sou · GWB3101 · 2008-11-17 00:00:00 — Utredningen föreslår därför att det inom Försvarsmakten skapas en ordning som innebär att medel för uppdrag till ung- domsverksamhet inom de frivilliga beredskapsorganisationerna hålls samman i en organisatorisk enhet inom myndigheten i syfte att tydliggöra ansvar och förutsättningar för att utvärdera verksam- heten. Enligt 14 § Kommittéförordningen (1998:1474) ska en ekonomisk beräkning av utredningens förslag redovisas. Om dessa förslag medför kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller landsting ska en finansiering föreslås. Också om förslagen i utredningen får samhällsekonomiska konsekvenser i övrigt ska dessa redovisas. Utredningens direktiv innebär inte att utredningen ska föreslå någon form av besparing eller i övrigt förändring av den kostnads- nivå som gäller för den frivilliga försvarsverksamheten. Utredning- ens förslag innebär inte heller att någon direkt beräknad besparing föreslås. Däremot innebär utredningens förslag att den organisa- tionsstödsmodell som tillämpas för de frivilliga försvarsorgani- sationerna avskaffas och ersätts med en ren uppdrags- styrning med inlagda OH-kostnader vad gäller de behov och efter- frågan som myndigheterna och kommuner och landsting har av frivillig beredskapsverksamhet. I vilken utsträckning dessa behov kommer att avspegla sig i lägre eller högre kostnader för denna verksamhet kan inte utredningen bedöma. Det måste bli ett resultat av den vanliga budgetprocessen och de prioriteringar som där görs vad gäller behov av utbildning, informationsverksam- het, ungdomsverksamhet m.m. Utredningen bedömer att dess förslag till ekonomisk stödmo- dell innebär att en rationalisering behöver göras inom den nuva- rande organisationsstrukturen för de frivilliga försvarsorganisatio- nerna. Denna fråga är dock i allt väsentligt ett ansvar för organisa- tionerna själva att bemästra på det sätt som de finner lämpligt med hänsyn till intressen och resurser. Utredningen föreslår dock att under en kortare övergångsperiod kan organisationerna behöva få stöd enligt den äldre modellen för att kunna genomföra eventuella strukturförändringar. Medel för det bör kunna belasta anslaget för frivillig försvarsverksamhet. Utredningen bedömer att denna över- gångsperiod inte innebär högre kostnader för stat, kommun eller landsting än de som råder. Av 15 § Kommittéförordningen framgår att utredningen även ska redovisa konsekvenser av dess förslag inom ett antal andra viktiga samhällsområden. Utredningen bedömning är att dess förslag inte medför några konsekvenser i övrigt på de områden som anges i Kommittéförordningen. På en punkt vill dock utredningen erinra om att det i nuvarande organisationsstruktur för de frivilliga för- svarsorganisationerna finns ett jämställdhetsperspektiv att upp- märksamma. Om utredningens förslag till generella kriterier för att kunna komma ifråga för uppdrag från de offentliga aktörerna god- tas, innebär det att organisationerna bl.a. ska ha en icke-diskrimine- rande grund för medlemsrekrytering. Några av de frivilliga för- svarsorganisationerna har av tradition haft endast kvinnlig rekryte- ring. Förändringar har genomförts i flera organisationer för att öppna för en könsneutral rekrytering, och en förändring håller nu på att genomföras i en av de två kvarvarande organisationer (kvinnliga bilkårers riksförbund och Sven- ska ) som tillämpat endast kvinnlig rekrytering. Om den av utredningen förordade kriteriegrunden ska gälla kan det medföra att den andra av dessa organisationer kan få principiella svårigheter att få uppdrag om denna organisation önskar fortsätta med att rekrytera endast kvinnor. 14.1Behov av en ny förordning Den nu gällande förordningen om frivillig försvarsverksamhet är i sina grunder med vissa smärre förändringar genomförda . Det sätt att se på denna verksamhet som präglar förord- ningstexten bygger på totalförsvarstanken och det då alltjämt per- sonellt mycket omfattande invasionsförsvaret med allmän värnplikt som grund. På flera punkter har stora förändringar ägt rum inom såväl det militära försvaret som inom krisberedskapen sedan förordningen senast sågs över. Utredningen har i tidigare avsnitt pekat på flera sådana förändringar och förskjutningar i synsätt och inriktningar av olika verksamheter inom såväl Försvarsmakten som inom områ- dena civilt försvar och krisberedskap. De viktigaste av dessa punkter upprepas här kortfattat. Försvarsmaktens behov av frivilliga i olika befattningar inom det militära försvaret har kraftigt gått ned. Beroende av statsmakternas inriktning av främst storleken på Hemvärnet och de nationella insatsstyrkorna kan behovet av frivilliga ytterligare komma att nedgå även inom denna del av försvaret. Behov av frivilliga inom området civilt försvar är, så länge inte bedömningen att vårt land kan vara utsatt för hot om invasion änd- ras påtagligt, mycket litet eller obefintligt. Behovet av frivilliga för olika internationella insatser är förhål- landevis begränsat och gäller oftast personal med speciell kompe- tens eller utbildning. Behovet av frivilliga inom området krisberedskap är svårbedömt, men här finns olika behov som myndigheterna, främst kommuner, landsting, länsstyrelser och vissa myndigheter närmare måste kunna bedöma och ange. Inom detta område finns, enligt utred- ningens bedömning, ett behov av att utforma författningstexten så att en utveckling mot fler frivilliga insatser vid olika krissituationer i samhället görs möjlig. Mot denna kortfattat beskrivna bakgrund är det utredningens bedömning att förordningen om frivillig försvarsverksamhet i sin helhet behöver avfattas på ett nytt sätt. De väsentligaste nya inslagen avser följande faktorer. Förordningen behöver byta namn och avse frivillig verksamhet som avser såväl insatser inom det militära försvaret som inom kris- beredskapsområdet i stort. Förordningen behöver tydligt ange att det är myndigheternas behov av frivilliga som är avgörande för det offentliga stöd som de frivilliga organisationerna kan få samt att detta bidrag avser stöd till rekrytering, utbildning samt ungdomsverksamhet och att stödet lämnas i form av uppdrag som förhandlas fram med organisatio- nerna. I uppdragen ligger också ersättning för de OH-kostnader som organisationerna har för att bedriva den verksamhet som anges i uppdragen. Uppdragen kan ha olika tidsmässig varaktighet men bör normalt ha sådan omfattning och varaktighet att det gör förut- sättningar för en viss stabilitet i organisationernas struktur men också ger förutsättningar för organisationerna att inom och mellan sig göra sådana strukturförändringar som ger en effektiv anpass- ning till den rådande uppdragsstrukturen från myndigheterna. Den verksamhet som organisationerna vill bedriva, utöver den som stöds ekonomiskt av staten och kommunerna, får organisatio- nerna finansiera själva med medlemsavgifter, gåvor, insamlingar, lotterier etc. Den ordning som råder med att ett i författningen bestämt antal organisationer får ett årligt organisationsstöd som, med utgångspunkt i en viss budgetram, fördelas huvudsakligen som grundstöd och stöd med utgångspunkt i antal medlemmar och antal avtal, innebär i många avseenden en otillfredsställande ord- ning. Organisationsstödet föreslås utgå och stödet bör byggas upp med inriktning på uppdrag och en till uppdragen anpas- sad täckning för OH-kostnader. Denna inriktning får emellertid då också den konsekvensen att det ter sig obehövligt att i en författningstext särskilt räkna upp de organisationer som får eller kan komma för denna typ av uppdrag. Myndigheterna bör kunna vända sig till vilken frivilligor- ganisation i samhället som helst för att få sina behov av frivilliga för olika ändamål tillgodosedda. Detta gäller inte minst inom området krisberedskap, där ett stort antal organisationer som verkar inom det sociala området bör kunna erbjuda sitt engagemang och sina tjänster för olika typer av uppdrag. Detta gäller för övrigt inom många kommuner där lokalt organiserade Frivilliga Resursgrupper (FRG) har sammansättningar som kan vara mycket olika och speglar ett lokalt engagemang som kan ta sig olika uttryck i olika delar av landet. Som utredningen tidigare pekat på kan det också växa fram nya organisationer på frivillig bas som har sitt intresse riktat mot nya tekniker eller nya verksamhetsformer med anknytning till försvars- verksamhet, krisberedskap eller polisiär verksamhet. För organisationer som därför kan komma för uppdrag bör endast gälla de generella krav som staten har för att kunna erhålla statligt stöd. Utredningen har dock stannat för att på två punkter i författ- ningen särskilt ange vissa organisationer. De representerar området militärt försvar och civilt försvar inom begreppet totalförsvar. Vad först avser området militärt försvar är det från flera utgångspunkter angeläget att ha en särskild insyn och kontroll över vilken eller vilka organisationer som bedriver utbildning i väpnad strid. Utöver Hemvärnet, som ju ingår i Försvarsmakten som en del av dess för- bandsstruktur och därigenom står under myndighetens fulla kon- troll, gäller det organisationer som bedriver utbildning med så starka militära inslag och med väpnad strid som en viktig del häri, att dess verksamhet i dessa delar bör stå under Försvarsmaktens särskilda tillsyn. Skytteutbildning med inslag av strid bör regleras särskilt. Dessa organisationer torde härmed få en särskild ställning vad avser denna utbildningsinriktning, men detta är oundvikligt om man vill undvika att flera olika organisationer börjar konkurrera om vilken av dem som kan erbjuda den bästa frivilliga militära utbild- ningen, en utveckling som bör undvikas. För att undvika missförstånd vill utredningen på denna punkt understryka att vad som sagts innebär att utbildningar inom olika frivilliga organisationer som syftar till motorkunskap och körskicklighet på olika fordon, eller utbildning i sambandstjänst, eller utbildning i navigering eller sjömanskap, flygtjänst och bas- verksamhet, eller utbildning i hundtjänst osv. självfallet bör kunna äga rum inom en militär ram som . Däremot bör utbildning i väpnad strid vara förbehållen endast en organisation och endast äga rum under insyn från anställd personal vid Försvarsmakten. Inom området civilt försvar finns naturligtvis inte på samma sätt som inom området militärt försvar ett behov av att av säkerhetsskäl kontrollera verksamheten inom en frivillig organisation. är det dock viktigt att om utbildning ska äga rum för verksamhet under krigsförhållanden inom området skydd, räddning, undsätt- ning (det äldre begreppet civilförsvar) torde det vara viktigt att utbildningen förbehålls en organisation som på motsvarande sätt som inom det militära området står under tillsyn av en myndighet, MSB. När det gäller polisiär verksamhet råder principiellt delvis likar- tade behov av reglering som inom det militära området för frivillig utbildning, dvs. ett behov av att begränsa den krets av organisatio- ner som får bedriva utbildning för polisiär verksamhet under krig då polisen är stridande personal (kombattanter). Även inom områ- det polisiär verksamhet är det, därför på motsvarande grunder som för Försvarsmaktens utbildning i väpnad strid, rimligt att endast en frivilligorganisation får bedriva utbildning i verksamhet som har starkt polisiär prägel och att den står under sär- skilda tillsyn. Emellertid finns inte någon frivillig organisation inom detta område vad gäller den civila polisen men det är rimligt att verksamheten regleras på det angivna sättet om en sådan organisation skulle bildas. Den resursförstärkning polisen kan få för krigsförhållanden och för vissa särskilt omfattande kriser i samhället är beredskapspoli- sen. Här finns en kamratförening men inte någon organisation som bedriver utbildning. Den utbildning beredskapspolisen genomgår för uppgifter under krig genomförs nu i samarbete med Försvars- makten och ofta av organisationen under med- verkan av ordinarie polispersonal. Denna ordning kan naturligtvis gälla även i fortsättningen avseende utbildning i väpnad strid syftande till insats under krigsförhållanden då polisen är kombat- tanter. Denna utbildning skulle då, med utredningens förslag till reglering av organisationen , stå under tillsyn av Försvarsmakten. Utredningen föreslår därför att författningstexten utformas så att de organisationer som får bedriva de angivna respektive utbild- ningsinriktningarna på det sätt som Försvarsmakten respektive MSB och anger och kontrollerar anges i författ- ningen. Ungdomsverksamheten behöver enligt utredningen få en tydli- gare och fastare form i förordningstexten, inte minst mot bakgrund av de restriktioner som åligger enligt om barns rättigheter () med tilläggsproto- koll . Vidare är det av stor vikt att ungdomsverksamheten bedrivs på ett sådant sätt att syftet med verksamheten blir entydigt och att rollspelet inom myndigheterna och mellan myndigheter och frivilligorganisationerna vad gäller medelstilldelning och uppfölj- ning blir klart och enkelt för alla som ska medverka i denna verk- samhet. 14.2Förslag till ny förordningstext Förordning (2009:0000) om frivillig beredskapsverksamhet 1 § Med frivillig beredskapsverksamhet avses i denna förordning verksamhet som främjar totalförsvaret och krisberedskapen i sam- hället. Verksamheten omfattar information samt rekrytering och utbildning av frivilliga för uppgifter inom de angivna samhällsom- rådena. En ideell organisation som bedriver verksamhet inom de i första stycket angivna samhällsområdena och erhåller uppdrag från en myndighet, kommun eller landstingskommun inom ett sådant område benämns i denna förordning frivillig beredskapsorganisa- tion. Endast vissa organisationer får på uppdrag från myndighet, kommun eller landstingskommun bedriva utbildning av frivilliga i väpnad strid eller i tjänst som kräver flygcertifikat. Dessa organisa- tioner anges i bilaga till denna förordning. För föreningen och dess medverkan i totalförsvarets sjukvård liksom i dess verksamhet för civilbefolkningens skydd i krig gäller särskilda bestämmelser. Av §§ x–y framgår att särskilda bestämmelser gäller för ungdomsverksamhet. 2 § Myndigheternas, kommunernas och landstingskommunernas behov av frivilliga och tillgång på medel för att lösa sina uppgifter utgör grund för de uppdrag inom utbildning, information och antal avtal med frivilliga som kan ingås. Behovet klarläggs genom en behovsanalys och en plan. Denna plan ligger till grund för de olika uppdrag myndigheterna, kommunerna och landstingen avtalar om med frivilliga beredskapsorganisationer vad avser information, rekrytering och utbildning. För ungdomsrekrytering och ungdomsverksamhet görs en sär- skild behovsanalys och kostnadsberäkning. Ungdomsverksamheten ska redovisas särskilt i myndighetens årsredovisning. Myndigheterna, kommunerna och landstingskommunerna ska inbjuda frivilliga beredskapsorganisationer som kan komma för uppdrag till information och dialog om dess bedömningar vad gäller omfattning och inriktning på kommande uppdrag samt lämna sådant underlag till berörda frivilligorganisationer att dessa kan planera för och lämna uppdragsförslag till informationsverk- samhet, rekrytering och utbildning med syftet att nå myndigheter- nas behov av frivilliga genom tillräckligt antal avtalsbundna perso- ner för de angivna uppgifterna. 3 § En myndighet, kommun eller landstingskommun med uppgif- ter inom totalförsvaret eller samhällets krisberedskap får ingå att skriftligt avtal med en person som tillhör en frivillig beredskapsor- ganisation om att denne ska tjänstgöra inom totalförsvaret eller samhällets krisberedskap under förhållanden som närmare anges i avtalet. Sådant avtal får undantagsvis även tecknas med en organi- sation om det är mer ändamålsenligt för att tillgodose behovet av frivillig personal. Personer och organisationer som ingått ett sådant avtal ska godkänna att de finns med i ett dataregister över avtals- personal. Innan ett avtal enligt första stycket ingås ska myndigheten kontrollera att den person som avtalet ska tecknas med har genom- gått föreskriven kompetensgivande utbildning med godkända betyg för den uppgift eller den befattning som avtalet avser, och även i övrigt är lämplig för uppgiften eller befattningen. Avser avtalet uppgift eller befattning som för ordinarie personal kräver godkända särskilda prov eller tester ska även den frivillige ha genomgått mot- svarande godkända prov eller test före det att avtalet kan tecknas. Avtal om tjänstgöring får ingås med den som fyllt eller om tjänstgöringen avser Försvarsmakten, . Den som ska tjänst- göra i Försvarsmakten ska vara svensk medborgare. Av avtalet ska framgå tjänstgöringens art, tjänstgöringsskyldig- hetens omfattning samt tjänstgöringstidens längd och om det under krisberedskapsinsats finns tidsbegränsningar, begränsningar vad avser rätten att nyttja personen eller begränsningar i den avtals- skyldiges möjligheter att tjänstgöra på annan plats än hemorten. Personer som ingått sådana avtal benämns avtalspersonal. 4 § Myndigheter med uppgifter inom totalförsvaret eller samhällets krisberedskap får, vid behov i samverkan med andra berörda myn- digheter, komma överens genom avtal med frivilliga organisationer som verkar inom myndighetens ansvarsområde om uppdrag samt om ersättning till sådana organisationer för sådana uppdrag. Uppdragen ska avse information, rekrytering samt utbildning med syfte att kunna ingå avtal med tillräckligt antal personer för frivilliga insatser inom totalförsvaret eller samhällets krisberedskap som det finns behov och medel för. Uppdragen ska ingås med den eller de organisationer som vid en samlad bedömning bedöms bäst kunna genomföra uppdragen till lägsta kostnad. 5 § All avtalspersonal ska finnas i för totalförsvaret och krisbered- skapen upprättade och förvaltade register som gör det möjligt att vid höjd beredskap eller krisförhållanden nyttja frivillig personal eller organisationer så snabbt och effektivt som möjligt lokalt, regionalt eller nationellt. Där så är mer lämpligt ska i stället den som är chef för en grupp eller ett område där avtalsbunden personal ingår finnas i registret så att gruppen eller områdets personal kan nyttjas för den tjänst som avtalet innebär. Finns flera register över sådan personal eller organisationer ska de kunna nyttjas gemensamt om förhållandena så kräver. Den administrativa förvaltningen av register görs av den eller de myndigheter som regeringen bestäm- mer som får ta ut en avgift av de myndigheter, kommuner och landstingskommuner som har avtalspersonal eller organisationer registrerad där. Avgiften sätts i relation till det antal avtal som respektive myndighet, kommun eller landstingskommun har i registret. 6 § Register över avtalspersonal ska innehålla uppgifter om namn, adress, telefonnummer, utbildning och kompetens som har bety- delse för uppgift eller befattning enligt avtalet samt om avtalet innebär begränsningar i rätten att för krisberedskapsinsatser utnyttja den avtalsbundne vad avser kompetens, tid och plats. I den utsträckning avtalet innebär att avtalspersonalen ska medföra viss utrustning eller att avtalet innebär att hund eller fordon ingår i avtalet ska detta framgå av registret. 7 § Vid behov av avtalspersonal för uppgifter inom totalförsvaret eller samhällets krisberedskap får myndigheter, kommuner eller landstingskommuner med uppgifter inom dessa områden ian- språkta personal eller organisation med stöd av avtalen genom de register som upprättats. Det ankommer på den myndighet som kallar avtalspersonal att underrätta denne om vad som gäller vid inställelse och om avtalet i sin helhet ska gälla eller endast delar av det, beroende på vilken eller vilka uppgifter som ska fullgöras. 8 § En beredskapsorganisation som vill komma för uppdrag inom de av myndigheterna angivna behoven och delta i uppdragsdi- aloger med myndigheterna om dessa ska underrätta berörda myn- digheter om detta. Organisationerna ska, med stöd av de medel som följer med uppdrag från myndigheterna, genomföra den informationsverk- samhet, den rekrytering, den utbildningsverksamhet och utföra de tjänster i övrigt som följer av uppdragen. För uppdragen beräknas administrativa kostnader som ingår i uppdragen. För ungdomsverksamhet finns särskilda uppdrag och redovis- ningen av dessa liksom kostnaderna härför ska redovisas till berörd myndighet. Författningsfrågor Av 1 § framgår att endast vissa organisationer får genomföra uppdrag som avser väpnad strid, räddningstjänst eller tjänst som kräver flygcertifikat. Bestämmelser om ungdomar och ungdomsverksamhet 11 § Ungdomar får ej rekryteras som medlemmar i någon frivillig beredskapsorganisation. Ungdomar som är medlemmar i en frivillig beredskapsorganisation får ej utbildas i väpnad strid, och ej delta i utbildning som avser handhavande eller skjutning med automatvapen eller på fordon eller utrustning som främst avses för militärt bruk under krigsförhållanden. Skjututbildning med ungdomar får endast äga rum på det sätt som sker enligt civila normer. Också i övrigt ska utbildning eller verksamhet med ungdomar i frivilliga beredskapsorganisationer bedrivas med särskild omsorg vad gäller deras fysiska och psykiska förutsättningar och främst inriktas på att skapa delaktighet i verksamhet som avser totalför- svar och krisberedskap, ge grundläggande information om totalför- svar och samhällets krisberedskap samt befrämja ansvarskänsla, kamratskap och ledarskapsförmåga. Organisationer som uppbär stöd av allmänna medel för ung- domsrekrytering och ungdomsverksamhet ska redovisa inriktning och resultat av denna till den myndighet som tilldelat medlen. 12 § Om förmåner i samband med utbildning eller tjänstgöring enligt denna förordning finns särskilda bestämmelser. 13 § Föreskrifter som krävs för tillämpningen av denna förordning får utfärdas efter hörande av berörda myndigheter och organisatio- ner, av Försvarsmakten i fråga om verksamheten inom det militära försvaret, av om verksamhet som faller inom dess ansvarsområde och av MSB i övrigt. 1.Denna förordning träder i kraft , då förord- ningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet upphör att gälla. 2.I fråga om avtal som ingåtts före förordningens ikraftträdande gäller den tidigare förordningens bestämmelser. Följande organisationer får under Försvarsmaktens insyn och kon- troll bedriva utbildning i militär väpnad strid: Svenska försvars- utbildningsförbundet och . ska på motsvarande sätt ha insyn och kon- troll över utbildning av frivilliga inom sitt ansvarsområde. Följande organisationer får under Luftfartsstyrelsens insyn och kontroll bedriva utbildning i och medverka i tjänst för totalförsva- ret och krisberedskapen som kräver flygcertifikat: Frivilliga Flyg- kåren. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) ska på motsvarande sätt ha insyn i och kontroll över organisationer som utbildar i räddningstjänst. En särskild utredare ska lämna förslag om den frivilliga försvars- verksamhetens framtida inriktning och uppgifter inom totalförsva- ret och samhällets krisberedskap. I uppdraget ingår att -klarlägga vilken roll den frivilliga försvarsverksamheten ska ha och hur verksamheten ska kunna utvecklas utifrån dagens och framtidens behov, -klarlägga de frivilliga försvarsorganisationernas betydelse för folkförankringen, -klarlägga vilket behov som föreligger av frivilligpersonal inom totalförsvaret och samhällets krisberedskap -föreslå hur ett förbättrat system för att försörja verksamhetsbe- ställande myndigheter med frivillig kompetens skulle kunna se ut, -föreslå vilka kriterier som ska krävas för att en organisation ska vara en frivillig försvarsorganisation samt kartlägga vilka av dagens frivilliga försvarsorganisationer som passar in på dessa kriterier, -utvärdera och vid behov föreslå ett nytt system för den statliga finansieringen av de frivilliga försvarsorganisationerna med hän- syn till ny inriktning och nya uppgifter samt föreslå en ända- målsenlig prioritering vid tilldelning av medel,