sou · GVB381 · 2008-01-01 00:00:00 — På några punkter har 2 lämnat förslag som inte innebär en anpassning för SLU till vad som gäller för övriga universitet och högskolor utan en förändring för övriga lärosäten till vad som gäller för SLU. Utredningen förslag om ett anslag gäller redan för SLU, även om det av utredningen föreslagna anslaget kommer att vara preciserat beträffande beräknade anslagsmedel för utbildning respektive forskning samt särskilda åtaganden, vilket SLU:s nuva- rande anslag inte är. Även den av 2 föreslagna modellen med att anslagen i sin helhet avräknas med 12-delar innebär att SLU- modellen införs för samtliga lärosäten. Slutligen vill 2 påpeka att om SLU kommer att omfattas av den föreslagna modellen, kommer detta att innebära omfördel- ningar av anslagsmedel mellan de två utgiftsområdena 16 och 23. 4.6Inför införandet av systemet 2 har som angavs i inledningen av kapitel 3 gjort samtliga beräkningar på nu befintliga uppgifter av olika slag. Inför ett even- tuellt införande av modellen krävs att alla underlagsuppgifter kvalitetssäkras och att de uppgifter som anslagen beräknas utifrån, kommuniceras med alla berörda lärosäten. Utredningen har i avsnittet 3.1.5 redan berört behovet av visst utvecklingsarbete och kvalitetssäkringsarbete för att uppgifterna i forskar-Ladok ska kunna uppfylla de krav som måste ställas för att uppgifter om helårsdoktorander ska kunna ligga till grund för resurstilldelning. Uppgifterna om externa medel och om personal, vilka Högskole- verket ansvarar för, och som ligger till grund för indikatorberäk- ningarna måste givetvis också kvalitetssäkras innan de lämnas till intermediären för beräkning av underlag till anslag. Mätningen av den vetenskapliga produktionen som en av indikatorerna behöver utredas vidare. Därtill kommer att en genomgång behöver göras med alla lärosäten om särskilda uppdrag inom både utbildning och forskning liksom en översyn av dimensioneringen av konstnärliga utbildningar och därmed lärosätesresurser. 2:s förslag: Ett intermediärt organ i form av en nämnd fattar beslut om underlag till regeringens förslag till om anslag till utbildning och forskning vid universitet och hög- skolor. Nämnden ska ansvara för resurstilldelningssystemet och dess vidareutveckling samt för andra till systemet eventuellt anknutna kompletterande finansieringsstrukturer såsom match- ningsfond och strukturfond. Det finns flera myndigheter som har till uppgift att bereda frågor, tillhandahålla service åt lärosätena och finansiera deras verksamhet: , , Verket för högskoleservice, de statliga forskningsråden etc. Frågan kan då med rätta ställas om högskolan behöver ytterligare en myndighet för att administrera resurser för sin verksamhet. Om ett aktivitets- och kvalitetsrelaterat resurstilldelningssystem för de direkta anslagen till lärosätena ska införas, är det enligt 2:s uppfattning nöd- vändigt att inrätta en kvalificerad intermediär organisation för kvalitetssäkring av arbetet. Frågan är bara hur detta ska kunna organiseras på effektivaste sätt. I tilläggsdirektiven till betonas att om utre- daren finner det motiverat ska förslag till möjliga kvalitets- och prestationsrelaterade kriterier samt även andra möjliga aspekter på ett lärosätes verksamhet som kan utgöra underlag för regeringens resurstilldelning till forskning och forskarutbildning vid universitet och högskolor lämnas. 2 har i detta betänkande vidare- utvecklat delbetänkandets förslag till förändrad resurstilldelning för grundutbildningen och föreslagit ett system för resurstilldelning till utbildning på alla tre nivåer – grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå – och i enlighet med tilläggsdirektiven presenterat ett sätt att tillämpa resurstilldelningssystemet även för SLU. Beträffande anslagstilldelning till forskning har 2 föreslagit att vetenskapsområde avskaffas för resurstilldelning och även som avgränsning för examensrätt i forskarutbildningen. I stället föreslår utredningen att högskolorna ska kunna få tillstånd att utfärda examina på forskarnivå i ett ämne och att högskolorna därefter kan begära att få kvaliteten inom en forskningsprofil utvärderad för att eventuellt erhålla basresurser för en forskningsprofil. Utredningen har lagt ett förslag om ett system som konkurrensutsätter hälften av universitetens forskningsresurser med hjälp av indikatorer och utvärderingar och även inkluderat SLU i detta system. 2 presenterar, som sagts, ett förslag till ett sammanhängande resurstilldelningssystem för utbildning och forskning. Ovanstående är en kort sammanfattande beskrivning av huvud- punkterna i utredningens förslag. Vid utarbetandet av detta förslag har behovet av ett organ (myndighet, råd, nämnd) som hanterar detta resurstilldelningssystem blivit mer och mer uppenbart. Vilket beredningsorgan behöver riggas för att sköta utvärderingar, bedömningar, inhämtande av statistiskt material, utvecklingsarbete m.m. och utifrån detta lämna underlag till regeringen för anslagens storlek? – alla dessa uppgifter som mer noggrant beskrivits i betänkandet och som sammanfattas i det följande. Om stats- makterna nu anser att det förslag som 2 presenterar leder till det som direktiven beskriver som konkurrensutsättning med pres- tations- och kvalitetsrelaterade kriterier, vilken myndighet eller vilket organ skulle då kunna ha ansvar för dessa uppgifter? har resurstilldelningsfrågorna beträf- fande de direkta forskningsanslagen till lärosätena hanterats inom . Det har inte funnits några kvalitetskriterier för att fördela resurserna fram till budgetpropositionen för . Tilldelningen har skett på ett ofta schablonartat sätt utifrån historiska grunder, oftast utan att tydliga motiv redovisats för riks- dagen. Understundom har den för dagen rådande politiska viljan föreskrivit hur avvikelser från dessa tilldelningsgrunder har skett. Sådana avvikelser har särskilt blivit aktuella vid tillskapandet av nya högskolor och universitet. Enligt 2:s uppfattning står det helt klart att inte har en organisation som är lämpad att sköta det system som 2 nu lägger förslag om eftersom den nämnd som föreslås ska representera forskarsamhället. Det finns där inte möj- lighet att organisera utvärderingspanelerna och utvecklingsarbetet med indikatorerna kräver ett specialistorgan, som behöver vara frikopplat från den politiska beredningsorganisationen. Den intermediära organisation som behövs ska i stor utsträck- ning – men inte enbart – hantera forskningsfrågor. En möjlighet vore därför att intermediären förlades vid en större forsknings- finansierande myndighet såsom eller , vilka båda har stor erfarenhet av att utvärdera forskning och arbeta med forskningens infrastruktur. Det finns dock huvudsakligen två anledningar till att utredningen inte vill förorda ett sådant förslag: För det första ska intermediären inte enbart bedöma universiteten och högskolorna som forskningsutförare. För det andra menar utredningen att principen med en tvåvägsfinansiering innebär att det blir en kollision mellan två statliga finansieringsformer. Det finns goda skäl att upprätthålla gränsen mellan statens direkta finansiering av lärosätenas basorganisation, som är en långsiktig verksamhet, och externfinansiering av forskningen, som är en verk- samhet med kortare tidsperspektiv – detta inte minst med tanke på maktkoncentrationen. De statliga externfinansiärerna ska bedöma och finansiera enskilda forskare och forskargrupper. Den statliga intermediären ska värdera lärosätena som forskande och utbildande institutioner och beräkna resurser direkt för lärosätena. En klar bodelning mellan dessa uppgifter är enligt utredningens mening att föredra. har ansvar för att utöva tillsyn, utvärdera, följa upp och informera om den svenska högre utbildningen, vilket också innefattar forskarutbildningen. Att forskarutbildningen ingår som den tredje nivån i utbildningen är, som utredningen tidigare understrukit, klart uttryckt i högskolelagen. Forskarutbildningen är, liksom tidigare, naturligtvis både en del av forskningen och utbildningen och som sådan den tydligaste bryg- gan dem emellan. På så sätt har verket även ett ansvar för ett område som inte bara gränsar till utan är en del av forsknings- verksamheten. Det står utom allt tvivel att verket besitter den kompetens som behövs för att organisera utvärderingen av den högre utbildningen och bedriva utvecklingsarbete vad gäller denna. har dock inte den kompetens som skulle behövas för att också hantera forskningsdelen och inte heller legitimitet i forskarvärlden. I en skrivelse från har man dessutom påpekat att när bedömningar och mer mjuka indi- katorer används som underlag för resurstilldelning är det viktigt att de som ansvarar för bedömningarna är helt oberoende och inte har några relationer eller intressen kopplade till de lärosäten som berörs samt att när det gäller själva fördelningen av resurser så anser vi även här att den bör göras av en fristående nämnd.TPF1FPT 2 ser i och för sig ingen principiell skillnad i hantering av denna resursfördelning i jämförelse med exempelvis Vetenskaps- rådets, annat än att anslagens storlek är betydligt större och att beslut fattas av dess generaldirektör och inte av dess styrelse. Det senare kunde i och för sig förändras. Möjligen skulle ett i grunden reformerat – med en förändrad styrelseorganisation – kunna hantera även denna upp- gift. Den möjlighet som emellertid framstår som den bästa skulle vara att tillskapa en nämnd med eget myndighetsansvar men med som värdmyndighet (jfr för högskolan). Namnet på denna nämndmyndighet kunde vara och hög- skolor (RUH).TPF2FPT Intermediären ska tillse att de direkta statliga anslagen till universitet och högskolor för utbildning och forskning tilldelas i konkurrens med prestations- och kvalitetsrelaterade kriterier. Den ska ha ansvar för att med hjälp av egna och andra myndigheters utvärderingar och statistik utvärdera utbildning och forskning och relatera resultaten till resurstilldelningen efter ett av regering och riksdag fastlagt system. Denna utvärdering och omfördelning av anslagen sker, som tidigare beskrivits, i perioder . Inter- mediären ska hämta in uppgifter från och ha ett nära samarbete med andra myndigheter, särskilt , och . I det följande ges en sammanfattning av inter- mediärens huvudsakliga uppgifter såsom de beskrivits i de före- gående avsnitten av betänkandet. 1TP PT 2007: roll i ett nytt system för resurstilldelning, s. 4. 2TP PT På engelska (HEFCSwe). Intermediären ska lämna underlag till regeringen inför varje fyraårsperiod: om tilldelning av utbildningsramen genom att stämma av läro- sätenas utbildningsresultat i relation till föregående periods utbildningsram (se vidare avsnittet 4.2.1); om tilldelning av forskningsramen till universiteten med ut- gångspunkt i resultaten från indikatorerna och forskningsut- värderingarna (se vidare avsnittet 3.2 och 4.3.1–4.3.3); om tilldelning av basresurser till forskningsprofiler vid hög- skolorna med utgångspunkt i bedömning av nya forsknings- profiler samt utvärdering av redan etablerade forskningsprofiler (se vidare avsnittet 2.3); genom att överlämna sina beslut om betyg från lärosätes- utvärderingar och tilläggsbelopp (se vidare avsnittet 3.1.5). Intermediären ska även: organisera forsknings-, forskningsprofils- och lärosätesutvärde- ringar av lärosätena (se vidare avsnittet 3.2.8); tillse och vidareutveckla resurstilldelningssystemet, inte minst den del som berör publiceringar och utvärderingar och nya indikatorer såsom samverkan (se vidare avsnittet 3.2); på regeringens begäran inför statsmaktsbeslut om dimensione- ringsförändringar i utbildning och resursförändringar för forsk- ning lämna underlag om fördelning till regeringen; att vid dimensioneringsförändringar som har betydelse för läro- sätesresursen för konstnärliga utbildningar lämna erforderligt underlag för omräkning av denna till regeringen. Intermediären kan även: fördela ett eventuellt medfinansieringsstöd vid den icke-statliga externfinansieringen (via en s.k. matchningsfond) och följa upp ett eventuellt system med skattesubventioner av donationer till forskning (se vidare avsnitten 1.3.4 och 1.3.3); fördela stöd till samarbete inför fördjupad samverkan mellan lärosäten och/eller samgående och här eventuellt administrera en s.k. strukturfond (se vidare avsnittet 2.4); ta initiativ till research pooling (se vidare avsnittet 2.4). Regeringen angav i budgetpropositionen ambitionen att styrelser med begränsat ansvar inte längre ska förekomma.TPF3FPT Mot bakgrund av detta ställningstagande och förslagen i betänkandet Från verksförordning till myndighetsförordningTPF4FPT har regeringen beslutat om en ny myndighetsförordning (2007:515) som träder i kraft . Den innebär att huvudsakligen tre led- ningsformer kommer att förekomma inom statsförvaltningen, nämligen enrådighetsmyndighet som leds av myndighetschefen ensam, styrelsemyndighet som leds av en styrelse med fullt ansvar och nämndmyndighet där styrelsen utgörs av de personer som ingår i nämnden. kan enligt förordningen ha ett eget kansli som leds av en chef som ska följa de direktiv och riktlinjer som nämnden beslutar. Intermediären ska främst avgöra vetenskapliga frågor och inte alls besluta i frågor som innebär myndighetsutövning mot enskild. Det är grundläggande att intermediärens beslut behöver ha en väl förankrad akademisk legitimitet. Den kommer dessutom att vara en liten organisation med ett begränsat ansvarsområde. 2 ser det därför som rimligt att intermediären ska utformas som en nämndmyndighet som utses i linje med det sätt som Högskole- verket föreslår i sin ovan nämnda skrivelse till 2, nämligen efter förslag från universitet och högskolor eller det/de organ som lärosätena föreslår.TPF5FPT Dessutom bör representation för studenter och doktorander finnas med. Denna ordning ligger väl i linje med 3TP PT Prop. 2006/07:1, Utgiftsområde 2, bilaga 1, s. 7. 4TP PT SOU 2004:23. 5TP PT 2007: roll i ett nytt system för resurstilldelning, s. 4. regeringens överväganden kring högskolestyrelser i propositionen Frihet att välja – ett ökat inflytande för universitet och högskolor när styrelseledamöter utses. Genom att styrelsen har en stark förankring i den berörda verksamheten läggs, enligt regeringen, en grund för ett ökat självbestämmande. Vidare framgår att regeringens principi- ella utgångspunkter gör det naturligt för regeringen att följa läro- sätenas förslag till ledamöter såvida inte starka skäl talar för annat, t.ex. att jämställdhetsaspekten inte har beaktats.TPF6FPT Styrelser och ordförande i statliga organ utses normalt . Det är viktigt att intermediären kan verka långsiktigt i sitt arbete. Enligt 2:s mening bör därför mandatperioderna för denna intermediär vara . Nämnden fattar således under sin mandatperiod beslut om ett underlag till regeringens förslag till om anslag till lärosätena. Intermediären bör ha ett litet och effektivt kansli som har kompetens för ovanstående uppgifter och som samverkar med andra myndigheter och organisationer. 2 har inte gjort några mer detaljerade beräkningar på hur stora resurser ett sådant kansli med dess verksamhet skulle kräva. Om eller någon annan myndighet skulle vara värdmyndighet, skulle personal- styrkan behöva vara cirka 15 personer. Därtill behöver utvärde- ringstjänster och andra tjänster köpas för cirka 25–. Kostnaden för kansliet skulle då, högt räknad, bli ,TPF7FPT vilket skulle utgöra av statens totala kostnader för forskning vid universitet och högskolor. 2 föreslår att dessa kostnader finansieras inom de tillkom- mande forskningsmedlen om som i budget- propositionen aviserats . Det är viktigt att intermediären etableras . Den behöver inför den första fyraårsperioden beräkna den första omfördelningsomgången av forskningsmedlen vid universiteten, utarbeta en plan för utvärderingarna , etablera samarbeten med övriga myndigheter samt kvalitetssäkra alla beräkningsunderlag för resurstilldelningen. 6TP PT Prop. 2006/07:43, s. 9. 7TP PT har i en PM till utredningen beräknat kostnader för den kvalitets- granskning som skulle behöva genomföras av forsknings-, lärosätes- och profilpanelerna till cirka 40–, om verket skulle genomföra utvärderingarna. Siffrorna verkar enligt 2 vara för högt skattade. Jfr 2007: roll i ett nytt system för resurstilldelning, s. 4. Den nämnd som 2 här föreslår är som ovan sagt en liten organisation med ett begränsat ansvarsområde och med ett kansli som ska vara väl skickat att sköta de beskrivna uppgifter, vilka i huvudsak handlar om att sköta resurstilldelningssystemen med indikatorer och utvärderingar. Det kommer att bli forsknings- och profilutvärderingarna som främst kommer att ta nämndens kraft i anspråk samt lärosätesutvärderingarna. Nämnden behöver sam- arbeta med andra myndigheter och inhämta underlag från dessa, främst , och . 2 har gjort bedömningen att det finns ett antal olika åtgär- der som borde genomföras. Det handlar om den s.k. match- ningsfonden, den s.k. strukturfonden, initiativ till research pooling och stöd till samarbeten. Om nämnden skulle få ansvar för dessa uppgifter, skulle behovet av kvalificerad personal för att admi- nistrera dessa satsningar öka. De uppgifter som det då handlar om är att ta in och ge underlag till göra långsiktiga bedömningar av statens satsningar på forskning. och högskolor skulle i en senare fas kunna ges ett vidare uppdrag för att tillgodose regeringens behov av kvalificerad analys och strategiska bedöm- ningar. De analysfunktioner som finns spridda på t.ex. forsk- ningsberedningen, och skulle vinna på att koncentreras för att kunna fungera som en slagkraftig analysfunktion. Detta borde enligt 2 utredas. I detta sammanhang är den kompetens som representerar väl värd att nämna. 2 har tidigare i betänkandet lämnat förslag till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434); nedan lämnas författningskommen- tarer till förslaget. 1 kap. 11 § I nuvarande lydelse av paragrafens första stycke anges att det är regeringen som beslutar vid vilka högskolor som examina på grundnivå respektive avancerad nivå får avläggas och att regeringen får meddela föreskrifter om att någon annan myndighet får besluta i dessa frågor. 2 föreslår att det anges att regeringen även beslutar vid vilka högskolor som inte är universitet som examina på forskarnivå får avläggas och att regeringen får meddela föreskrifter om att någon annan myndighet får besluta i dessa frågor. I andra stycket första meningen anges, enligt nuvarande lydelse, de krav som måste vara uppfyllda för att tillstånd att utfärda en examen som inte är på forskarnivå skall få utfärdas. De krav som ställs är de som föreskrivs i första kapitlet högskolelagen i fråga om utbildning på grundnivå och avancerad nivå och de särskilda krav som finns uttryckta i förordningsbestämmelser. Som en konsekvens av 2:s förslag att beslut om examina, enligt första stycket, även ska omfatta examina på forskarnivå vid högskolor som inte är universitet föreslår 2 att inskränkningen att kraven endast ska gälla utbildning på grundnivå och avancerad nivå tas bort. Dessa frågor behandlas av 2 i avsnitt 2.2.3. 1 kap. 11 a § Paragrafen reglerar frågor om återkallelse av tillstånd att utfärda examina. Den avser, enligt nuvarande lydelse, genom hänvisningen i första stycket till 11 § andra stycket examina på grundnivå och avancerad nivå. Av förslaget om ändring i 1 kap. 11 § första stycket följer att regeringen kan återkalla tillstånd att utfärda examina på forskarnivå för högskolor. 2 föreslå att ett nytt andra stycke införs i 1 kap. 11 a § med innebörden att återkallelse av tillstånd att utfärda examina på forskarnivå också kan avse visst ämne vid ett universitet. I nuvarande lydelse av andra stycket i paragrafen behandlas vem som beslutar om återkallelse av tillstånd att utfärda examina på grundnivå och avancerad nivå. 2:s förslag innebär att den bestämmelsen även ska omfatta forskarnivå. Detta innebär att om en högskola inte har efterkommit anmo- dan att avhjälpa brister ska regeringen besluta att högskolan inte längre får utfärda en sådan examen som bristerna avser. Regeringen bemyndigas i nästa mening, enligt nuvarande lydelse, att meddela föreskrifter om att någon annan myndighet får beslut om sådana frågor. Regeringen kan därmed meddela föreskrifter om att ska besluta om återkallelse av tillstånd att utfärda examina på alla tre nivåer. 2:s förslag behandlas i avsnitt 2.2.3. 1 kap. 12 § I paragrafen, enligt nuvarande lydelse, finns en bestämmelse med innebörden att examina på forskarnivå får avläggas vid universi- teten. Vid andra högskolor får enligt nuvarande lydelse examina på forskarnivå avläggas med stöd av beslut enligt 2 kap. 5 §. 2 föreslår att bestämmelsen om vetenskapsområden tas bort och att villkor för att examina på forskarnivå ska få avläggas vid andra högskolor än universitet lämnas genom hänvisningen till 2. kap 5 §. Förslaget om att avskaffa vetenskapsområde behandlas i avsnitt 2.2.2. 2 kap. 5 § I paragrafen, enligt nuvarande lydelse, anges att det vid universi- teten finns de vetenskapsområden som bestämmer. Regeringen kan, enligt nuvarande lydelse, för högskolor som inte är universitet besluta om att vetenskapsområden ska finnas. 2 föreslår att dessa bestämmelser tas bort. I paragrafens sista meningen, enligt nuvarande lydelse, ges villkor för beslut om vetenskapsområde. 2 föreslår att de nuvarande bestämmelserna i paragrafen bibehålls i den del som avser villkor för att en högskola ska kunna utfärda en examen på forskarnivå dock inte inom ett vetenskaps- område utan i ett ämne. Utredningens förslag behandlas i avsnitt 2.2.2. 2 kap. 5 a § I paragrafen finns, enligt nuvarande lydelse, bestämmelser med innebörden att det ska finnas minst en fakultetsnämnd vid varje universitet och vid varje högskola där det finns vetenskapsområde. 2 föreslår en ändring med innebörden att det ska finnas en fakultetsnämnd vid varje högskola med tillstånd att utfärda examina på forskarnivå. Förslaget leder också till följdändringar i anslutning till paragrafens reglering av särskilt organ för lärar- utbildning. Av paragrafens sista stycke, i nuvarande lydelse, fram- går att en fakultetsnämnds ansvarsområde inte behöver samman- falla med ett vetenskapsområde. 2 föreslår att denna bestäm- melse tas bort då vetenskapsområde avskaffas och att fakultets- nämndens ansvarsområde för högskolor som inte är universitet bara får avse de ämnen för vilka högskolan har tillstånd att utfärda examina på forskarnivå. , : Söktjänst för svenska vetenskapliga publika- tioner. Slutrapport version 1.1 februari 2007, univer- sitetsbibliotek 2007. , , , , : Gemensam lärarutbildning i sydost. Slutrapport, 2007, (695E8C12572E300226F51/$FILE/S-rapport%20Askling.pdf) (citerad ). Barker, : Assessment Exercise: evolution of a national research evaluation system Föredrag vid semina- rium , . , : Kontrovers och konsensus. Vetenskap och politik (1), Bokförlaget , 2001. , : Universiteten måste klara sitt rollspel, Axess 2006:7. , Hans: Vem leder mot framtiden, 2006. , : Forskningsanknytning genom disputation, , 1991. Blair, : universities up to the mark, tal publicerat () (citerad 2007-02- 19). , : ?, 2007 () (citerad ). Braunerhjelm, , : Donationer och tillväxt: Finns det några samband?, Sista fracken inga fickor har, s. 101– 139. Braunerhjelm, , (red. ): Sista fracken inga fickor har. Filantropi och ekonomisk tillväxt, , 2004. , , , , : på världsmarknaden? – motiv och förutsättningar för en strategisk allians mellan KTH och , 2004:32. , : Om jag finge bestämma utvärderingsstrategi, Vart är högskolan på väg?, 1993, s. 67–79. , , , , , , : Innovativa små och medelstora företag – framtid. Strategi från för ökad innovationskraft (Policy 2007:01), 2007. Elvebakk, , : Kunskapsløst kunnskapsløft. Om forsøkene på å telle seg till kvalitet, Samtiden 4/2005, s. 34–44. , : Hur har vi det med beredskapen ? Utbildning och forskning som modern försvarspolitik, Ord i rättan tid. En festlig skrift om forskning och politik, makt och medier tillägnad , red. m.fl., 2005. , : Belöna kompetensen!