sou · GVB346 · 2008-01-01 00:00:00 — Även om pollen inte sprids till näraliggande åkrar, kan det hända att en granne till en GMO-odlare på eget initiativ vidtar försiktighetsåtgärder för att förebygga GMO-inblandning. Sådana åtgärder kan bestå i anpassning av växtföljden och ökad prov- tagning. De kostnader som dessa åtgärder ger upphov till utgör skada till följd av GMO-odlingen. Detsamma kan sägas i händelse priset på en fastighet sjunker med anledning av att en granne odlar GMO. En annan skada som möjligen kan uppstå är minskad försäljning av ekologiskt producerade livsmedel därför att förtroendet för sådana livsmedel skadas, om det skulle bli känt bland konsu- menterna att sådana livsmedel innehåller små mängder GMO och alltså inte är helt GMO-fria. 8.2.3Utgör skada till följd av spridning av genetiskt modifierade organismer sakskada eller ren förmögenhetsskada? Övervägande skäl synes tala för att skada som uppstår på grund av pollinering av GMO eller sammanblandning av GMO i samband med transport utgör sakskada. För detta talar främst att skada på grund av GMO-inblandning i skörd måste anses ha uppkommit genom fysisk förändring av en fastighet eller ett parti växter. Vidare kan den skörd som drabbas av GMO-inblandning inte användas för sitt avsedda syfte, vilket enligt rättspraxis skulle kunna tala för att sakskada föreligger.2 Har någon GMO-inblandning i skörden över huvud taget inte skett föreligger inte sakskada. Medför förekomsten av GMO- odling i ett område att andra odlare på eget initiativ vidtar förebyggande försiktighetsåtgärder eller drabbas av förluster med anledning av sjunkande fastighetspriser föreligger i stället ren förmögenhetsskada. Detsamma gäller om försäljningen av ekolo- giskt producerade livsmedel allmänt skulle minska på grund av att de inte är garanterat fria från GMO. 2 Jfr rättsfallen NJA 1996 s. 68 och NJA 2004 s. 566. 8.3Möjligheterna till ersättning enligt gällande rätt De bestämmelser om ersättning som skulle kunna bli tillämpliga vid GMO-inblandning finns i främst skadeståndslagen och 32 kap. . Vissa transporträttsliga bestämmelser kan också bli tillämpliga. Vid en skadeståndsprocess i domstol kan en skadelidande utforma sin talan så att flera ersättningsregler blir tillämpliga. Den skadelidande kan t.ex. göra gällande att rätt till ersättning i första hand föreligger enligt skadeståndslagen och i andra hand enligt 32 kap. . Domstolen har i en sådan situation att först pröva om den skadelidande har rätt till ersättning enligt den i första hand åberopade grunden. Föreligger inte någon sådan rätt till ersättning prövas den i andra hand åberopade grunden. 8.3.2Förutsättningarna för ersättning enligt skadeståndslagen Förutsättningarna för ersättning – pollen- eller fröspridning Skada som består i oönskad GMO-inblandning i skörd torde som nämnts vara att betrakta som sakskada och är därmed som utgångspunkt ersättningsgill enligt skadeståndslagen. Den som anser sig ha drabbats av en sådan skada med anledning av pollen- eller fröspridning från en annan fastighet måste för att få ersättning styrka att en viss GMO-odlare har orsakat skadan, och att detta har skett antingen avsiktligt eller av vårdslöshet. Har GMO- inblandningen skett trots att GMO-odlaren inte varit vållande har den skadelidande inte rätt till ersättning enligt skadeståndslagen. Rätt till ersättning förutsätter enligt huvudregeln att den skadelidande fullt ut bevisar att det finns ett orsakssamband mellan en viss åtgärd och en uppkommen skada. I rättspraxis har detta beviskrav i vissa fall lindrats beträffande svåröverskådliga och komplicerade händelseförlopp, där domstolen haft att ta ställning till frågor där full bevisning inte kan förebringas eller inte ens är faktiskt möjlig att framlägga. har formulerat beviskravet så att den skadelidande fullgjort sin bevisbörda beträffande ett visst påstått orsaksförlopp, om detta framstår som klart mer sannolikt än någon annan förklaring till skadan, som lämnas av motsidan, och därtill även i sig är sannolikt med hänsyn till omständigheterna i målet.3 kan det vara uppenbart varifrån GMO har spritts; det kanske finns bara en GMO-odling som är belägen så att den är möjligt ursprung. Allmänt sett synes annars pollen- och fröspridning utgöra sådana svåröverskådliga händelseförlopp som det svårligen kan föras full bevisning om. Beroende på hur omständigheterna ser ut i det enskilda fallet framstår det som fullt möjligt att ett sådant lindrat beviskrav kan vara tillämpligt vid GMO-inblandning i skörd som uppstått genom pollen- eller fröspridning. Den skadelidande måste dock med sedvanligt beviskrav styrka att den GMO-odlare från vars åker pollen- eller fröspridningen skett har handlat i vart fall vårdslöst. Slutligen måste den skadelidande styrka i vilken utsträckning skada har lidits. En annan fråga är om den som levererat utsäde till GMO-odlaren kan hållas ansvarig enligt skadeståndslagen vid GMO-inblandning på grund av pollen- eller fröspridning. En förutsättning för att ersättningsskyldighet enligt skadeståndslagen skall föreligga är att det finns ett adekvat orsakssamband mellan den skadegörande, oaktsamma handlingen och den uppkomna skadan, dvs. GMO- inblandningen i skörd. Eftersom GMO-spridningen orsakas av själva odlingen är det osannolikt att ett adekvat orsakssamband kan föreligga mellan en utsädesleverantörs oaktsamma handlande och GMO-inblandning. Möjligen kan man tänka sig en situation där utsädesleverantören bidrar till skadan genom att lämna felaktig information om hur odlingen skall bedrivas, men eftersom odlaren under alla förhållanden har att följa de odlingsregler som kommer att fastställas av är det föga troligt att en utsädes- leverantör i praktiken skulle komma att bli skadeståndsskyldig på denna grund. Förutsättningarna för ersättning – andra skadeorsaker Den som har gett upphov till GMO-inblandning på annat sätt än genom pollen- eller fröspridning från en fastighet kan också hållas ansvarig enligt skadeståndslagen. GMO-inblandningen torde även i sådana situationer vara att betrakta som sakskada. 3 Se rättsfallet NJA 1982 s. 421. GMO-inblandning skulle kunna orsakas t.ex. av en leverantör av utsäde som av misstag försett odlaren med GMO-haltigt utsäde, av en transportör som sammanblandat de skördade grödorna med GM-grödor och av en företagare som anlitats för att skörda grödorna men har underlåtit att rengöra utrustningen efter att tidigare ha skördat GM-grödor. I sådana situationer kan det antas att sedvanliga beviskrav tillämpas beträffande orsakssambandet mellan skadegörande handling och skada. Skadeståndsskyldighet förutsätter vidare att skadan orsakats genom oaktsamhet. Förutsättningarna för ersättning – samverkande skadeorsaker Kan det visas att flera GMO-odlare genom oaktsamhet har bidragit till samma skada, svarar dessa odlare solidariskt för den skada som uppkommit. Detta gäller även om någon odlare endast bidragit till GMO-inblandningen i mindre omfattning. Solidariskt ansvar för skadan gäller även om flera skadevållare bidragit till skadan på olika sätt, under förutsättning att fråga är om samma skada. Man kan tänka sig en situation där en GMO- inblandning överstigande tröskelvärdet för märkning på uppstår på grund av pollinering i samverkan med en annan skadeorsak, t.ex. att den drabbade odlaren köpt utsäde som innehållit en mindre halt av GMO. Samverkar flera skadehändelser på detta sätt är det tillräckligt för solidariskt skadeståndsansvar att skadevållarens handlande varit en nödvändig del i den sammanlagda orsaken.4 De samverkande skadehändelserna och deras fysiska inverkan behöver inte ha inträffat , så länge de ger upphov till samma skada och det inte kan fastställas i vilken grad skadehändelserna var för sig har medverkat till skadan.5 Vid oaktsamhetsansvar tas heller inte någon hänsyn till om graden av vållande varit större eller mindre.6 Principen är således att alla skadevållare ansvarar solidariskt med hela beloppet. Möjligen kan skadevållare undantas från ansvar om denne endast i obetydlig utsträckning har bidragit till den slutliga skadan.7 4Jan och , Skadeståndsrätt, 7 uppl., s. 212 f. och 239, jfr rättsfallet NJA 1982 s. 421. För en utförlig diskussion om kausalitetsfrågor och viss kritik mot och Radetzkis uppfattning i några av dessa frågor, se , Kausalitet, 2007. 5Se t.ex. rättsfallet NJA 1961 s. 425. 6Jan och , a.a., s. 239. 7Jfr , Skadeståndsberäkning vid sakskada, 2004, s. 135. Som utgångspunkt gäller principen om solidariskt skadestånds- ansvar även när skadeorsakerna är konkurrerande, dvs. att var och en av skadeorsakerna varit en tillräcklig betingelse för skadan.8 Skadeståndsansvar utesluts således inte av att en annan skadeorsak ändå skulle ha gett upphov till skadan, förutsatt att det är samma skada som uppstår och denna inte kan delas upp. I praktiken torde den avgörande frågan ofta vara om en skada som orsakats av flera olika skadeorsaker utgör samma skada. Frågan blir då när skadan skall anses färdig. Detta torde vara fallet när en skörd drabbats av GMO-inblandning. Ekonomisk skada kan uppstå även i fall då någon GMO- inblandning i skörd inte har skett. Fastighetspriser skulle t.ex. kunna påverkas av att en granne börjar odla GMO, och en ekologisk odlare kanske på eget initiativ drar på sig kostnader för att förebygga GMO-inblandning. Fråga är i så fall om en ren förmögenhetsskada, vilken inte ersätts enligt skadeståndslagen annat än i särskilda situationer som inte är aktuella här. För ersättning enligt skadeståndslagen gäller den allmänna preskriptionstiden , vilken beräknas från tidpunkten för den skadegörande händelsen. Även med beaktande av att t.ex. rapsfrön kan ligga i jorden innan de gror, framstår det som osannolikt att fröspridning som skett för skulle ge upphov till GMO-inblandning av sådan omfattning att ersättningsgill skada uppkommer. Grobarheten minskar och frön multnar i allmänhet efter . Det bör noteras att ersättningsgill skada i allmänhet inte uppkommer med anledning av att frön gror till följd av att en tidigare ägare av den skadelidandes mark odlat GMO där. Är en köpare av en fastighet mån om att sådan odling inte har skett på fastigheten, torde det åligga köparen att undersöka saken före köpet och ställa upp som villkor att säljaren intygar detta. 8 och , a.a., s. s. 213 ff. 8.3.3Möjligheterna till ersättning enligt skadeståndslagen Möjligheterna att bevisa att pollenspridning från en GMO-odling i närområdet har bidragit till GMO-inblandning I de flesta fall kan det antas att pollenspridning från en särskild GMO-odling i närområdet framstår som den mest troliga orsaken till en GMO-inblandning. Av den antagna förordningen om försiktighetsåtgärder vid odling och transport m.m. av genetiskt modifierade grödor följer att en GMO-odlare skall informera andra odlare i närområdet om att GMO-odling av en viss gröda kommer att ske. En odlare som upptäckt GMO-inblandning i sin skörd kommer således att ha ett visst underlag för att bedöma om pollen- eller fröspridning kan antas ha skett och i så fall från vilken fastighet. Som diskuterats i det föregående utgör pollen- eller fröspridning fenomen som det svårligen går att föra full bevisning om, varför det framstår som fullt möjligt att en domstol tillämpar ett lindrat beviskrav beträffande orsakssambandet mellan en viss GMO-odling och en konstaterad inblandning. Den skadelidandes påstående att skadan helt eller delvis uppstått genom pollen- eller fröspridning från den utpekade GMO-odlingen skall i så fall bedömas mot de alternativa skadeorsaker som GMO-odlaren kan tänkas föra fram, t.ex. att andra GMO-odlare i grannskapet har gett upphov till skadan i dess helhet eller att skadan uppstått genom att GMO- haltigt utsäde använts. De problem som kan uppstå med flera tänkbara skadevållare bör i allmänhet vara hanterbara. En förutsättning för att GMO- inblandning genom pollen- eller fröspridning skall ske är att den drabbade lantbrukaren odlat samma gröda som GMO-odlaren. I de flesta situationer kan det inte antas möta några svårigheter att reda ut från vilken grannes åker pollen- eller fröspridningen har skett. Eftersom pollen- och fröspridning typiskt sett avtar med avståndet är det i praktiken osannolikt att GMO-inblandning av sådan omfattning att ersättningsgill skada uppstår kommer att orsakas av mer avlägset belägna odlingar. Det är dessutom tillräckligt att konstatera att den GMO-odlande grannen i vart fall tillsammans med andra odlare har bidragit till GMO-inblandningen för att ett solidariskt skadeståndsansvar skall uppstå. En GMO-odlare kan alltså inte undgå ansvar genom att hänvisa till att andra GMO- odlare i närområdet också har bidragit till GMO-inblandningen. Påstår en GMO-odlare t.ex. att skadan i sin helhet orsakats av en konventionell odlare i närområdet som odlat GMO utan ha anmält detta till och informerat grannarna, synes det åligga GMO-odlaren att uppvisa stöd för påståendet. En GMO-odlare kan också tänkas göra gällande att inblandningen orsakats av någon omständighet som den skade- lidande själv ansvarar för, t.ex. att utsädet varit GMO-haltigt eller att sammanblandning skett vid transport. Det torde i en sådan situation ligga på den skadelidande att utreda om det egna utsädet inte innehållit GMO eller i vart fall innehållit så låga halter av GMO att detta inte gett upphov till skada. Likaså torde det åligga den skadelidande att föra bevisning om att GMO-inblandningen inte orsakats av t.ex. att skördeutrustningen innehållit GM-frön av samma gröda, att GM-frön av samma gröda tillbaka legat kvar i marken eller att sammanblandning av skörd skett vid transport. Omständigheter av detta slag lär typiskt sett inte vara svåra att utreda. En transportör bör t.ex. kunna redogöra för om transporten skett på förskrivet sätt och en utsädesleverantör bör kunna ge besked om utsädet uppfyller i kontraktet angivna renhetskrav. Tillämpas ett lindrat beviskrav har domstolen att värdera den bevisning som förts fram av parterna beträffande nämnda omständigheter och bedöma om det är klart mer sannolikt att inblandningen i vart fall delvis har orsakats på det sätt den drabbade odlaren gjort gällande, dvs. genom pollenspridning från den angivna GMO-odlingen. Att GMO-inblandningen delvis också uppstått av andra orsaker torde som nämnts i allmänhet inte utesluta skadeståndsansvar. Mot denna bakgrund måste möjlig- heterna att uppfylla ett lindrat beviskrav i fall där en inblandning överstigande tröskelvärdet för märkning har uppmätts och samma GM-gröda odlats i närområdet typiskt sett anses som goda. Möjligheterna att bevisa att en GMO-odlare i närområdet genom oaktsamhet har bidragit till GMO-inblandning En domstol som i en skadeståndsfråga har att ta ställning till om en skada orsakats genom oaktsamhet finner ofta anledning att beakta normer, instruktioner eller vedertagen praxis som gäller för den bedrivna verksamheten. Det kan därför antas att frågan om GMO- odlaren följt de odlingsregler som kommer att utfärdas av får stor betydelse vid bedömningen av om GMO- inblandningen skall anses ha orsakats genom oaktsamhet. Det är som utgångspunkt den drabbade odlaren som har att bevisa att en GMO-odlare orsakat skadan genom oaktsamhet. Eftersom det ofta lär vara omöjligt för en skadelidande att bevisa de konkreta omständigheter som utgjort den påstådda oaktsamheten, kan det komma att ligga på GMO-odlaren att föra viss bevisning i dessa frågor, t.ex. beträffande vilka odlingsavstånd som iakttagits. Har det klarlagts att GMO-inblandningen överstiger och att en GMO-odlare i närområdet sannolikt har orsakat denna, är det troligt att en domstol anser sig kunna utgå från att skadan uppstått till följd av att den GMO-odlande grannen på något sätt inte följt tillämpliga odlingsregler. Det får nämligen förutsättas att utformar dessa regler med sådana marginaler att någon ersättningsgill skada inte uppstår annat än i undantagsfall så länge reglerna följs. Redan förekomsten av en GMO-inblandning överstigande tröskelvärdet lär således i många fall ge anledning att misstänka att gällande odlingsregler inte följts. Det kan alltså mycket väl bli GMO-odlaren som i praktiken måste styrka att han iakttagit reglerna och att någon oaktsamhet inte förekommit. Bedömningen av om oaktsamhet har förelegat kan dock påverkas av sådana omständigheter som att GMO-inblandningen härrör från flera fält eller att andra skadeorsaker har bidragit till skadan, t.ex. att GMO-haltigt utsäde använts av misstag. Har en enskild GMO- odlare endast i liten utsträckning bidragit till GMO-inblandningen, saknas i allmänhet skäl för en domstol att utgå från att gällande odlingsregler inte följts. Möjligheterna till ersättning enligt skadeståndslagen på grund av GMO-inblandning som uppstått på annat sätt än genom pollinering Har en GMO-inblandning orsakats av någon annan än en GMO- odlare, t.ex. en transportör som sammanblandat skörden, en utsädesleverantör som av misstag sålt GMO-haltigt utsäde eller en självständig företagare som hyrt ut utrustning som inte rengjorts från , torde den drabbade odlaren ha goda möjligheter att med hänvisning till oaktsamhet få ersättning för sin skada. Sådan skada torde nämligen i allmänhet inte uppstå på annat sätt än genom oaktsamhet. Det är den skadelidande som har att bevisa att det föreligger ett orsakssamband mellan skadegörande handling och skada. I praktiken torde det som utgångspunkt åligga den som åtagit sig en särskild uppgift, t.ex. att transportera grödor, att visa att uppgiften fullgjorts på föreskrivet sätt. I de nämnda situationerna kan rätt till ersättning också föreligga på annan grund än skadeståndslagen. Det följer t.ex. regelmässigt av kontraktsvillkor att utsäde skall hålla en viss i lag föreskriven renhet. Av kontraktsvillkor kan vidare följa att transportören ansvarar för att sammanblandning inte sker eller att uthyraren ansvarar för att skördeutrustning är ordentligt rengjord. Ansvar för skadan kan då inträda utan att oaktsamhet behöver bevisas. Frågor om en transportörs ansvar enligt annan lagstiftning än skadeståndslagen diskuteras närmare i det följande. Möjligheterna för en skadelidande att bevisa ett orsakssamband mellan pollenspridning från en fastighet där GMO-odling bedrivs och GMO-inblandning på en annan fastighet i närområdet synes typiskt sett vara goda. Ett lindrat beviskrav är sannolikt tillämpligt, och det räcker att den skadelidande visar att en särskild GMO- odling i vart fall bidragit till inblandningen. Det är osannolikt att en GMO-inblandning överstigande tröskelvärdet för märkning på skulle uppstå genom pollinering utan att det finns åtminstone någon fastighet i närområdet där GMO-odling av den aktuella grödan bedrivs. När det gäller möjligheten att i praktiken bevisa att en GMO- odlare orsakat skadan genom oaktsamhet, synes denna i hög grad påverkas av om andra skadeorsaker än pollenspridning kan antas ha samverkat till inblandningen. Odlas samma GM-gröda i när- området och saknas anledning att anta att andra skadeorsaker samverkat, torde förekomsten av en inblandning överstigande med styrka tala för att gällande odlingsregler inte följts och att oaktsamhet förelegat. Detta torde däremot inte vara fallet om andra skadeorsaker i väsentlig del kan antas ha samverkat till inblandningen. När det gäller GMO-inblandning av andra orsaker än pollinering synes möjligheterna att bevisa orsakssamband mellan skadegörande handling och skada samt oaktsamhet typiskt sett vara goda. Det ovan förda resonemanget har varit inriktat på bevisfrågor. Utgångspunkten har varit att GMO-odlaren faktiskt har bidragit till skadan och att detta skett genom oaktsamhet. Skulle detta inte ha varit fallet föreligger naturligtvis inte någon rätt till ersättning enligt skadeståndslagen. 8.3.4Förutsättningarna för ersättning enligt 32 kap. Utgör pollen- eller fröspridning av GMO annan liknande störning? Det kan inledningsvis konstateras att det finns bestämmelser i om GMO. Utsläppande på marknaden och andra åtgärder med sådana organismer regleras främst genom balkens trettonde kapitel. Utsättning av GMO i ett område omfattades tidigare av miljöskyddslagen, under förutsättning att det fanns någon risk att organismerna antingen spred sig utanför området eller orsakade någon kemisk eller annan förändring av mark eller vatten.9 En annan fråga är om skada genom GMO-inblandning kan ersättas enligt 32 kap. . Skadestånd enligt det kapitlet betalas för skador genom störning av vissa slag som räknas upp i sju olika punkter i 3 § första stycket, nämligen förorening av vattenområden och av grundvatten, ändring av grundvattennivån, luftförorening, markförorening, buller samt skakning. Upp- räkningen avslutas med en åttonde punkt, annan liknande störning. Pollen som sprids från GM-grödor till odlingar i omgivningen utgör ingen förorening i egentlig mening, varför skada som uppstår med anledning av sådan spridning inte naturligen kan betecknas som luft- eller markförorening. Detsamma gäller spridning av GM- frön. Av större intresse är om denna typ av störning omfattas av begreppet annan liknande störning. Enligt propositionen till miljöskadelagen omfattar annan liknande störning skador av mycket varierande art, även estetiska störningar och psykiska immissioner. har som närmare utvecklats i det föregående i ett lagstiftningsärende uttalat att skada som orsakas av biotekniska produkter i betydande utsträckning torde kunna 9 Se , Miljöskyddslagen, 1990, s. 54. hänföras till annan liknande störning.10 har i rättsfallet NJA 1996 s. 634 uttalat att annan liknande störning omfattar ett brett spektrum av störningar samt att den uppräkning som görs i propositionen till miljöskadelagen endast är en exemplifiering och inte en fullständig redovisning av vad som kan utgöra en liknande störning. har också vid tolkningen av annan liknande störning beaktat att ett syfte med miljöskadelagen var att förbättra de skadelidandes möjlighet att få ersättning. När GMO sprids genom pollen eller frön från en fastighet till en odling på en annan fastighet och korsas eller blandas in i grödan där, är det en företeelse som har tydliga likheter med hur en markförorening kan uppkomma på en fastighet genom inverkan från en annan fastighet. Särskilt med tanke på den vida tillämp- ningen av bestämmelsen i 32 kap. 3 § första stycket 8 som är avsedd, talar dessa likheter med styrka för att pollenspridning av GMO bör anses vara en annan liknande störning. För motsatt tolkning skulle främst tala att de ekonomiska konsekvenserna av GMO-inblandning i någon mån skiljer sig från följderna av sådana skador eller olägenheter som anges i prop- ositionen till miljöskadelagen. GMO-inblandningens ekonomiska konsekvenser uppstår nämligen i sin helhet med anledning av uppställda märknings- eller certifieringskrav, och utgör således endast en indirekt följd av GMO-inblandningen. Eftersom en förutsättning för att ersättningsgill sakskada uppkommit är att en mätbar ekonomisk konsekvens kan konstateras synes emellertid detta vara av underordnad betydelse. GMO regleras i och pollenspridning av GMO omfattades före balkens tillkomst sannolikt av miljöskyddslagen. Genom de uttalanden som gjorts i propositionen till miljö- skadelagen och av i nämnt rättsfall står det klart att t.o.m. störningar som inte nämnvärt påminner om föroreningar, t.ex. avspärrningar med anledning av gatuarbeten och estetiska störningar, kan utgöra annan liknande störning enligt 32 kap . Mot denna bakgrund, och i beaktande av att skada på grund av pollenspridning av GMO företer tydliga likheter med markförorening, anser utredningen att det mesta talar för att sådan 10 Även om begreppet biotekniska produkter inte nödvändigtvis omfattar GMO synes det av sammanhanget framgår att detta är vad i vart fall delvis syftar på; se vidare avsnitt 5.2.3. GMO-spridning utgör en annan liknande störning enligt 32 kap. 3 § första stycket 8 miljöbalken.11 Motsvarande torde gälla beträffande sådan spridning av GM-frön som sker från en fastighet till en annan, t.ex. med fåglar.