetskompetens som de inte kan bygga upp på egen hand.TPF39FPT Utredningens förslag avser att förtydliga och under- lätta för staten att fullgöra sitt ansvar i denna del – inte att minska stödet. Att skapa en kunskapsbaserad effektivt pådrivande myndighet tar tid. Även om den nya myndigheten ska bygga vidare på den verksamhet som SIT bedriver när det gäller stödjande och utvecklande verksamhet, är det viktigt att myndigheten får ett tyd- ligt uppdrag och möjlighet att arbeta långsiktigt. För att lyckas måste myndigheten ha ett stort förtroendekapital hos dem som den ska samverka med. Minst lika viktigt är det att det finns en beställarkompetens i kommunerna som vet och förstår att utnyttja myndigheten. Alla statliga myndigheter har också en service- skyldighet gentemot enskilda. Även om Myndighetens för special- pedagogik uppdrag riktar sig till skolhuvudmännen behöver den finna former för att tillhandhålla vägledning, råd och annan hjälp till enskilda i frågor som rör verksamhetsområdet i rimlig utsträck- ning. 38TP PT Om åtgärder för elever med handikapp i det allmänna skolväsendet m.m. (prop. 1983/84:27. 39TP PT Elever med funktionshinder – ansvar för utbildning och stöd (prop. 1998/99:105). En ny myndighetsstruktur på skolområdet Utbildning i specialskolor m.m. Specialskolan är en särskild skolform som ingår i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Specialskolan regleras i 7 kap. skollagen (1985:1100). finns det sex statliga specialskolor. För dessa finns en gemensam myndighet, SPM, som är special- skolans styrelse. Vissa elever fullgör skolplikten i särskilda resurs- center enligt 10 kap. skollagen. Målgruppen för specialskolan har varit och är alltjämt föremål för diskussion. Döva, dövblinda och hörselskadade som har tecken- språk som sitt första språk utgör, enligt ställnings- tagande till regeringens proposition Elever med funktionshinder – ansvar för utbildning och stöd,TPF40FPT en grupp där undervisning i sär- skilda skolor eller undervisningsgrupper är en förutsättning för del- aktighet och gemenskap. SPM ansvarar för utbildning för elever som är döva eller hörselskadade. Myndigheten erbjuder ock- så boende och fritid för de elever som behöver detta. SPM ansvarar även för förmedling av statsbidrag för teckenspråk för syskon till döva barn och barn med döva föräldrar. svarar SIT för statsbidraget för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF).TPF41FPT Utredningen om statliga specialskolor (dir. 2006:127) har bl.a. i uppdrag att utreda och föreslå hur och ska återetableras som statliga specialskolor för elever med synskada och ytterligare funktionshinder respektive grav språkstörning. I uppdraget har bl.a. ingått att analysera och föreslå hur skolorna ska organiseras samt att redovisa förslagens administrativa, organisa- toriska och ekonomiska konsekvenser samt en kostnadsberäkning för berörda myndigheter. I sitt delbetänkandeTPF42FPT föreslår utredningen att och återetableras som statliga specialskolor. Resurs- centerverksamheten och specialskolan föreslås hållas ihop, efter- som verksamheterna är nära sammanlänkade med varandra. Utred- ningen föreslår vidare att resurscenterverksamheten i sin helhet samt och förs över från SIT till SPM. I linje med uppdrag bör förändringarna genomföras eller då regeringen bestämmer. Be- tänkandet är föremål för remissbehandling. 40TP PT Prop. 1998/99:105. 41TP PT Förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar. 42TP PT Två nya statliga specialskolor (SOU 2007:30). En ny myndighetsstruktur på skolområdet uppdrag när det gäller SPM är endast organisatoriskt och berör inte utbildningsverksamheten i sig. Den organisationsmodell som presenteras ska kunna fungera oavsett specialskolornas antal och målgrupp. Den helhetslösning som Utredningen om statliga specialskolor eftersträvar kan erhållas genom att SIT och SPM slås ihop. Utredningen anser i likhet med Utredningen om statliga specialskolor att den nya Myndigheten för specialpedagogik ska bedriva såväl utbildning i statliga specialskolor som resurscenterverksamhet. All verksamhet bör samlas och inte- greras i den nya myndigheten. Utbildningsverksamheten bör inte avgränsas från stödverksamheten, eftersom elever med funktions- hinder finns både i specialskolan och övriga skolor. Skoltiden präglas också i hög grad av skolbyten och visstidsutbildning. För den kommunala organisationen av skolan finns bestäm- melser i skollagen. Varje kommun ska ha en eller flera styrelser för sitt offentliga skolväsende. På motsvarande sätt ska även special- skolan ha en styrelse, vilken utgörs av SPM. Inom den nya myndigheten behöver således en beslutsfunktion inrättas som kan fungera som styrelse för specialskolorna. Funktionen behöver bl.a. besluta om mottagandet av elever i specialskolan. 4.9.2Verksamhet som förs till Myndigheten för special- pedagogik I det följande behandlas andra skolmyndigheter med verksamhet som förs till Myndigheten för specialpedagogik. Utredningens förslag till en ny myndighetsstruktur innefattar också att Sisus avvecklas som särskilt beslutsorgan inom Social- styrelsen och att verksamheten får en ny organisationstillhörighet (avsnitt 4.10). Det innebär att all verksamhet, bl.a. fördelning av statsbidrag, överförs till den nya Myndigheten för specialpeda- gogik. förmedlar Sisus följande bidrag: till särskilt utbildningsstöd, till verksamheten med särskilda omvårdnadsinsatser i anslutning till gymnasieskola med speciellt anpassad utbildning för svårt rörelsehindrade ungdomar (Rh-anpassad utbildning), En ny myndighetsstruktur på skolområdet till vissa handikappåtgärder inom folkbildningen, och Till den nya myndigheten förs vidare Sisus uppgift att fungera som administrativt stöd åt . Som utredningen tidigare konstaterat har såväl SIT som MSU och CFL stödjande och rådgivande uppgifter. I samband med att MSU och CFL avvecklas anser utredningen det naturligt att den nya Myndigheten för specialpedagogik övertar de båda myndigheternas ansvar för stödjande uppgifter i handikappfrågor. Utredningen har i sin inventering av uppgifterna hos de olika skolmyndigheterna funnit att det är flera myndigheter som hante- rar skilda statsbidrag. SIT hanterar som redan nämnts vissa stats- bidrag, t.ex. för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF). Utredningen av teckenspråkets ställningTPF43FPT uppmärksam- mar bl.a. att uppdelningen av det statliga ansvaret för stöd till teckenspråkiga barn och ungdomars lärande på olika myndigheter har medfört att stödet fragmenterats och i viktiga avseenden försvagats. Även hantering av statsbidrag med anknytning till den nya myndighetens område bör överföras till Myndigheten för special- pedagogik. Det gäller t.ex. MSU:s hantering av statsbidrag för pro- duktion av vissa läromedel och CFL:s utveckling av läromedel för vuxna med teckenspråk som första språk. Även TÖI föreslås avvecklas och viss förmedling av statsbidrag föreslås bli inordnad i ett annat förvaltande organ (avsnitt 4.11). Utgångspunkten är nu att den nya Myndigheten för special- pedagogik ska överta ansvaret för de statsbidrag som SIT och SPM hanterar . Genom att föra över liknande förmedling av stats- bidrag även från andra skolmyndigheter, framför allt från Sisus, till den nya myndigheten bör verksamheten kunna utvecklas och hanteras mer effektivt och ändamålsenligt än . 43TP PT Dir. 2003:169 och dir. 2005:100. En ny myndighetsstruktur på skolområdet omfattande erfarenhet av sådana uppgifter, varför myndighetens kompetens och erfarenhet på området bör bli värdefull i den nya myndigheten. Utredningen noterar att det kan bli aktuellt att inrymma fler frågor i den nya myndigheten. Teckenspråkets ställning har utretts. I betänkandet Teckenspråk och teckenspråkiga. Översyn av teckenspråkets ställning TPF44FPT föreslås bl.a. att all driftsrelaterad statlig verksamhet för teckenspråkiga barns och ungdomars utbildning förs till SPM. Betänkandet har remissbehandlats och bereds inom . 4.9.3Statlig styrning och tillsyn Inrättandet av den nya Skolinspektionen innebär ingen förändring av huvudmannaskapet för specialskolan. Staten ska alltjämt vara huvudman och verksamheten ska regleras på samma sätt som . kommer, även i sin nya roll, att svara för styrdoku- menten för specialskolorna och uppföljningen av verksamheten. Däremot kommer tillsynsansvaret för specialskolor i fortsättningen att ligga på Skolinspektionen. Denna förutsätts få en viktig roll som drivande kraft i kvalitetsarbetet och i arbetet med att realisera målen för skolpolitiken. Ett gott samarbete och väl fungerande samordning bör därför upparbetas mellan de myndigheter som har insyn i skolsituationen för elever med funktionshinder i syfte att trygga allas rätt till en likvärdig utbildning. En myndighet beslutar i allt väsentligt själv om den inre organisa- tionen. Utredningen har alltså inte till uppgift att i detalj föreslå hur Myndigheten för specialpedagogik ska organiseras. I stor utsträckning ankommer det på myndigheten att skapa en inre organisation för att fläta samman de arbetsuppgifter som utförs av SIT och SPM samt att ta över och inordna de uppgifter 44TP PT SOU 2006:54. En ny myndighetsstruktur på skolområdet som Sisus har. inrymmer dessa myndigheter flera olika råd och särskilda beslutsorgan, t.ex. läromedels- och brukarråd, sam- rådsgrupper etc. anser vidare att rådgivande organ i första hand bör vara en angelägenhet för myndigheten och således inte inrättas av regeringen. De besluts- och rådgivningsorgan som myndigheten själv inrättar med självständig beslutanderätt i sådana frågor som får delegeras, ska regleras i myndighetens arbetsord- ning. Den nya myndigheten behöver finna modeller för att fatta beslut i ärenden av traditionell myndighetskaraktär, t.ex. medelstill- delning och skolförvaltning. Inom statsförvaltningen finns flera förebilder för sådana beslutande och rådgivande organ. Utredningen har tidigare påpekat att det finns starka skäl för myndigheterna på skolområdet att samverka med varandra, utbyta erfarenheter, dra nytta av varandras kompetenser samt överlägga om olika policyfrågor. Samverkan mellan myndigheterna är viktig för att öka måluppfyllelsen på skolområdet. Det är särskilt viktigt att de stödjande och inspekterande myndigheterna informerar varandra om sina iakttagelser och resultat. Enligt den nya myndig- hetsförordningen ska en myndighet verka för att genom samarbete med myndigheter och andra, ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Samordning av myndig- heternas verksamheter ska alltså innebära fördelar även för enskilda som kommer i kontakt med en myndighet. Detta är särskilt viktigt att understryka när det gäller elever med funktionsnedsättning. Utredningen återkommer i avsnitt 5.3 till frågan om dimen- sionering och organisering av den nya myndigheten. Utredningens förslag bygger på den nya myndighetsorganisation ska utgå från nuvarande regionala spridning. Det är viktigt att såväl utbildning som specialpedagogisk verksamhet genomsyrar organisationen för att uppnå synergier samt inte minst för att skapa en ny myndig- hetskultur. Avsikten är att regionindelningen ska stärka och under- lätta tillgängligheten för kommuner och andra skolhuvudmän. Det är därför viktig att den nya myndigheten undviker att varje region skapar en egen underorganisation som bidrar till regionala lös- ningar och olika kulturer. De kommande förslagen från Utred- ningen om statliga specialskolor (U 2006:11) har också stor betydelse för utformningen av organisationen. En ny myndighetsstruktur på skolområdet Förslaget att slå samman SIT och SPM till en myndighet och att föra Sisus verksamhet till den nya myndigheten påverkar naturligtvis verksamhetens lokalisering. Myndighetens uppdrag kräver även fortsättningsvis en regional organisation för att nå hela landet. Även förslagen från Utredningen om statliga specialskolor berör verksamhetens framtida placering. Utredningen återkommer i kap. 6 med förslag om dels placering av myndighetens ledning, dels en modifierad regional/lokal placering. Den nya myndighetens namn ska framför allt återspegla de två centrala verksamhetsuppgifterna specialpedagogiskt stöd respektive utbildning i specialskolor. är inte lämpligt utan i stället bör ordet myndighet finnas med i namnet. Utredningen anser att myndighetens namn ska vara Myndigheten för special- pedagogik. Såväl SIT som SPM har styrelser med begränsat ansvar. De styrelser som har begränsat ansvar ska avvecklas. I enlighet med regeringens uttalade ambitioner kring hur myndigheter bör ledas och den nya myndighetsförordningen (2007:515) föreslår utredningen att den nya specialpedagogiska myndighetens led- ningsform ska vara enrådighetsmyndighet med insynsråd. Enligt utredningens bedömning tillgodoser denna ledningsform reg- eringens behov av en stark och direkt styrning och överensstämmer med myndighetens verksamhet. Utredningen anser vidare att Myndigheten för specialpedagogik inte ska vara en central förvaltningsmyndighet. Den nya myndig- hetsstrukturen på skolområdet kommer att bli tydlig och endast rymma ett fåtal myndigheter, varför det inte finns ett behov av att utpeka någon särskild central myndighet. En ny myndighetsstruktur på skolområdet Utredningens förslag: för särskilt utbildningsstöd (Sisus) avvecklas som ett särskilt beslutsorgan inom från . Verksamheten förs till verksamhetsområde och inordnas i den nya Myndigheten för specialpedagogik. Utredningens bedömning: bildning () bör avvecklas. Verksamheten bör han- teras tillsammans med liknande uppgifter inom Myndigheten för specialpedagogik. Skälen för utredningens förslag och bedömning: Sisus nuvarande organisation beskrivs utförligt i bilaga 3. är Sisus en del av och tillhör ansvarsområde. inrättades Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam). Som en följd av detta avvecklades Sisus som självständig myndighet. Verksamheten vid Sisus med statsbi- dragsgivning inom utbildningsområdet, liksom Sisus kansliservice åt blev ett särskilt besluts- organ inom . Utredningen om handikappolitisk sam- ordning föreslog visserligen i sitt betänkandeTPF45FPT att Sisus skulle hållas samman som myndighet och föras till Utbildningsdeparte- mentets verksamhetsområde. Så skedde emellertid inte. I samband med att den nya samlade Myndigheten för special- pedagogik inrättas finns förutsättningar för att även inrymma Sisus verksamhet där. översyner har konstaterat att Sisus olika verksamheter skiljer sig från varandra till karaktär och inriktning. Den gemen- samma nämnaren är att underlätta och förbättra villkoren vid studier för personer med funktionshinder. Vid en sammantagen bedömning av lämpliga framtida organisationstillhörigheter för Sisus verksamhet bör vägas in att verksamheten främst är utbild- ningsorienterad. Verksamheten består i att främja möjligheterna till utbildning för unga och vuxna med funktionshinder. Verksam- heten omfattar fördelning av statsbidrag till särskilt utbildnings- stöd, tilläggsbidrag och korttidsstudiestöd samt uppdrag från att fördela förstärkningsbidrag till folkhögskolorna. 45TP PT Handikappolitisk samordning – organisation för strategi och genomförande (SOU 2004:54). En ny myndighetsstruktur på skolområdet Sisus fördelar dock inte bara statsbidrag utan följer och utvärderar också respektive verksamhet. menar därför att myndigheten på ett naturligt sätt hör hemma under det departement inom som har huvudansvaret för utbildningsfrågor. I sam- band med att Sisus inrättades som ett särskilt beslutsorgan inom framhöll regeringen att det är viktigt att Sisus insatser i form av information, kompetens- och nätverksstöd och andra kvalitetshöjande aktiviteter får fortsätta att utvecklas. De bästa förutsättningarna för detta bedömdes då vara att myndig- hetens verksamhet hölls samman.TPF46FPT Utredningen instämmer i detta. Sisus olika verksamhetsgrenar har ett fungerande samspel. Stora delar av verksamheten hör på ett naturligt sätt samman med den nya Myndigheten för specialpedagogik. Det handlar framför allt om det stödjande och främjande uppdraget. Andra delar t.ex. viss statsbidragshantering skulle däremot lika gärna kunna inrymmas i t.ex. . Som redan framgått föreslås emellertid få en förändrad roll jämfört med . Utredningen menar att Sisus verksamhet som handlar om att underlätta och förbättra villkoren vid studier för personer med funktionshinder som helhet bäst främjas av att ansvarsuppgifterna hålls samman. Utredningen bedömer därför att hela Sisus verk- samhet ska föras över till och inordnas i den nya Myndigheten för specialpedagogik från . Ungdomar som är svårt rörelsehindrade har rätt att få utbildning i en gymnasieskola som är speciellt anpassad för svårt rörelsehind- rade (Rh-anpassad utbildning). ning () är en myndighet som har till uppgift att pröva frågor om intagning till sådan utbildning. Nämnden omfattas inte direkt av utredningens uppdrag, men verksamheten berörs på så sätt att Sisus är värdmyndighet för och svarar för administrativt stöd åt . finns cirka 175 elever inom riksgym- nasieverksamheten. Ambitionen i statsförvaltningen är att minska antalet nämnd- myndigheter, vilket bl.a. framgår av direk- 46TP PT Statlig organisation för handikappolitisk samordning (skr. 2004/05:86). En ny myndighetsstruktur på skolområdet tivTPF47FPT och av den förvaltningspolitiska propositionen.TPF48FPT Kommittén har till uppgift att i en första etapp koncentrera sitt arbete på frågan om myndigheters opinionsbildande verksamhet och problem förknippade med små myndigheter. finner att de uppgifter som ankommer på Sisus beträffande naturligt hör samman med den verksamhet som föreslås bedrivas vid den nya Myndigheten för specialpedagogik. Som redan framgått föreslår utredningen också att Sisus samtliga uppgifter samlas i den myndigheten. I detta sammanhang konstaterar utred- ningen att det finns ärenden, bl.a. mottagande av elever i special- skolan, som kommer att hanteras inom den nya myndigheten och som liknar dem som hanteras av . En möjlighet som bör övervägas är att inrätta ett särskilt beslutsorgan eller en särskild antagningsnämnd inom Myndigheten för specialpedagogik med ett betydligt bredare uppdrag än den nuvarande . Nämnden bör då kunna avvecklas. Regeringen bör således överväga om kan avvecklas. Utredningens förslag: () av- vecklas som en särskild inrättning vid från . Verksamheten kring teckenspråkstolkar och kontakttolkar förs till . Övrig verk- samhet inordnas i den ordinarie organisationen vid . Skälen för utredningens förslag: Grundat på främst hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och förvaltningslagen (1986:223) har staten viktiga åtaganden inom tolkområdet. Av exempelvis rätts- säkerhetsskäl och medicinska skäl är det viktigt för den enskilde individen att tolken har god kompetens. Statens åtagande innebär därför att se till att tillräckligt många utbildas inom området och att utbildningen håller god kvalitet. () tillkom och finns som en särskild inrättning vid (se bilaga 3). Institutets främsta uppgift är att anordna tolk- och över- 47TP PT Dir. 2006:123. 48TP PT Prop. 1997/98:136. En ny myndighetsstruktur på skolområdet sättarutbildning på högskolenivå. TÖI har dessutom i uppdrag att fördela statsbidrag för kontakttolkutbildning till studieförbund och folkhögskolor och för teckenspråkstolkutbildning och tecken- språkslärarutbildning till folkhögskolor. TÖI ska även utöva tillsyn över utbildningarna och kontinuerligt följa upp och utvärdera dem. Planering av utbildningarna sker, enligt regleringsbrev för TÖI, i samråd med berörda handikapporganisationer. Såväl TÖI:s roll i förhållande till tolkutbildningarna som folk- högskolornas utformning av dessa har utretts , bl.a. av har fått en förändrad roll med anledning av det ökade behovet av kvalificerade kontakttolkar som blev resultatet av den nya instans- och processordning för utlänningsärenden som infördes under år 2006.TPF50FPT Utredningen kan konstatera att TÖI har i uppdrag att verka för att utveckla och främja kommunikation på olika språk genom tolk- ning oavsett utbildningsform. Institutets roll har utvecklats och gradvis förändrats . Uppgifterna är av mycket skiftande karaktär och spänner över ett stort fält: bedriva och anta till utbildning, fördela statsbidrag, utöva tillsyn över viss verksam- het samt utveckla och främja. Detta gör det svårt för institutet att förhålla sig neutralt i förhållande till både utbildningsanordnare och tolkanvändare. Flera av institutets uppgifter har nära samband med andra myndigheters ordinarie uppgifter som t.ex. universitets språktolkutbildning och SIT:s ansvar för statsbidraget till tecken- språkutbildning för föräldrar till barn som är beroende av tecken- språk. Övriga myndigheter som direkt eller indirekt har anknyt- ning till tolk-, språk- och integrationspolitiska frågor är främst Kammarkollegiet som bl.a. auktoriserar tolkar, som ansvarar för landstingens teckenspråkstolkning och Migrations- verket med ansvar för frågor rörande invandring. Institutet är relativt litet med cirka 17 anställda men har en tung beslutsorganisation med såväl ledning som styrelse. TÖI:s organisatoriska hemvist har som redan nämnts be- handlats ett flertal gånger utan förändring. I stället för att renodla verksamheten och klargöra dess organisatoriska till- 49TP PT Ny organisation för tolk- och översättarutbildning (rapport 2002:11). 50TP PT Teckenspråk och teckenspråkiga. Översyn av teckenspråkets ställning (SOU 2006:54), Tolkutbildning – nya former för nya krav (SOU 2005:37) och Förbättrad tolkservice – språktest, nationellt register, statistik (Ds 2006:24). En ny myndighetsstruktur på skolområdet hörighet har institutet fått nya uppgifter, senast beträffande kon- takttolkarna. Nuvarande organisation, en särskild inrättning vid enligt 3 kap. 8 § högskoleförordningen (1993:100), synes inte vara den mest optimala. Två av regeringen utsedda sty- relser (styrelsen för och styrelsen för TÖI) är ansvariga för samma uppgift, nämligen verksamheterna vid TÖI. Denna situation är ur styrningsperspektiv oacceptabel. föreslår, som redan framgått, att en särskild samlad Myndighet för specialpedagogik bildas. I utred- ningens uppdrag ingår att överväga om det är möjligt att i denna nya myndighet även inrymma delar av den verksamhet som TÖI ansvarar för. Utredningens genomgång av institutets verksamhet visar att det finns goda skäl att förändra organisationen för att få en mer effek- tiv hantering och styrning av verksamheten. Utredningen anser att de flesta uppgifter kring tolk- och översättning som TÖI har är sådana som normalt ankommer på ett universitet. är ledande på detta område och den övervägande delen av TÖI:s verksamhet skulle på ett smidigt och naturligt sätt kunna inordnas i reguljära verksamhet. Utredningen har erfarit att förordar en sådan lösning. Någon särskild inrättning behövs inte för detta ändamål, utan verksamheten bör inordnas i ordinarie organisation. får därmed entydigt över- ordnat ansvar för högskoleutbildning och forskning inom tolkning och översättning. Vissa delar av TÖI:s verksamhet kan däremot inte inordnas i och måste därför finna en ny huvudman. Det gäller uppdraget kring kontakttolkutbildning och därmed samman- hängande statsbidrag. Detsamma gäller fördelningen av statsbidrag till teckenspråkstolkutbildning och teckenspråkslärarutbildning vid folkhögskolor och kvalitetssäkringen av sådan utbildning. Utred- ningen har därför prövat om verksamheten i denna del kan föras till den Myndigheten för specialpedagogik. Vid denna myndighet finns liknande hantering av statsbidrag för teckenspråksutbildning för föräldrar. Genom att samordna och hantera liknade uppgifter, dvs. hantering av statsbidrag för anordnande av viss utbildning inom en myndighet, kan effektiviteten utvecklas ytterligare och statens åtagande renodlas.