sou · GWB336 · 2008-04-09 00:00:00 — Som framgår av tabellen synes nästan åtta av tio av Svenska Spels nätpokerspelare anse att det är bra eller mycket bra att man får sätta beloppsgränser för sitt spelande hos . Likaså ser sex-sju av tio det som positivt att sätta tidsgränser och är positiva till Navigatorn, vilken visar förbrukad tid och pengar i förhållande till de egenhändigt uppsatta gränserna. Det bör också noteras att påfallande få anser att spelansvars- åtgärderna är dåliga eller mycket dåliga, mellan och av de svarande i enkäten. Huvuddelen av dem som inte anser att spelansvarsåtgärderna är bra anser att de är varken bra eller dåliga. I undersökningen fick spelarna även frågan om de anser att Svenska Spels verktyg ger tillräckliga möjligheter att hålla poker- spelandet under kontroll. En majoritet, , ansåg att det var helt tillräckligt, ansåg att det gav möjligheter men inte var tillräckligt, svarade inte alls och visste inte. Sammanfattningsvis kan alltså sägas att Svenska Spels nätpoker- spelare i hög grad förefaller uppskatta de spelansvarsåtgärder som tillämpas. I den aktuella enkäten fick respondenterna också en öppen fråga om de hade något förslag på hur ytterligare skulle kunna hjälpa nätpokerspelarna med att hålla pokerspelandet under kontroll. Bland de svar som gavs var det i synnerhet förslag på en typ av åtgärd som återkom förhållandevis ofta, nämligen att spelar- na bör ges återkommande återkopplingsinformation om den egna, ackumulerade vinst- eller förlustställningen i kronor räknat. Denna information lämnas inte på Svenska Spels pokerplattform. Enligt direktiven ska kartlägga förekomsten av sociala och hälsomässiga skadeverkningar samt förekomsten av spelmissbruk och riskfyllt spelande i samband med pokerspel över Internet. Vidare anges att utredningen ska kartlägga spelmönster och spelberoende hos spelare hos och då särskilt lägga vikt vid jämförelser mellan spelare som utnyttjat det av bolaget tillhandahållna spelansvarsprogrammet och de som inte gjort detta. Förekomsten av spelmissbruk bland de spelare som inte utnyttjat spelansvarsåtgärder ska särskilt uppmärksammas. Spelmönstren har behandlats i kapitel 3 och Svenska Spels spelansvarsåtgärder avseende nätpoker har behandlats i kapitel 4. I detta kapitel diskuterar utredningen förekomsten av spelproblem bland nätpokerspelare. Först ges en översiktlig redogörelse för begreppet spelproblem och hur det mäts m.m. (5.1). Därefter be- handlas vad som i utredningsarbetet framkommit om spelproblem bland nätpokerspelare (5.2) samt om i vilken mån nätpokerspelare söker hjälp för spelproblem (5.3). 5.1.1Definitioner av spelproblem m.m. Det finns en mängd olika instrument för att mäta spelproblem. I allmänhet bygger sådana mätningar på olika typer av frågeformulär i vilka de svarande ombeds att själva bedöma sitt spelande och dess konsekvenser i ett antal olika avseenden. Frågorna kan t.ex. behandla omständigheter såsom om man ständigt tänker på spel, 1 Väsentliga källor till avsnittet har varit slutbetänkande, Spel i en för- änderlig värld (SOU 2006:11) samt till utredningen (se bilaga 3). behöver spela med allt större summor för att uppnå den önskade spänningseffekten, återkommande misslyckats med att kontrollera sitt spelande, efter att ha spelat bort pengar ofta återvänder en annan dag för att revanschera sig, ljuger för anhöriga för att dölja vidden av sitt spelande, o.d. Frågeformulären fungerar således som självuppskattande, diag- nostiska instrument. Beroende på hur de svarat grupperas de svarande ofta i följande grupper: Personer som inte spelar samt personer som spelar, men som inte har några spelproblem. Riskspelare, med relativt sett mildare problem. Problemspelare, med relativt sett grövre problem. Personer med spelberoende, dvs. troliga patologiska spelare. Denna grupp kan också sägas utgöra en delmängd – de personer som har mest allvarliga problem – av gruppen problemspelare. I utredningens direktiv används genomgående begreppen riskfyllt spelande och spelmissbruk. Utredningen har tolkat detta som att spelare med riskfyllt spelande är liktydigt med riskspelare enligt ovan och att personer med spelmissbruk är liktydigt med dem som kan betraktas som minst problemspelare enligt ovan, dvs. både problemspelare och personer med spelberoende. Vilka gruppindelningar som i praktiken är relevant att göra kan dock variera beroende på syfte. Som framgått av kapitel 4 har utredningen exempelvis vid jämförelser av beteendet mellan risk- spelare och icke-riskspelare i begreppet riskspelare valt att inkludera såväl spelare med milda spelproblem (spelare med riskabla spelvanor) som spelare med grövre problem (spelare med problematiska spelvanor). Detta då redan milda spel- problem kan vara viktiga att försöka behandla förebyggande genom olika typer av spelansvarsåtgärder. I den kategori som utredningen valt att betrakta som risk- spelare kan det i andra sammanhang vara rationellt att göra en distinktion mellan risk- och problemspelarna å ena sidan och de spelberoende å den andra. Således kan risk- och problemspelarna sägas vara dem som spelansvarsåtgärder främst riktar sig till när det gäller att förebygga problem, eftersom man har större möjlighet att med sådana åtgärder påverka spelvanorna hos dessa typer av spelare än hos de spelberoende. De spelberoende vill man snarare hänvisa till hjälpinstanser än att få att spela kontrollerat. I forskning kring spelproblem används ofta begreppet prevalens, t.ex. prevalens av spelproblem eller prevalensstudie. Med prevalens avses andel av befolkningen som har en viss sjukdom eller problematik. Man skiljer på livstidsprevalens (andel personer som haft problem i livet) och aktuell pre- valens (andel personer som haft problem ). Av prevalensstudier som gjorts i över spelproblem allmänt sett, kan man dra slutsatsen att åtminstone av den totala vuxna befolkningen – dvs. inkluderat såväl spelare som icke-spelare – har problem med sitt spelande. Det bör dock framhållas att dessa mätningar ofta inte är helt nya, t.ex. genomfördes den svenska prevalensstudie kring spelproblem som oftast refereras till 19982 eller med andra ord innan internetspelandet tog ordentlig fart. Då män spelar mer än kvinnor är det också, i abso- luta tal, fler män än kvinnor som har spelproblem. Man har dock inte funnit några biologiska orsaker som förklarar detta varför skillnaden får ses som socialt betingad. Som framgått av kapitel 4 framställs i den internationella forsk- ningen tillgången till spel som grunden till spelberoende och spel- problem på ett övergripande plan. Forskningen visar också att individvariabler som alkoholmissbruk, personlighetsstörningar och psykiatriska symtom har samband med spelberoende. Släkt och vänners attityd till spel är också viktiga. Risken för att utveckla spelproblem antas också variera mellan olika spelformer. Sålunda anses spelens utformning såsom snabb återkoppling mellan insats och utfall, att spelandet sker konti- nuerligt och spänningsnivån vara sådana faktorer som påverkar spelaren att spela mer än avsett. En del funktioner hos spel, som synintryck och snabba bildväxlingar på kommando, kan också bidra till att spelaren leds in i ett transliknande tillstånd. Även den omständigheten att spelaren, genom spelets utformning, förleds att överskatta den egna skickligheten anses vara en riskfaktor. Som framgått av kapitel 2 avrådde – i sitt yttrande över Svenska Spels ansökan om att få anordna nät- poker – från att introducera nya potentiellt riskabla spel på den svenska reglerade marknaden. Institutet hänvisade till att spelen och deras utformning i sig innebär risker för spelberoende. 2 , Volberg, , , , , , , , Spel och Spelberoende i , , 1999. detta kommer enligt institutet de speciella egenskaper som är utmärkande för spel som bedrivs via Internet, bl.a. att spelen är lättillgängliga och snabba, att de kan pågå kontinuerligt och att man kan spela under påverkan av alkohol eller droger. Beträffande poker anförde institutet bl.a. att studier visar att Internetpoker är ett högriskspel för utveckling av spelberoende. Sammanfattningsvis menade institutet att nätpoker är att betrakta som mycket riskabel ur spelberoendesynpunkt och ställde sig tveksamt till att introdu- cera denna spelform på den svenska marknaden. I regeringens beslut av om att bevilja tillstånd att anordna och förmedla pokerspel över Internet, sades bl.a. att regeringen gör i huvudsak inte någon annan bedömning än när det gäller de risker som är förknippade med pokerspel, särskilt om det bedrivs via Internet. I beslutet gjorde regeringen dock bedöm- ningen att förutsättningarna för att förebygga och komma till rätta med det riskabla spelandet och dess följder ökar om spelarna er- bjuds en spelarrangör som har att följa villkoren i ett tillstånd som lever upp till den skyddsnivå som enligt regeringen är nödvändig. Ansvaret för att förebygga och minska de negativa effekterna av spelproblem ligger framför allt hos staten och anordnarna. Staten verkar genom lagstiftning, tillståndsgivning och tillsyn samt genom att tillhandahålla vård, information och forskning. På myndighets- nivå är framför allt Lotteriinspektionen och Statens folkhälsoinsti- tut av intresse i sammanhanget: Lotteriinspektionen är en central förvaltningsmyndighet som ska säkerställa att spelverksamheten i utövas lagligt, säkert och tillförlitligt. I enlighet med lotterilagen ansvarar inspek- tionen för tillsyn och kontroll av Svenska Spels verksamhet, däribland avseende nätpoker. Lotteriinspektionen ska därvid genomföra den granskning och de kontroller som inspektionen anser påkallade. Som framgått av kapitel 2 ska vid anordnande och förmedling av pokerspel över Internet följa de föreskrifter och villkor som Lotteriinspektionen meddelar. har regeringens uppdrag att bl.a. mot- verka och förebygga spelproblem. fungerar som ett nationellt för spelberoendefrågor, stimulerar forskning och annan utveckling på området, sprider kunskap om spelberoende till strategiska grupper i samhället samt verkar för förebyggande insatser och andra åtgärder för att minska spelberoendet. De svenska spelarrangörerna arbetar såväl individuellt som gemen- samt för att förebygga spelproblem. I Svenska Spels tillstånd att anordna lotterier anges särskilt att bolaget ska säkerställa sociala och hälsomässiga skyddshänsyn. I kapitel 4 har utredningen beskrivit de spelansvarsåtgärder som särskilt avser nätpoker. De svenska spelarrangörerna har också ett informellt branschråd, Spel- rådet. I rådet arbetar man bl.a. med etiska riktlinjer för marknads- föring samt informationsmaterial om spelproblem. Representanter från spelbranschen, , och samverkar i spelansvarsfrågor i OSS, Oberoende spelsamverkan. Utöver staten och spelarrangörerna finns också en mängd ideella och privata organisationer och företag som arbetar för att motverka spelproblem. En sådan aktör är , som bildades . Förbundet är en partipolitiskt och religiöst obunden sammanslutning av spelberoendeföreningar, spelberoende och anhöriga som verkar för att avhjälpa och före- bygga spelberoende. finns omkring ett femtontal spelberoendeföreningar eller stödgrupper anslutna till Spelberoen- des , med spridning över landet. I sammanhanget kan också nämnas . Detta är ett privatägt kunskapsföretag, som har specialiserat sig på spel om pengar och dess negativa konsekvenser för individen, familjen och samhället. Företaget utbildar, handleder, forskar och informerar om spelberoende. På uppdrag av driver och bemannar Spelinsti- tutet också Stödlinjen för spelberoende och deras anhöriga. Möjligheterna till behandling för spelberoende i har utveck- lats . De flesta behandlingsutbuden inom området är privata. Flera behandlingshem och behandlingsenheter som erbjuder behandling mot droger har breddat sin verksamhet och tar emot personer med spelproblem. Det finns också behandlingshem där man specialiserat sig på spelberoende. Även enskilda personer med erfarenhet av spelproblem erbjuder individuell terapi och gruppterapi. Enligt uppgifter som redovisas i SOU 2006:11 fanns det cirka 10 12 behandlingsutbud som var specialiserade på spelberoende och cirka 20 25 behandlingsutbud som erbjöd behandling för spelberoende. Möjlighet till behandling mot spelproblem finns huvudsakligen i storstäderna. I , och finns också öppenvårdsprojekt där man erbjuder behandling i grupp enligt kognitiva beteende- terapeutiska principer. Genomgående för behandling av spelberoende i , liksom i övriga , är att behandling ofta sker enligt samma modell som för drogberoende. Ofta används kognitiv beteendeterapi som fokuserar på att komma tillrätta med de felaktiga tankar som en spelberoende har om spel. De flesta behandlingshem använder 12- stegsmodellen, en behandlingsmetod som är vanlig för alkohol- och narkotikaberoende. Viss behandling erbjuder också ekonomisk handledning. I sammanhanget kan också nämnas att har producerat två internetbaserade utbildningar som en del i ett handlingsprogram mot spelmissbruk. Syftet är att öka kunskapen om spel om pengar samt spelmissbruk. Både utbildningarna är kostnadsfria. Den ena utbildningen – Spelets baksida – är en informationssida om spelproblem som vänder sig till alla som vill veta mer om sådana frågor. Den andra utbildningen – Spel och spelberoende – är en påbyggnadsutbildning som vänder sig till personer som arbetar med beroende- och missbruksfrågor och be- höver veta mer om spelproblem och spelberoende. Denna utbild- ning är en webbaserad distansutbildning och omfattar inklusive eget arbete. Utbildningen innefattar spelkunskap, teorier om spelberoende, diagnostisering, behandling av spel- beroende samt aktuell lagstiftning. har också lämnat bidrag till utveckling och utvärdering av ett självhjälpsprogram via Internet för spel- beroende. Arbetet genomförs av och . Projektet innebär att klienten tar del av ett självhjälps- program på Internet, baserat på kognitiv beteendeterapi (KBT). Han eller hon får också delta i ett diskussionsforum med andra som genomgår samma program. telefonkontakt med en KBT-terapeut. Självhjälpsprogrammet är gratis. 5.2Förekomst av spelproblem i nätpoker I detta avsnitt redogörs för vad som i utredningsarbetet fram- kommit om förekomsten av spelproblem bland nätpokerspelare. Först beskrivs de metoder som använts för att mäta förekomsten av problem (5.2.1). Därefter redovisas resultaten av mätningarna – allmänt sett och uppdelat på olika typer av spelare (5.2.2). Slutligen görs en jämförelse med resultaten från en tidigare studie av spelproblem bland nätpokerspelare (5.2.3). 5.2.1Mätningar som gjorts inom ramen för utredningen I syfte att kartlägga förekomsten av spelproblem hos nätpoker- spelare, och hur detta varierar mellan olika typer av spelare, har frågor om dessa förhållanden ställts i båda de enkätundersökningar bland nätpokerspelare som genomförts inom ramen för utred- ningen. Som framgått av kapitel 1 har dessa undersökningar handlat om: en webbpanelundersökning omfattande cirka 2 000 personer som är nätpokerspelare, oavsett hos vilket bolag man spelar, samt en enkät riktad exklusivt till cirka 1 000 nätpokerspelare hos , av vilka vissa spelar enbart hos och vissa utöver hos även spelar hos minst ett annat bolag. I denna undersökning har också – efter respondenternas medgivande – enkätsvaren kontrollerats mot Svenska Spels registerdata med faktiska uppgifter. I båda enkäterna ställdes frågor i enlighet med två sådana diag- nostiska mätinstrument som beskrevs i avsnitt 5.1.1, dels ett mer omfattande instrument, PGSI (Problem Gambling Severity Index), dels ett mer kortfattat, (Folkhälsofrågorna Om Riskabla Spelvanor). Det senare användes i hög grad för att kunna jämföra resultaten med resultaten från en tidigare studie3 av spelproblem bland nätpokerspelare. De frågor – och svarsalternativ – som användes i de två under- sökningarna framgår av tabellerna 5.1 och 5.2 nedan. Som kom- mentar bör sägas att i PGSI ges svarsalternativen aldrig, ibland, för det mesta respektive noll, ett, två respektive tre poäng per fråga. I testet anses en spelare ha riskabla spelvanor om man har totalt 3 7 poäng och ha problematiska spelvanor om man har totalt 8 poäng eller mer. Observera att en totalpoäng på exempelvis 3 alltså kan uppnås genom både tre ibland-svar och ett nästan alltid-svar. I betraktas en spelare som risk- spelare om man har avgivit minst ett problemsvar, dvs. svarat åtminstone 1 2 gånger på minst en fråga. 3 , K., Nätpokerspelandet i – Omfattning, utveckling och karaktär 2006 (, , forsk- ningsrapport nr 43 – 2007). SOU 2008:36 Spelproblem hos nätpokerspelare Frågor och svarsalternativ som används i PGSI-testet Hur väl stämmer följande in på dig och ditt pokerspelande ? Har du spelat poker för mer än du verkligen haft råd att förlora? Har du behövt spela poker med större summor för att få samma känsla av spänning? När du spelat poker, återvände du en annan dag för att försöka vinna tillbaka pengarna du förlorat? Har du lånat pengar eller sålt något för att ha pengar att spela poker för? Har du känt att du kanske har problem med ditt pokerspelande? Har pokerspelandet orsakat dig några problem med din hälsa, inräknat stress eller ångest? Har andra kritiserat ditt pokerspelande eller sagt att du har problem med pokerspelandet, oavsett om du tyckt det varit sant eller inte? Har ditt pokerspelande orsakat några ekonomiska problem för dig eller ditt hushåll? Har du känt skuld över hur du spelar poker eller vad som händer när du spelar poker? Tabell 5.2 Frågor och svarsalternativ som används i FORS-testet Hur väl stämmer följande in på dig och ditt spelande om pengar ? Försökt minska ditt spelande? Känt dig rastlös och irriterad om du inte kunnat spela? Ljugit om hur mycket du spelat? 5.2.2Vad visar mätningarna av spelproblem? Webbpanelundersökningen inom ramen för utredningen omfattade alltså 2 000 personer som är nätpokerspelare, oavsett hos vilket bolag man spelar. Av de tillfrågade hade under den senaste tre- månadersperioden enbart spelat hos , spelat hos både och minst ett annat bolag, och enbart spelat hos övriga bolag. Utifrån PGSI visas i figur 5.1 nedan hur andelen med riskabla spelvanor (PGSI 3-7) och problematiska spelvanor (PGSI 8+) för- delar sig mellan dessa grupper i enkätundersökningen. I figuren visas också andelarna för samtliga respondenter i undersökningen samlat samt för samtliga Svenska Spel-kunder i undersökningen (alltså samtliga respondenter i grupperna enbart och både och nätkonkurrenter). Procenttalen är avrundade till närmaste hela procent. Figur 5.1 Andel av spelare med riskabla och problematiska spelvanor, PGSI enligt webbpanelundersökning och nätkonkurrent/er Som framgår av figuren tyder undersökningen på att andelen spe- lare med riskabla eller problematiska spelvanor är minst hos de som enbart spelar hos och störst hos de som spelar hos både och minst ett annat bolag. till andelen med grövre problem – dvs. de med problematiska spelvanor – är dock andelen störst hos de som enbart spelar hos övriga bolag. Varför andelen risk-/problemspelare varierar mellan de tre grupperna är svårt att säga med säkerhet. En tänkbar (del-) förklaring till att de som enbart spelar hos uppvisar den minsta andelen riskabla/problematiska spelvanor kan givetvis vara att de spelansvarsåtgärder som tillämpas i Svenska Spels nätpoker (se kapitel 4) har eftersträvad effekt. Men variationerna kan också bero på att sammansättningen av spelarkollektiven tycks skilja sig åt mellan de olika grupperna, och att förekomsten av risk-/problemspelare uppvisar samma variation. Som framgått av kapitel 3 har gruppen spelar enbart hos en högre andel av kvinnor, äldre spelare och yrkesarbetande än övriga grupper. Visserligen tycks förekomsten av spelproblem, i relativa tal, inte skilja sig mellan män och kvinnor, att döma av de enkätundersökningar som gjorts inom ramen för utredningen. Men däremot tycks exempelvis både att ha annan sysselsättning än arbete (t.ex. att vara student, arbetssökande, sjukskriven eller pen- sionerad) och låg ålder svagt men signifikant öka risken för att en individ ska ha eller utveckla spelproblem. Och dessa demografiska omständigheter kännetecknar alltså i högre grad de som spelar hos andra bolag än . Jämfört med övriga grupper tycks också de som enbart spelar hos i särskilt hög grad värdesätta trygga ramförutsättningar för sitt pokerspelande, t.ex. att pokeranordnaren garanterar trygga penningtransaktioner o.d. (se vidare kapitel 6). I sammanhanget torde det också ha betydelse att webbpanelundersökningen, som framgått av kapitel 3, visar att andelen vanespelare (av utredningen definierat som att man minst en gång ägnar sig åt minst två timmars nätpokerspel) är lägre bland dem som enbart spelar hos (15,) än bland dem som spelar hos både och minst ett annat bolag (41,) eller endast hos andra bolag (22,). Att det förekommer spelproblem bland nätpokerspelare kan således konstateras. Enligt direktiven ska också kartlägga om det förekommer sociala och hälsomässiga skadeverkningar som en följd av nätpoker. Utredningen har visserligen inte haft möjlighet att mer i detalj studera dessa för- hållanden. Men enligt utredningens mening får ändå förutsättas att förekomsten av spelproblem i sig medför att det också förekommer olika typer av sociala och hälsomässiga skadeverkningar av nät- Ett tecken på det bör t.ex. kunna sägas vara att cirka 10 av respondenterna i de två enkätundersökningar som genomförts inom ramen för utredningen i PGSI-testet har angivit minst svaret ibland på frågan om pokerspelandet har orsakat dem några problem med sin hälsa, inräknat stress eller ångest. Som kommer att framgå närmare av avsnitt 5.3 har också ett par procent av respondenterna angivit att man har sökt hjälp för upplevda problem med nätpokerspelandet – något som får sägas peka i samma riktning. 5.2.3Jämförelse med tidigare studie Förekomsten av spelproblem bland nätpokerspelare har tidigare undersökts i en rapport från universitet.4 Den studien omfattade färre nätpokerspelare (318 stycken) än den webbpanel- undersökning som gjorts inom ramen för , men åldersfördelningen bland de svarande fördelat på aktuella typer av pokerwebbplatser var i huvudsak densamma. Studien från använde som mät- instrument. Som framgått ovan har detta instrument även använts i de enkäter som genomförts inom ramen för utredningen – i hög grad just för att kunna jämföra resultaten med resultaten från den tidigare studien. Denna jämförelse redovisas i figur 5.2 nedan. 4 , K., Nätpokerspelandet i – Omfattning, utveckling och karaktär 2006 (, , forsk- ningsrapport nr 43 – 2007). Figur 5.2 Andel av spelare med riskabla och problematiska spelvanor, enligt webbpanelundersökning och Enbart nätkonkurrent/er Enbart nätkonkurrent/er nätkonkurrent/er enligt nätkonkurrent/er enligt Som framgår av figuren är mönstren mellan spelgrupperna desamma mellan undersökningarna. Den webbpanelundersökning som gjorts inom ramen för utredningen uppvisar dock genom- gående något högre andel med minst ett problemsvar i de aktuella spelgrupperna. Skillnaden skulle kunna förklaras av att det handlat just om en webbpanel, medan använde telefon- intervjuer och att urvalen skiljer sig något åt. Exempelvis är webbundersökningens deltagare sannolikt mer datorvana, och där- med möjligen mera aktiva nätpokerspelare. En alternativ förklaring är att skillnaden kan förklaras av hur undersökningarna administre- rades, då det sannolikt är lättare att medge problem i en webbenkät än i en telefonintervju. Som kommentar till figuren kan också sägas att FORS-testet även används för mätningar av spelproblem i de riksomfattande folkhälsoenkäterna, som administreras av . Genom de nationella folkhälsoenkäterna finns data för åren 2004 2007 avseende hela befolkningen. En jämförelse mellan vad som framkommit i webbpanelundersökningen respektive i de nationella folkhälsoenkäterna talar för att andelen personer med riskabla spelvanor är cirka 5 7 gånger högre bland nätpokerspelare än bland befolkningen i stort.