sou · GWB357 · 2008-06-23 00:00:00 — Enskilda näringsidkare och handelbolag utan anställd personal betalar inte någon arbetsgivaravgift. För att åstadkomma mot- svarande sänkning för dessa krävs att egenavgifterna sänks på samma sätt som gäller för arbetsgivaravgifterna. Även här upp- kommer problem med hanteringen av företag med blandad verk- samhet. Mot bakgrund av det sagda anser utredningen att det är mindre lämpligt att föreslå en ändring som innebär sänkning eller slopat uttag av arbetsgivaravgifterna för företag som utför hushålls- tjänster. 7.2.11Sänkning av mervärdesskatten – subvention till säljaren Vid försäljning av hushållstjänster ska normalt mervärdesskatt debiteras med en skattesats på av ersättningen för tjänsten (beskattningsunderlaget). Detta pålägg på mot- svarar en marginalprocent på . Hushållstjänster är inget samlat begrepp i mervärdesskattesammanhang utan en bedömning av vad som tillhandahållits måste göras i varje enskilt fall utifrån Redan med dagens regler torde därför vissa av de tjänster som ingår i begreppet hushållsarbete enligt 4 § lagen om skattereduktion för hushållsarbete kunna omfattas av undantaget för mervärdesskatt, som t.ex. social omsorg enligt 3 kap. 4 § ML. Att generellt sänka eller ta bort mervärdesskatten på vad som betecknas som hushållstjänster är relativt tydligt och tekniskt enkelt att genomföra. Skattelättnaden ges också direkt vid köpet av tjänsten. En nackdel är dock att det är oklart hur mycket en sänkning av mervärdesskatten faktiskt påverkar priset till kunden. En regel som innebär sänkning av skattesatsen eller att tjänsten undantas från skatteplikt strider mot rådets direktiv /112/EG (mervärdesskattedirektivet.) Av artikel 98.2 framgår att reducerade skattesatser endast får tillämpas på tillhandahållande av tjänster i de kategorier som är uppräknade i bilaga 3 till mervärdesskatte- direktivet. I denna bilaga är inte hushållstjänster uppräknade. Detta innebär att reducerade skattesatser inte får tillämpas för hushålls- tjänster. I artiklarna 131–137 mervärdesskattedirektivet finns bestämmelser om undantag från skatteplikt. Här finns dock inte hushållstjänster upptaget som ett undantag från skatteplikt för mervärdesskatt. Slutsatsen är därför att det inte är möjligt att undanta hushållstjänster från skatteplikt enligt dessa artiklar. Det finns dock en bestämmelse i artikel 106 som innebär att medlems- staterna av rådet kan få tillstånd att tillämpa reducerade skattesatser på de tjänster som anges i bilaga 4. Denna bilaga omfattar bl.a. tjänster som fönsterputsning och städning i privata hushåll (punkt 3) och hemtjänster såsom hemhjälp och vård av barn, gamla, sjuka eller personer med funktionshinder (punkt 4). Ett sådant tillstånd av rådet gäller dock längst till och med . har inte begärt något sådant tillstånd. En annan nackdel med en sänkning av mervärdesskattesatsen eller att undanta tjänsten från skatteplikt, är att det kan uppkomma ytterligare gränsdragningsproblem med anledning av vad som ska räknas som en hushållstjänst. I slutbetänkandet På väg mot en enhetlig mervärdesskatt (SOU 2006:90), har utredningen före- slagit att en enhetlig skattesats bör införas i . Detta främst på grund av de betydande gränsdragningsproblem som uppstår vid differentierade skatter. Vidare kan nämnas att rådet i press- meddelande 2836 har uttalat att man har för avsikt att behandla frågan om reducerade skattesatser. Kommissionen har från medlemsstaterna begärt konsultation avseende revidering av nuvarande lagstiftning. Svar ska lämnas till Kommissionen avser att lägga fram ett förslag . Vad detta kan innebära för möjligheter att tillämpa lägre skattesatser för t.ex. hushållstjänster går dock inte att bedöma i nuvarande läge. Skulle EU öppna för möjligheten att tillämpa reducerad mervärdesskattesats för hushållstjänster, kan självfallet en sänkning av mervärdesskattesatsen vara ett sätt att minska priset för köparen. Det finns vissa fördelar med att sänka eller ta bort mervärdes- skatten på hushållstjänster. Sådana regler strider dock mot mer- värdesskattedirektivets grundläggande bestämmelser. Det finns också en påtaglig risk att en sänkning eller ett slopande av mer- värdesskatten kan skapa nya gränsdragningsproblem av den typ som uppstår vid differentierade skattsatser. Skulle EU införa regler som tillåter reducerad mervärdesskattesats för klart definierade hushållstjänster kan en sådan sänkning övervägas. F.n. finns dock inte denna möjlighet, varför utredningen inte föreslår en sådan åtgärd. 8Anställd får hushållstjänsten som förmån Vårt förslag: Nuvarande regler vad gäller skattereduktion för förmån av hushållsarbete ska behållas. Enligt nu gällande regler ges skattereduktion till fysiska personer som har fått skattepliktig löneförmån i form av hushållstjänster. Arbetet får inte utföras av den som söker eller begär skattereduk- tion eller en till denne närstående person. Det krävs att den som utfört arbetet har F-skattsedel. Kravet på F-skattsedel gäller även när arbetsgivaren själv utför hushållsarbetet hos arbetstagaren. Underlaget för skattereduktion utgörs av det skattepliktiga värde av förmån av hushållsarbete som kommit den som begär reduktio- nen till del under beskattningsåret. Skattereduktion ges av förmånsvärdet av hushållsarbetet. I underlaget får inte förmån av material, utrustning och resor räknas in. Skatteavdrag ska inte göras avseende förmån av sådant hushålls- arbete som utgör underlag för skattereduktion. Detta gäller endast för den del av förmånsvärdet som inte överstiger per beskattningsår. Om skattepliktig hushållsförmån har tillhanda- hållits och förutsättningarna för skattereduktion föreligger ska arbetsgivaren redovisa underlaget för skattereduktion på arbetsta- garens kontrolluppgift. Begäran om skattereduktion för förmån av hushållsarbete ska göras i självdeklarationen vid taxeringen för det beskattningsår då förmånen har tillhandahållits. Skattelättnaden för den som har haft skattepliktig förmån av hushållstjänst ges alltså i samband med att förmånen erhålls. Den slutliga prövningen görs i samband med att skattereduktion begärs. Anställd får hushållstjänsten som förmån Detta överensstämmer i princip med den ordning som utredningen föreslår ska gälla vid köp av hushållstjänster (avsnitt 7.1). Enligt utredningen föreligger inte skäl att ändra nuvarande regler vad gäller förmån av hushållsarbete. 8.1.1Avdrag för preliminär skatt Vår bedömning: Utredningens förslag medför inte något behov av ändring av gällande regler för när arbetsgivaren ska göra skatteavdrag. Nuvarande system med skattereduktion för förmån av hus- hållsarbete innebär bl.a. att arbetsgivaren inte gör något skatte- avdrag i de fall som förmånsvärdet av hushållsarbetet är lägre än per beskattningsår. Detta ger ett korrekt resultat i de fall arbetstagaren har en marginalskatt på , eftersom skatten då är lika stor som skattereduktionen. Däremot blir den preliminära skatten för hög om marginalskatten är lägre än , vilket kan leda till överskjutande skatt. Å andra sidan blir den preliminära skatten för låg om marginalskatten är högre än , vilket kan leda till kvarstående skatt för arbetstagaren. I och för sig skulle detta kunna lösas på så sätt att arbetsgivaren beaktar skattereduktionen för förmån av hushållsarbete direkt i samband med att skatteavdrag görs. Ett sådant system innebär att arbetsgivarens först beräknar den preliminära skatten på lön och förmåner enligt vanliga regler. Därefter minskar arbetsgivaren det preliminära skatteavdraget med beräknad skattereduktion för för- mån av hushållsarbete. Ett sådant förfarande skulle innebära att skatteavdrag görs på följande sätt. 2 000 (varav resor ) 18 759 (25 000–6 241) * Skatteavdraget på ett underlag av 27 000 (25 000 + 2 000) uppgår enligt preliminärskattetabell 32 till . Detta skatteavdrag minskas med beräknad skattereduktion (av ). Arbetsgivaren ska således verkställa skatteavdrag med (7 141– 900). Anställd får hushållstjänsten som förmån Att införa en regel av ifrågavarande slag skulle emellertid öka arbetsgivarens administrativa börda. Enligt utredningens mening är problemet inte av den storleken att en sådan regel behövs. Det kan också nämnas att en anställd som anser att den preliminära skatten i alltför stor utsträckning avviker från den slutliga skatten, har möj- lighet att ansöka om ändrad beräkning (s.k. jämkning) hos Skatte- verket. Utredningen föreslår därför att gällande regler om skatte- avdrag behålls. 8.1.2Fråga om preliminär skattereduktion för förmån av hushållsarbete Vår bedömning: Förmån av hushållsarbete bör inte inordnas i systemet med preliminär skattereduktion. När det gäller de som själva betalar utgifter för hushållsarbete har utredningen föreslagit att preliminär skattereduktion ska tillgodo- räknas (7.1.8). Preliminär skattereduktion ska också medges i de fall en privatperson utbetalar ersättning för hushållsarbete till en annan privatperson som inte har F-skattsedel (avsnitt 9.1.3). Här- igenom kan man som tidigare redovisats hålla reda på om och när takbeloppet, , överskrids. När en anställd får hus- hållstjänsten som förmån tillgodoräknas emellertid ingen prelimi- när skattereduktion. För den som både har förmån av hushållsar- bete och själv köper sådana tjänster kan takbeloppet komma att överskridas, eftersom värdet av förmånen inte är känt. Detta kan leda till s.k. kvarstående skatt för köparen. Fråga är om det är möj- ligt att inordna förmån av hushållstjänst i systemet med preliminär skattereduktion. Om en anställd får förmån i form av hushållstjänster ska som redovisats i avsnitt 8.1.1. arbetsgivaren inte göra något skatteavdrag avseende värdet för förmånen. Detta innebär i praktiken att den anställde får skattelättnaden direkt i samband med att förmånen tillhandahålls. En förutsättning för att tillgodoräkna preliminär skattereduktion är att får information om underlaget för reduktionen, i det här fallet förmånens värde. Denna informa- tion får först i den kontrolluppgift som arbetsgivaren ska lämna året efter beskattningsåret. Anställd får hushållstjänsten som förmån preliminära skattereduktionen skulle alltså inte kunna tillgodoräk- nas förrän beslut ska fattas om den slutliga skattereduktionen. För att det ska vara någon mening med att tillgodoräkna preli- minär skattereduktion i förmånsfallen måste detta ske löpande under beskattningsåret. Arbetsgivaren skulle alltså vara skyldig att löpande rapportera utgivna förmåner till skatteverket. Om det dessutom krävs att den preliminära skattereduktionen ska vara kor- rekt beräknad måste arbetsgivaren justera det skatteavdrag som ska göras. (jfr avsnitt 8.1.1). Ett förfarande med att arbetsgivaren ska göra olika typer av beräkningar av den preliminära skatten och löpande skicka uppgifter till ökar den administrativa bördan för arbetsgivaren. Nyttan med att löpande får uppgift om medgivna preliminära skattereduktioner står, enligt utredningens uppfatt- ning, inte i rimlig proportion till nackdelen av att underlaget för skattereduktionen kan komma att överstiga . Det torde för övrigt vara ovanligt att en person har både förmån och utgifter av hushållsarbete. I de fall detta förekommer är det sanno- likt endast i ett fåtal fall där den högsta gränsen för den totala skattereduktionen kommer att passeras. Under alla förhållanden medges slutlig skattereduktion med högst , varför det inte finns någon risk att skattereduktion ges med ett för högt belopp. Ett system med preliminär skattereduktion i förmånsfallen innebär att systemet blir onödigt komplicerat och ökar den admi- nistrativa bördan för framförallt arbetsgivaren på ett sätt som inte kan anses försvarbart. Utredningen anser därför att det saknas till- räckliga skäl för att föreslå att preliminär skattereduktion ska infö- ras i förmånsfallen. Saken kan komma i ett annat läge om det av i rapporten 2007:1 Svartköp och svartjobb i lämnade förslaget om en webbaserad lönecentral införs. Det beror emellertid på hur en sådan ordning slutligen kommer att se ut. Anställd får hushållstjänsten som förmån 8.1.3Kontrolluppgiftsskyldighet och begäran om skattereduktion Vår bedömning: Arbetsgivaren bör även fortsättningsvis vara skyldig att särskilt redovisa underlaget för skattereduktionen på arbetstagarens kontrolluppgift. Utredningen gör bedömningen att övriga regler som bl.a. gäller skyldigheten att lämna kontrolluppgift om underlag för skattere- duktion och förmånstagarens begäran om skattereduktion i själv- deklaration också bör kunna tillämpas utan att någon ändring görs av regelverket. Detta innebär att belopp som arbetsgivaren har angett på kontrolluppgiften som underlag för skattereduktion kommer att förtryckas på självdeklarationen. När det gäller begäran om skattereduktion i den sökandes självdeklaration har utred- ningen föreslagit att ett liknande förfarande ska tillämpas i de fall som köparen själv har utgifter för hushållsarbetet, se avsnitt 7.1.9 och 9.1.4. Detta innebär att det för den sökande blir samma han- tering vad gäller begäran om skattereduktion vid köp av hushållsar- bete och vid förmån av hushållsarbete, dvs. begäran om skattere- duktion ska alltid göras i självdeklarationen. Utredningen föreslår därför att nuvarande regler behålls. 8.2Andra modeller som har analyserats Utredningen har undersökt ett antal modeller för att ge hushålls- tjänst som förmån. Det som bl.a. har studerats är system med deklarationsavdrag och hushållscheckar. I allt väsentlig gäller här samma argument för och emot som när dessa modeller prövas i den situationen att en privatperson anlitar ett företag med F-skattsedel. De överväganden som redovisas i avsnitt 7.2 gäller även i före- varande sammanhang, dvs. att dessa modeller är sämre än det nuva- rande systemet med begäran om skattereduktion i själv- deklarationen. 9Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel Vårt förslag: En privatperson som köper hushållstjänster av en fysisk person som inte har F-skattsedel ska kunna tillgodo- räknas skattereduktion. Nuvarande regler om skattereduktion för hushållsarbete gäller endast om den som utför tjänsten har F-skattsedel. En person som har F-skattsedel betalar själv sina skatter och sociala avgifter samt är som regel också skattskyldig till mervärdesskatt. Av kommitté- direktiven framgår att det ska utredas om det är möjligt och lämpligt att öppna för möjligheten att få skattelättnad även i de fall hushållsarbetet utförs av privatpersoner som inte har F-skattsedel, dvs. personer som har A-skattsedel eller saknar skattsedel. Vidare sägs att det i dessa fall kan vara rimligt att det administrativa arbetet utförs av köparen av tjänsten. Reglerna bör utformas så att skatteplanering och skatteundandragande förebyggs. Där sägs också att det kan krävas särskilda regler som förhindrar att sub- vention ges och säljaren av tjänsten inte blir skyldig att betala någon skatt på grund av t.ex. grundavdragets storlek. De regler som föreslås ska också hindra att det nya systemet kan missbrukas vid t.ex. hushållsarbete som utförs utomlands av personer som inte är skattskyldiga i . Det sagda får enligt utredningen tolkas som att subvention endast ska tillgodoräknas om säljaren är skyldig att betala skatt i på erhållen inkomst. Ett flertal undersökningar visar att omfattningen av det s.k. svartarbetet är relativt omfattande. I t.ex. och svartjobb i (2007:1, s. 27) redovisas att vart femte hushåll har köpt tjänster svart. Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel beräknas till , varav avser svartarbete åt hushåll och avser svartarbete åt företag. Det är således betydande belopp som inte redovisas, vilket medför att bl.a. inkomstskatter och arbetsgivaravgifter betalas med för låga belopp. Vidare får de som utför svartarbete för låga pensions- och sjukpenninggrundande inkomster. Om reglerna förändras så att det för köparna av hushållstjänster finns incitament i form av t.ex. skattereduktioner är det enligt rapporten sannolikt att omfattningen av svartjobben skulle minska. Det är inte ovanligt att omsorgstjänster utförs av personer som inte bedriver näringsverksamhet och därmed inte kan få F-skatt- sedel. Sannolikt finns det också ett antal personer som vill utföra olika typer av hushållstjänster utan att för den skull bedriva när- ingsverksamhet. Att medge skattereduktion även i de fall säljaren har A-skattsedel innebär också en större valfrihet för köparna av hushållstjänster. Utredningen anser att argumenten om minskat svartarbete och ökad valfrihet för köparna starkt talar för att slopa kravet att säljaren ska ha F-skattsedel för att skattereduktion ska komma i fråga. En förutsättning är dock att reglerna kan utformas på ett sådant sätt att risken för missbruk minimeras. En annan sak är att skattereduktionen inte kan hanteras på exakt samma sätt som när säljaren har en F-skattsedel. Gällande rätt när en privatperson anlitar en fysisk person som inte har F-skattsedel Av SBL framgår att den som betalar ut ersättning för arbete till en person som har A-skattsedel eller saknar skattsedel i princip är skyldig att göra skatteavdrag. Om mottagaren av ersättningen är fysisk person föreligger, enligt socialavgiftslagen (2000:980), , även skyldighet att betala arbetsgivaravgifter. Dessa skyldigheter uppkommer dock först om vissa beloppsgränser har uppnåtts. Huvudregeln är att skyldighet att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter uppkommer om utbetald ersättning uppgår till och mottagare. Det finns dock flera undantag från denna regel. Ett undantag är när utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo och ersättningen inte är en utgift i näringsverksamheten. I dessa fall måste ersättningen uppgå till och mottagare för att utbetalaren ska Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel vara skyldig att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. Utbetalaren och mottagaren kan dock komma dock överens om att utbetalaren ska göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter även om beloppet är . Om det är fråga om ersättning för arbete enligt 12 kap. 16 § (ersättning till gode män och förvaltare) ska utbetalaren alltid göra skatte- avdrag och betala arbetsgivaravgifter så snart ersättningen uppgår till eller mer. Av LSK framgår att i de fall utbetalaren är en fysisk person och ersättningen inte är en utgift i näringsverksamhet, ska kontroll- uppgift lämnas om det sammanlagda värdet av ersättningar och förmåner är eller mer . Det är således en lägre beloppsgräns för skyldigheten att lämna kontrolluppgifter än det är för skyldigheten att göra skatteavdrag och betala arbetsgivar- avgifter. Om utbetalaren har redovisat ersättning för arbete i en förenklad skattedeklaration ska kontrolluppgift inte lämnas. Detta beror på att den förenklade skattedeklarationen även fungerar som kontrolluppgift. När det gäller redovisning och betalning av skatteavdrag och arbetsgivaravgifter finns bestämmelserna i . Av 10 kap. SBL framgår att redovisning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag ska göras antingen i en skattedeklaration eller i en förenklad skatte- deklaration. Förenklad skattedeklaration får endast lämnas av fysiska personer eller ett dödsbo som betalat ut ersättning till en fysisk person och ersättningen inte utgör utgift i en av utbetalaren bedriven näringsverksamhet. Detta innebär att när en privatperson utbetalar ersättning till en annan privatperson får förenklad skatte- deklaration lämnas. När en förenklad skattedeklaration lämnas ska ingen kontrolluppgift lämnas till , eftersom deklara- tionen ersätter den kontrolluppgift som utbetalaren i annat fall skulle ha lämnat. Huvudprincipen är att skattedeklaration och förenklad skatte- deklaration ska lämnas senast den 12 efter den månad som ersättningen utbetalades. Om den som lämnar skattedeklara- tion är skattskyldig till mervärdesskatt och har beskattningsunder- lag som beräknas överstiga för beskattnings- året, kan dock skattedeklaration lämnas senast den 26 efter den månad som ersättningen utbetalades. Av 16 kap. SBL framgår att inbetalning av avdragen skatt och arbetsgivargifter ska göras till särskilda konto för skatteinbetalningar. Denna betalning ska, enligt huvudregeln, vara Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel bokförd på skattekontot senast den 12 efter att ersätt- ningen utbetalades. Vårt förslag: Skattereduktion ska tillgodoräknas med belopp motsvarande de arbetsgivaravgifter som har redovisats. Den situation som avses är när en privatpersonanlitar någon som har A-skattsedel eller saknar skattsedel och inte är skattskyldig till mervärdesskatt för försäljning av hushållstjänster. Det gäller alltså enbart fall där en privatperson har utfört arbetet. Skattelättnad kan inte tillgodoräknas när en näringsidkare av någon anledning inte har F-skattsedel. Av direktiven framgår att skattelättnad i princip endast ska ges i de fall säljaren av tjänsten blir skyldig att betala skatt på inkomsten. Om säljaren ska betala skatt eller inte blir klart först när Skatte- verket fattat det grundläggande beslutet om slutlig skatt vilket sker först året efter inkomståret. Vid utbetalningstillfället är det därför inte möjligt att med säkerhet veta om säljaren ska betala skatt eller inte. Med hänsyn till den beloppsgräns, , som gäller för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter bör kravet för att få skattereduktion kunna knytas till att utbetalaren ska vara skyldig att betala arbetsgivaravgifter. När arbetsgivaravgifter ska betalas kommer säljaren normalt också att få betala skatt för inkomsten. Utredningen föreslår därför att när arbetsgivaravgifter redovisas för hushållstjänster föreligger förutsättningar för att få skattelättnad. Detta innebär att köparen på förhand kan bedöma om skattelättnad kommer att tillgodoräknas eller inte, vilket medför att reglerna blir förhållandevis enkla och förutsägbara. Beräkning av skattelättnadens storlek I de fall en näringsidkare med F-skattsedel anlitas kan skatte- reduktion tillgodoräknas med högst av ersättningen för arbete (inklusive mervärdesskatt). Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel En privatperson som säljer hushållstjänster är inte skattskyldig till mervärdesskatt, vilket innebär att priset kan bli omkring 20 pro- cent lägre än näringsidkarens. Om man ska utgå från att kostnads- bilden är helt lika för näringsidkare med F-skattsedel och privat- personer med A-skattsedel samt att nettokostnaden för köparen ska vara lika stor oavsett vem som har utfört arbetet, kan skatte- reduktionen i de fall en privatperson med A-skattsedel anlitas bestämmas till . Detta är dock alltför hög skattelättnad med tanke på att en näringsidkare med F-skattsedel har kostnader för administration, anställd personal, sociala avgifter m.m. Det finns därför starka skäl för att skattelättnaden ska vara betydligt lägre i de fall säljaren är en privatperson med A-skattsedel som inte bedriver näringsverksamhet. Utredningen föreslår att skattelättnad ska medges med belopp motsvarande redovisad arbetsgivaravgift avseende utbetald ersättning. Detta motsvarar en skattereduktion på av hela lönekostnaden (inklusive arbetsgivar- avgifter). Det ska i detta sammanhang understrykas att förslaget inte innebär en sänkning av arbetsgivaravgifterna utan skatte- lättnaden uppgår till ett belopp som motsvarar redovisade arbets- givaravgifter. Följande två räkneexempel visar att ett sådant system blir relativt neutralt för säljarna oavsett om dessa är privatpersoner eller näringsidkare. Det blir dock något dyrare för köparna att anlita en privatperson när fulla arbetsgivaravgifter betalas (32,), men då ska man ha i åtanke att en privatperson i praktiken kan erbjuda ett lägre pris. Privatperson anlitar någon som inte har F-skattsedel Exempel 1: Säljaren har F-skatt – skattereduktion En köpare får en faktura från en säljare med F-skattsedel med uppgift om att totalt (inklusive mervärdesskatt) ska betalas. Köparen får skattereduktion med (av ). Köparens nettokostnad uppgår till (16 250–8 125). Säljaren får , vilket har beräknats på följande sätt. Egenavgifter att betala,