sou · GWB355 · 2008-06-02 00:00:00 — Tullagen har kompletterats med ett nytt 7 a kap., som har tillkom- mit för att möjliggöra en korrekt tillämpning av en EG-förordning om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemen- skapen.TPF42FPT Varje fysisk person som vid inresa till eller utresa från gemenskapen för med sig kontanta medelTPF43FPT till ett värde av är skyldig att anmäla detta till behörig myndighet i den medlemsstat genom vilken han rest för att komma in i eller ut ur tullområdet. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot anmäl- ningsplikten döms för tullförseelse (10 kap. 1 § tullagen). Straffet är böter. I ringa fall döms inte till ansvar. Ansvar för tullförseelse inträder som huvudregel inte om gärningen är belagd med straff i lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brotts- lighet i vissa fall, m.m. eller lagen om straff för terroristbrott (10 kap. 2 § tullagen). För tullförseelse bestraffas vidare bl.a. den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot en föreskrift i tullagstiftningen, eller mot vissa beslut som har meddelat. Bestämmelsen om tull- förseelse är subsidiär till . 42TP PT Prop. 2006/07:68. och rådets förordning (EG) nr 1889/2005 av om kontroller av kontanta medel som förs in i eller ut ur gemenskapen kompletterar rådets direktiv /308/EEG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar i syfte att minska risken för en ökad förflyttning av kontanta medel i olagliga syften. 43TP PT Med kontanta medel avses kontanter, det vill säga sedlar och mynt som är i omlopp som betalningsmedel. Även överlåtbara innehavarpapper, inbegripet penninginstrument utställda på innehavaren, (exempelvis resecheckar), överlåtbara värdepapper (inbegripet checkar, reverser eller skuldebrev samt postanvisningar), som antingen är utställda på innehavaren, har endosse- rats utan inskränkning, är utställda på en fiktiv betalningsmottagare eller annars har en sådan form att rätten till dem övergår vid leverans, samt ofullständiga instrument som är under- tecknade, men där betalningsmottagarens namn är utelämnat, är att anse som kontanta medel vid tillämpningen av förordningen. Befogenheter enligt gällande rätt En tjänsteman vid har, enligt 6 kap. 20 § tullagen och 62 § tullförordningen, i sin kontrollverksamhet till stor del samma befogenheter som en tjänsteman vid . De kontrollbefogen- heter som är undantagna och således endast får användas av Tull- verket är undersökning och öppning av postförsändelser (6 kap. 11–13 §§ tullagen) och anlitande av sakkunnig (6 kap. 18 § tullagen). De befogenheter som eller en tjänsteman vid har med stöd av 6 kap. tullagen är följande. –Preja fartyg inom det svenska tullområdet och under vissa i lagen närmare angivna förutsättningar inbringa fartyg till en plats inom det svenska tullområdet (6 §). –Anmana förare eller befälhavare på transportmedel eller annan person att stanna (7 §). –Utfärda förbud mot att beträda, lämna, lossa eller lasta trans- portmedel (8 §). –Stänga av områden där transportmedel lossas eller lastas eller passagerare går ombord på eller lämnar transportmedel (9 §). Under vissa angivna förutsättningar får eller en kustbevakningstjänsteman enligt 10 § också undersöka –transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras, –områden för tillfälliga lager, tullager, frizoner och frilager samt områden på flygplatser och bangårdar där varor som står under tull- övervakning förvaras och även lokaler inom sådana områden, samt –bagage, såsom resväskor och portföljer, handväskor och lik- nande som medförs av resande vid inresa till eller utresa från EG:s tullområde eller av en person som har anmanats att stanna enligt 7 §. I fråga om kroppsvisitation och kroppsbesiktning hänvisas till smugglingslagen (10 § tredje stycket). får anbringa lås, förseglingar och igenkännings- märken på transportmedel, containrar och andra varor som står under tullövervakning. Myndigheten får också tillfälligt ta hand om registreringsbevis och liknande handlingar, som avser ett sådant transportmedel, om det behövs för att hindra transportmedlets av- gång (14 §). Befogenheter enligt gällande rätt Det finns också en lagstadgad rätt för en kustbevakningstjänste- man att bruka våld eller tvång för att genomföra en tjänsteåtgärd (6 kap. 2 § tullagen). Våld mot person får dock brukas endast om tjänstemannen möter motstånd och i den mån det med hänsyn till åtgärdens ändamål är försvarligt. Bestämmelsen tar sikte på de fall där någon brottsmisstanke inte har uppkommit.TPF44FPT För att kontrollera att anmälningsplikten enligt 7 a kap. tullagen har fullgjorts, får en kustbevakningstjänsteman som medverkar i kontrollverksamhet, i likhet med en tulltjänsteman, under- söka transportmedel och bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av resande vid inresa till eller utresa från EG:s tullområde, samt, om det finns anledning att anta att en person inte har fullgjort sin anmälningsplikt, utföra kroppsvisitation (6 kap. 20 § samt 7 a kap. 3 och 4 §§ tullagen). Om anmälningsplikten enligt EG-förordningen om kontroll av kontanta medel inte har uppfyllts, får kvarhålla sådana medel om det behövs för att genomföra en kontroll. Utöver de beskrivna reglerna om befogenheter i kontroll- verksamheten innehåller tullagen inga bestämmelser om särskilda befogenheter. Detta bör ses mot bakgrund av att tullagen tillhör de författningar som nämns i 1 § tredje stycket smugglingslagen. Här- igenom har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen. Lagen innehåller däremot regler om rapporteringsskyldighet och rapporteftergift. En kustbevakningstjänsteman som får kännedom om ett brott enligt en författning som omfattas av upp- drag är skyldig att så snart det kan ske lämna en rapport om detta till sin förman. Tjänstemannen får lämna rapporteftergift om brottet med hänsyn till omständigheterna är obetydligt och det är uppen- bart att detta inte skulle föranleda någon annan påföljd än böter (11 kap. 7 § tullagen). 44TP PT Prop. 1999/2000:126 s. 102 ff. Befogenheter enligt gällande rätt 11.6.3Lagen om förbud i vissa fall mot införsel av spritdryckerTPF45FPT I 1 § lagen (1960:419) om förbud i vissa fall mot införsel av sprit- drycker regleras hur stor mängd spritdrycker som får föras in från internationellt eller utländskt område till svenskt territorialvatten utan att tull eller avgift ska betalas eller s.k. ledsagardokument enligt lagen (1994:1564) om alkoholskatt eller annan dokumentation med- föras. Av lagen följer bl.a. att en resande eller en besättningsman som medföljer ombord på ett fartyg har rätt att föra in högst spritdrycker. Om en privatperson för med sig en större mängd sprit- drycker är presumtionen att införseln är för kommersiellt bruk och att det därför ska finnas ett ledsagardokument enligt lagen om alkoholskatt. Lagens bestämmelser om införselförbud får i övrigt sitt materiella innehåll genom författningar om tull eller avgiftsplikt eller om import- eller exportförbud. Bestämmelserna omfattar både gärningar som innebär undandragande av tull eller avgift och överträdelser av import- eller exportförbud. har, som tidigare nämnts, ett självständigt ansvar att kontrollera sjötrafiken (62 § tullförordningen). En tjänsteman vid får enligt 3 § lagen utföra den visitation på ett fartyg som oundgängligen krävs för att kunna undersöka om spritdrycker förs med ombord i strid med 1 §.TPF46FPT Genom att lagen ingår i uppräkningen i 1 § tredje stycket smugg- lingslagen har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen (se avsnitt 11.5.2). 45TP PT I prop. 2007/08:21 har regeringen föreslagit att lagen ska upphöra att gälla . 46TP PT Bestämmelsen infördes till följd av EU-medlemskapet och direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor. Befogenheter enligt gällande rätt 11.6.4Lagen om befogenheter vid gräns mot annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen) ansvarar för varukontroller vid såväl inreTPF47FPT som yttreTPF48FPT gräns. Inregränslagen reglerar verkets rätt att utföra selektiva varu- kontroller vid inre gräns av de varor som anges i 3 § inregränslagen, bl.a. narkotika, vapen, dopningsmedel, barnpornografi och kultur- föremål. har, som tidigare nämnts, enligt 62 § tullförord- ningen ett självständigt ansvar att kontrollera efterlevnaden av tull- bestämmelser vid kontroll av sjötrafiken. Vid varukontroller vid den yttre gränsen kan myndigheten alltså ingripa med stöd av tullagen. Kontrollverksamheten ska omfatta fartyg som står under tullöver- vakning. Fartyg anses stå under sådan övervakning bl.a. om det finns varor från tredje land ombord (s.k. icke gemenskapsvaror), om fartyget kommer från tredje land eller om fartyget under resan till har lämnat gemenskapens tullområde (6 kap. 3 och 4 §§ tullagen). För reguljära fartygslinjer (färjetrafik) finns särskilda regler. är skyldig att medverka även i kontrollverk- samheten enligt inregränslagen. Enligt förarbetena till lagen har Kust- bevakningen emellertid inget självständigt ansvar för varukontroller av sjötrafiken vid införsel eller utförsel över gräns direkt mot ett annat land inom EU, men har, precis som polisen, skyldig- het att bistå i dess kontrollverksamhet, om det begärs.TPF49FPT Enligt inregränslagen anses således ha rätt att genomföra sådan kontroll först efter en anmaning från Tullverket.TPF50FPT I praktiken innebär detta att , som håller kontinuerlig uppsikt till sjöss längs Sveriges kuster och i svensk ekonomisk zon, kontaktar för godkännande i de 47TP PT Den inre gränsen består av land- och sjögränser direkt mot ett annat land inom EU. 48TP PT Den yttre gränsen utgörs i praktiken av medlemsstaternas land- och sjögränser mot länder utanför EU samt medlemsstaternas sjögränser mot internationellt vatten. 49TP PT Prop. 1995/96:166 s. 71 och 96. 50TP PT 12 § första stycket inregränslagen. Befogenheter enligt gällande rätt fall där myndigheten anser det vara befogat att genomföra en varukontroll vid inre gräns, t.ex. i . En kustbevakningstjänsteman som medverkar i en kontroll enligt inregränslagen har befogenheter som i stort sett motsvarar en tull- tjänstemans. En kustbevakningstjänsteman kan anmana någon att stanna (5 §), begära uppgifter och att få se de handlingar som behövs för varukontroll (6 §) samt utföra varukontrollen (7 §). Kustbevak- ningstjänstemannen har också rätt att begära att få undersöka varan och transportmedlet m.m. (13 §). Befogenheter vid misstanke om brott Genom att lagen ingår i uppräkningen i 1 § tredje stycket smugg- lingslagen har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen (se avsnitt 11.5.2). 11.6.5Lagen om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter Genom det s.k. cirkulationsdirektivetTPF51FPT har inom EU skapats en gemensam beskattningsordning för bl.a. alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter (tidigare mineraloljeprodukter).TPF52FPT Den som för kommersiella ändamål förflyttar punktskatteplik- tiga varor mellan medlemsstater är enligt cirkulationsdirektivet skyl- dig att se till att varorna åtföljs av ett s.k. ledsagardokument och att det finns säkerhet för att den skatt som utgår för varorna betalas. Cirkulationsdirektivets bestämmelser om ledsagardokument m.m. har genomförts i svensk rätt bl.a. genom bestämmelser i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkohol- varor, tobaksvaror och energiprodukter (LPK). 51TP PT Rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punkt- skattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor. Det finns förslag om ett nytt direktiv, se bl.a. lagstiftningsresolution om förslaget till rådets direktiv om ändring av direktiv /12/EEG om allmänna regler för punktskatte- pliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (KOM(2004)0227 – C6-0039/2004 – 2004/0072(CNS)). 52TP PT Beträffande begreppen mineraloljeprodukter respektive energiprodukter, se lag 2006:1510. Ändringen är föranledd av den fortsatta anpassningen till EU:s energiskattedirektiv (rådets direktiv /96/EG av om omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet). Befogenheter enligt gällande rätt Enligt 1 kap. 6 § LPK får en punktskattepliktig vara förflyttas endast om kraven i fråga om ledsagardokument, säkerhet, bevis om ställd säkerhet och anmälan att leverans sker är uppfyllda. Den som uppsåtligen i strid med bestämmelsen förflyttar punktskattepliktiga varor in i eller ut från eller inom landet och därigenom ger upphov till fara för att en myndighets kontrollverksamhet med av- seende på varuförflyttningen allvarligt försvåras, döms enligt 5 kap. 1 § LPK för olovlig förflyttning av punktskattepliktiga varor till fängelse i högst . Om brottet är grovt är straffet fängelse i lägst och högst . Om brottet är ringa döms till böter. Om en gärning är straffbar enligt smugglingslagen är LPK inte tillämplig. Brottet olovlig förflyttning av punktskattepliktiga varor är kon- struerat som ett farebrott. För ansvar är det alltså inte tillräckligt att varorna förflyttats i strid med kraven på ledsagardokument m.m., utan det krävs även att förflyttningen gett upphov till fara för att myndighets kontrollverksamhet med avseende på varuförflyttning- en allvarligt försvåras. Med myndighets kontrollverksamhet förstås den verksamhet hos och som avser kontroll av förflyttningar av punktskattepliktiga varor.TPF53FPT Brottet olovlig förflyttning av punktskattepliktiga varor är full- bordat när varorna förts in till eller ut ur landet eller när en förflytt- ning inom landet påbörjas. Försök är inte straffbart. Eftersom brottet omfattar förflyttningar inom landet kan ingripande ske redan när någon har påbörjat utförsel av varor i strid med kraven på ledsagar- dokument m.m., medan ansvar för försök till införsel skulle leda till kriminalisering av förflyttningar utanför svenskt territorium.TPF54FPT I 2 kap. LPK finns särskilda regler om kontroll av yrkesmässig väg- transport, s.k. transportkontroller. får kontrollera det som är eller kan antas vara en yrkesmässig vägtransport. En trans- portkontroll får äga rum både under pågående transport och då varor på-, av- eller omlastas i anslutning till transport. Vid transportkontroll får undersöka bl.a. transportmedel, lådor, behållare, con- tainrar m.m. samt undersöka ledsagardokument. Reglerna om trans- portkontroll har stor likhet med bestämmelserna i 6 kap. tullagen. 53TP PT Prop. 2002/03:10 s. 108. 54TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt har också rätt att med stöd av 3 kap. LPK kontrollera postförsändelser. har inte några kontrollbefogenheter enligt lagen. Genom att lagen ingår i uppräkningen i 1 § tredje stycket smugg- lingslagen har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen (se avsnitt 11.5.2), om brott mot lagen skulle upptäckas i samband med annan kontroll som Kust- bevakningen utför. 11.6.6Lagen och förordningen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd Lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla använd- ningsområden och av tekniskt bistånd, som har ersatt den tidigare lagen om strategiska produkter, reglerar export och överföring inom EU av produkter och teknik med dubbla användningsområden. Med detta avses produkter och teknik som har en etablerad civil använd- ning, men som dessutom kan användas för militärt bruk. Lagen och förordningen innehåller kompletterande nationella bestämmelser till en EG-förordning.TPF55FPT Enligt 9 § förordningen (2000:1217) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd ska export och överföring inom EU av sådana produkter, som kräver tillstånd till åtgärden, anmälas till inom viss föreskriven tid. Lagen innehåller straffbestämmelser (18–22 §§). Den som upp- såtligen utan tillstånd exporterar produkter med dubbla använd- ningsområden som avses i artiklarna 3, 4.1–4.3 och 5.1 i EG-för- ordningen, eller överför produkter med dubbla användningsom- råden som avses i artikel 21 i samma förordning, döms till böter eller fängelse i högst . Att uppsåtligen utan tillstånd exportera sådan programvara eller teknik som avses i nämnda förordning 55TP PT Rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av om upprättande av en gemen- skapsordning för kontroll av produkter och teknik med dubbla användningsområden. Befogenheter enligt gällande rätt är också straffbelagt, liksom att lämna oriktiga uppgifter i en an- sökan om tillstånd eller i någon annan handling som är av betydelse för prövningen. Även försök till brott är straffbelagt. brott medför dock inget straffansvar. är inte kontrollmyndighet enligt lagen och saknar därför i lagen särskilt reglerade kontrollbefogenheter. Av tullagens vida tillämpningsområde får emellertid anses följa en rätt för Kust- bevakningen att självständigt bedriva tullkontroll av sjötrafiken med stöd av 62 § tullförordningen även avseende denna lag. Genom att lagen ingår i uppräkningen i 1 § tredje stycket smugg- lingslagen har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen (se avsnitt 11.5.2). 11.6.7Lagen om handel med vissa varor som kan användas till dödsstraff eller tortyr m.m. (verkställandelagen) Lagen (2006:1329) om handel med vissa varor som kan användas till dödsstraff eller tortyr, m.m. (verkställandelagen), som trädde i kraft , innehåller bestämmelser om straffansvar för brott mot en EG-förordning.TPF56FPT EG-förordningen har antagits för att markera EU:s ställningstagande mot dödsstraff och tortyr och för att genomföra olika internationella påbud och överenskom- melser. I förordningen slås fast att det i förhållande till tredje land är för- bjudet att exportera eller importera vissa varor som kan användas till dödsstraff eller till tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (artikel 1). De varor som tillhör denna kategori har förtecknats i en särskild bilaga till EG- 56TP PT Rådets förordning (EG) nr 1236/2005 av om handel med vissa varor som kan användas till dödsstraff, tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Befogenheter enligt gällande rätt Härutöver föreskriver EG-förordningen tillståndsplikt för export av bl.a. sådana varor. Verkställandelagen innehåller vidare bl.a. bestämmelser om hur förvaring ska ske och vad som gäller i fråga om överklagande. är behörig myndighet och ska fullgöra de uppgifter som enligt EG-förordningen ankommer på en sådan myn- dighet. Verkställandelagen innehåller straffbestämmelser. När det gäller olovlig import och export av sådana varor som omfattas av EG- förordningen hänvisas till bestämmelserna i smugglingslagen (2 §). Vidare anges att den som utan nödvändigt tillstånd tillhandahåller eller tar emot tekniskt bistånd i strid med förordningen döms till böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, till fängelse i lägst och högst (3 §). Även grovt oaktsamma gärningar är straffbelagda (4 §). Vidare kan i vissa fall dömas för för- sök, förberedelse och stämpling till grovt brott (5 §). är inte kontrollmyndighet enligt lagen och saknar därför i lagen särskilt reglerade kontrollbefogenheter. Av tullagens vida tillämpningsområde får emellertid anses följa en rätt för Kust- bevakningen att med stöd av 62 § tullförordningen självständigt bedriva tullkontroll av sjötrafiken även avseende denna lag. I motsats till har inte någon rätt att, ens tillfälligt, hålla kvar varor på administrativ grund för att kunna genomföra kontrollåtgärder avseende t.ex. tillstånd. Om det finns skäl att misstänka brott kan däremot beslag övervägas. Genom att lagen ingår i uppräkningen i 1 § tredje stycket smugg- lingslagen har en tjänsteman vid de befogenheter att ingripa som anges i smugglingslagen (se avsnitt 11.5.2). Befogenheter enligt gällande rätt 11.6.8Lagen om straff för terroristbrott och lagen om särskild utlänningskontroll Lagen (2003:148) om straff för terroristbrott innehåller bestämmelser för genomförande av EU:s rambeslut om bekämpande av terrorism.TPF57FPT För terroristbrott döms den som begår ett antal i lagen uppräk- nade allvarliga brott, bl.a. mord, dråp, grov misshandel, människo- rov, olika former av sabotage samt spridande av gift och smitta, om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organi- sation och avsikten med gärningen är att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller att tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller att allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, kon- stitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en En utlänning, som inte kan avvisas eller utvisas enligt utlännings- lagen (2005:716), får enligt 1 § lagen (1991:572) om särskild utlän- ningskontroll utvisas ur landet om det behövs av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om hans eller hennes tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att vederbörande kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen om straff för terroristbrott eller försök, förbere- delse eller stämpling till sådant brott. Säkerhetspolisen ansvarar för utredning och användning av tvångsmedel enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Bestämmelserna i utlänningslagen om avvisning och utvisning ska tillämpas i första hand. Beslut om utvisning enligt lagen om särskild utlänningskontroll fattas av regeringen, och ska föregås av en förhandling. Beslutet får förenas med ett återreseförbud. Om det kan antas att utlänningen kommer att utvisas, får vederbörande tas i förvar. Efter ett beslut om utvisning får regeringen även förordna att vissa särskilda bestämmelser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning. I 23 och 24 §§ lagen om särskild utlänningskontroll finns särskilda straffbestämmelser för den som hjälper en person som har utvisats med stöd av lagen att återvända till eller som hindrar verk- ställighet av ett utvisningsbeslut. Den som uppehåller sig i 57TP PT Rådets rambeslut av om bekämpande av terrorism (2002/475/RIF). Befogenheter enligt gällande rätt efter ett verkställt utvisningsbeslut kan, om detta har förenats med ett återreseförbud, dömas till fängelse högst eller i ringa fall till böter. Enligt 3 § 18 lagen om straff för terroristbrott utgör grov smuggling enligt 5 § smugglingslagen i stället terroristbrott om gärningen upp- fyller vissa i terroristbrottslagen närmare angivna rekvisit (2 §) och avser vissa varor (3 § 14–17). Det är fråga om sådana varor som kan föranleda straffansvar för uppsåtligt vapenbrott enligt 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), brott enligt 21 § tredje stycket lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor, uppsåtligt brott enligt 25 och 26 §§ lagen (1992:1300) om krigsmateriel, som avser kärnladdningar, radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel, apparater och andra anordningar för spridning av radiologiska, biologiska eller kemiska stridsmedel samt speciella delar och substanser till sådant material samt brott enligt 18 och 20 §§ verkställandelagen (se avsnitt 11.6.7) som avser sådana produkter eller sådant tekniskt bistånd som kan användas för att framställa kärnladdningar, biologiska eller kemiska vapen. En tjänsteman vid har inte några befogenheter när det gäller terroristbrott. Däremot får en sådan tjänsteman enligt 1 § första stycket 13 LKP ingripa mot sådana brott mot lagen om utlänningskontroll som innebär att någon olovligen reser in i eller vistas i landet och har då också de befogenheter som följer av LKP. Om ett smugglingsbrott med hänsyn till omständigheterna rubri- ceras som terroristbrott, har en kustbevakningstjänsteman inte några befogenheter.