sou · GVB360d11 · 2008-01-01 00:00:00 — Det är därför nödvändigt att förändringar i exempelvis jord- och skogsbruk till följd av klimatförändringar planeras på ett sätt som innefattar påverkan på akvatiska miljöer. Bilaga B 30 SOU 2007:60 90 Konsekvenser för fisk i ekosystem Miljöförändringar som eutrofiering och klimatförändringar påverkar reproduktion och tillväxt av flera fiskarter och populationer i . Dessa förändringar samverkar även med andra processer och aktiviteter som exploatering av vissa arter, syrefattiga bottnar och inflyttning av nya arter (Ojaveer & 2001). En ökad temperatur och förändrad salthalt kan få allvarliga konsekvenser för fiskar i havet. Följande övergripande trender kan förväntas (2005): Överlevnad, tillväxt och reproduktion kommer att ändras där vissa arter gynnas och andra missgynnas. En förändrad artsammansättning är därför att vänta. Nya arter kommer att tillkomma genom migration från söder vilket kan innebära en ökad konkurrens för dagens arter Nya arter av flora och fauna som introduceras genom sjöfarten kan få en konkurrensfördel mot de inhemska arterna En ändring av de trofiska lagren påverkar bl.a. förhållandet mellan olika ekologiska grupper av fiskarter. Primärproduktionssäsongen förlängs vilket gynnar algätande arter. Större sjöar och vattendrag För de i kommer olika effekter att uppkomma till följd av klimatförändringarna. Översvämningar och höga flöden i vattendrag och dess konsekvenser beror till stor del på reglering, geografiskt område (särskilt om det förekommer landhöjning), bebyggelse osv. och vattensystem har utretts särskilt av (m.fl. 2006). vattenstånd kan stiga mycket högt under långvarig hög tillrinning beroende på de reglerings- och tappningsbestämmelser som gäller enligt vattendomen. Höga flöden runt förekommer dock trots regleringar . Klimatscenarier pekar mot en ökad variabilitet i vattenstånd, beroende på blötare vintrar och torrare somrar, men vattenstånd är mycket känsligt för ändrad tappningsstrategi vilket i sin tur är avgörande för att bedöma påverkan på biologisk mångfald i dess avrinningsområde. Även och kan förväntas få högre vintertillrinning och lägre tillrinning . SOU 2007:60 Bilaga B 30 91 Ökade flöden kan tänkas få negativa konsekvenser för arter som genom låg temperatur och ämnesomsättning då har sin viloperiod, exempelvis fisk (L. Tranvik, muntl.). Höga flöden i sjöar och vattendrag kommer att vara ett mycket påtagligt sätt på vilket människan påverkas av klimatförändringarna, och anpassningar till dessa förändringar har diskuterats mycket. De lösningar som därvid föreslagits är i stor utsträckning tekniska och riskerar att minska snarare än ta vara på ekosystemens naturliga buffrande förmåga. ArtDatabanken (L. Tranvik, muntl.) menar att klimateffekterna kommer att påverka möjligheten att upprätthålla och återskapa landskapets ekologiska och vattenhushållande funktion. Ambitionerna att minska de negativa effekterna av översvämningar genom till exempel invallning, rensning eller muddring kan direkt motverka möjligheten att bevara värdefulla livsmiljöer och naturliga processer såsom vattenståndsfluktuationer, erosion och sedimentation. Förutom att förvärra problemen för samhällen kan biologisk mångfald drabbas direkt av åtgärderna. I bland annat vill man bygga erosionsskydd vilket riskerar att ta bort unika erosionspåverkade miljöer och den speciella insektfauna som är beroende av dessa miljöer (L. Tranvik, muntl.). Vattenmiljöer vid landhöjningkust I princip skulle landhöjningen kunna vidmakthålla successionsbiotoper även under vattenytan, men hur vanligt det är beror på successionsprocessernas hastighet (t.ex. vegetationsetablering och slamdeposition) relativt uppgrundningen. Denna kunskap är bristfällig . Flador, glon och successionshällkar är kända exempel på landhöjningsbetingade akvatiska miljöer, men vi vet lite om landhöjningens betydelse för exempelvis grunda vikar, i förhållande till andra processer som högvatten och islyftning (G. , J. , muntl.). Som för terrestra landhöjningsbiotoper skulle de akvatiska vara möjliga att utvärdera genom fältstudier i en nordsydgradient. Bilaga B 30 SOU 2007:60 92 Salthaltens betydelse för särskilt viktiga kustbiotoper För att kunna bedöma utsötningens betydelse i är det nödvändigt med bättre kunskap om var salthaltsgränserna för olika organismer går . Särskilt i kustnära miljöer tycks många arter, både djur och makrofyter vara utbredda längs en stor del av saltgradienterna (G. , muntl.). Det skulle kunna innebära begränsade effekter av utsötning längs långa kuststräckor, men stora effekter i utbredningsgränserna. Ökad produktivitet och strandnära miljöer Effekter av ökad produktivitet modelleras, som ovan nämnts, för primärproduktion och näringsvävar i hav och sjöar. Ökad produktivitet kan också få stor betydelse för biologiskt rika miljöer där den ökade produktionen s.a.s. ackumuleras, dels genom ökad tillväxt i miljöerna (av exempelvis vass och alger), dels genom ökad sedimentation av organiskt material, dels genom ökad frekvens av tillfälliga produktivitetsutbrott, som algblomningar. Även minskad islyftning kan tänkas få stor betydelse genom att exempelvis vass inte längre förs bort , men det är tänkbart att detta kan komma att kompenseras av ökade vinterhögvatten (G. , J. , muntl.). Betydelsen av sådana processer är dåligt känd, men det kan antas att många grunda miljöer är resultat av en relativt skör balans mellan uppgrundning/igenväxning och bortförsel. SOU 2007:60 Bilaga B 30 93 Produktion av bl.a. vass fyller snabbt upp grunda havsvikar om det inte sker en årlig bortförsel genom is, vinterstormar eller (som här) bete. Minskad minimivattenföring i vattendrag? Ökad flödesvariation kan antas ge fler och med mycket låg sommarvattenföring i vattendrag, särskilt om de är reglerade med hålldammar utan krav på minimivattenföring. Detta kommer sannolikt att drabba en lång rad organismer som lever på marginalen i reglerade vattendrag (J. , muntl.). Till minskade sommarvattenflöden kommer troligen också ökat behov av bevattning i jordbruket att bidra, och även denna verksamhet bedrivs vanligen utan vattendom (L. Tranvik, muntl. Bilaga B 30 SOU 2007:60 94 Ekosystemtjänster Ekosystemtjänster beskriver i princip den antropocentriska aspekten på biologisk mångfald, dvs. att ekosystemen tillhandahåller flera viktiga tjänster och produkter för människan och samhället. Exempel på sådana är tillgången på arter och genetiskt material, mat, fiber, vattenresurser, nedbrytning, pollination, närings- och kolupplagring och rekreation. Ökade behov av ekosystemtjänster, men kommer behoven att tillgodoses? Bristen på och nya behov av ekosystemtjänster kan förväntas öka med klimatförändringarna. Dels är det genom förändringar i befintliga ekosystem människan mer än på något annat sätt kommer att globalt drabbas av klimatförändringarna, dels kommer vi att i högre grad behöva tjänster som närings- och kolfångst, erosionsskydd, buffring mot höga vattenflöden etc. Paradoxalt nog kommer många av de anpassnings- och motverkande-åtgärder som diskuteras sannolikt att försvaga ekosystemens förmåga att tillhandahålla önskade tjänster. Det diskuteras i samband med den ekosystemvisa genomgången ovan. Problemen beror dels på okunskap om ekosystemens funktion och känslighet, dels på att biologisk mångfald inte i tillräcklig grad ingått i anpassningsdiskkussioner, dels sannolikt på ett starkt fokus på tekniska, snarare än ekologiska lösningar. Ekosystemtjänster i klimatdiskussionerna Kapaciteten hos ekosystem att erbjuda ekosystemtjänster bestäms av förändringar i socioekonomi, markanvändning, biologisk mångfald och klimat. Bedömningar av sårbarheten hos regioner bör inkludera dessa förändringar då Metzger m.fl. (2006) hävdar att även om en ekonomisk tillväxt kan öka anpassnings SOU 2007:60 Bilaga B 30 95 kapaciteten hänger den också samman med de största negativa konsekvenserna för miljön. I en europeisk studie bedömdes hur ekosystemtjänster förväntas påverkas av klimat- och markanvändningsförändringar (m.fl. 2005). Resultat från denna studie visar att vissa negativa effekter är en minskning av soil fertility, minskad tillgång till vatten, ökad risk för skogsbränder särskilt kan förväntas i och i bergsområden. anses generellt ha en god kapacitet för att möta klimatförändringarna och den institutionella kontexten påverkar också hur ekosystemtjänster kan fungera som en buffert (upprätthålla resiliens) mot negativa miljöförändringar (m.fl. 2004). Bevarandet av biologisk mångfald och upprätthållandet av ekosystemsfunktioner är en viktig anpassningsstrategi eftersom genetiskt diversifierade populationer och artrika ekosystem har en större potential att anpassa sig till klimatförändringar. Att bevara biologisk mångfald ger också människor och samhällen fler möjligheter att anpassa sig då t.ex. vissa naturliga kontrollmekanismer för skadeorganismer, markstabiliserande och vattenreningsprocesser och funktioner kan vara svåra och kostsamma att ersätta med tekniska lösningar. Ekosystemtjänster och biologisk mångfald Ofta görs en direkt koppling mellan ekosystemtjänst och biologisk mångfald, men utan att sambanden närmare redovisas. Det anses råda samstämmighet om att ett visst minimum av arter behövs för att en ekosystemtjänst skall vara funktionell, men frågan är var detta minimum ligger för olika ekosystem, i förhållande till de minima som krävs för att bevara exempelvis hotad biologisk mångfald. Från biologisk mångfald-synpunkt finns det därför, enligt vår bedömning, fr.a. två aspekter på ekosystemtjänster som behöver belysas betydligt mer ingående än vad som gjorts: Vilka av de önskade ekosystemtjänsterna och innefattar en diversitet av arter, dvs. rik biologisk mångfald, inte bara grundläggande ekosystemfunktioner? En analys av detta kan lämpligen göras ekosystemvis. Behöver vi exempelvis våtmarksbiotoper med typisk artuppsättning, eller klarar vi oss med kvävefällande monokulturer? Kan vi, för att undvika erosionsproblem när torra biotoper breder ut sig, fixera marken med Bilaga B 30 SOU 2007:60 96 monokulturer eller behöver marken koloniseras av torkanpassade arter som bygger upp stabiliserande naturliga växtsamhällen? Vilka av de önskade ekosystemtjänsterna innebär att vi enkelt (t.ex. med ringa merkostnad) kan bevara diversitetsaspekten på biologisk mångfald även om diversitet inte är helt nödvändig för den önskade tjänsten? Kan vi exempelvis, om vi behöver kvävefällande våtmarksbiotoper, lika gärna skapa/bevara/låta utvecklas våtmarksbiotoper med typisk artuppsättning? SOU 2007:60 Bilaga B 30 97 Åtgärder för biologisk mångfald i ett klimatsammanhang Styrmedel och instrument för beslutsfattande En utvärdering och revision av regelverk, riktlinjer och stödsystem bör utföras för att säkerställa att klimatpolicy och klimatförändringar tas hänsyn till. De flesta anpassningsaktiviteter kan optimeras om de implementeras på regional nivå. Naturvård blir dock snabbt ett gränsöverskridande problem mellan regioner och nationer när klimatförändringar beaktas, eftersom arter kommer att förflytta sig mellan länder och regioner. Bakkenes m.fl. 2006 visar i en studie att länder i norra generellt kommer att få ett tillskott av arter (lokalt kan det dock bli en minskning på vissa ställen) medan de sydligare områdena i kommer att få en reduktion av antal arter om klimatförändringarna förväntas bli två graders ökning. Detta innebär bl.a. att och kan behöva ta ett internationellt ansvar för bevarandet av vissa arter. Det är därför också viktigt att se över hur mål om biologisk mångfald efter 2010 samverkar med andra miljömål, särskilt klimatpolicy post-Kyoto. Även m.fl. (2006) påpekar att eftersom olika arter kommer att påverkas på olika sätt av klimatförändringar är det viktigt att se över EU:s biologiska mångfalds policies för framtida bevarande av arter och habitat. Det bör finnas flera möjligheter att implementera aktiviteter som drar nytta av synergier mellan Kyoto protokollet, konventionen om biologisk mångfald och bredare uthålliga utvecklingsmål (se t ex 2004). Detta pågår internationellt, t ex inom , men man bör studera dessa möjligheter närmare för . Resultat från det europeiska forskningsprogrammet visar vikten av att markanvändning och biologisk mångfald behandlas gemensamt i policies och strategier för att Bilaga B 30 SOU 2007:60 98 minska sårbarheten inför klimatförändringar. Förändringar i naturvård eller inom jordbruket kan påverka varandra både positivt och negativt (Rounsevell m.fl. 2006) varför det är viktigt att studera effekter mellan sektorer. Tvärsektoriellt och gränsöverskridande arbete kommer att krävas även för hanteringen av naturresurser där anpassningsarbete och implementering karakteriseras av institutionell samarbete och koordinering. Då biologisk mångfald har analyserats utifrån antaganden om klimatförändringar, markanvändningsförändringar, fragmentering, kvävedeposition och förändrat skogsbruk visar resultaten att biologisk mångfald kommer att minska i samtliga EU-länder till 2030 (Verboom m.fl. 2007). De största bidragande faktorerna till denna minskning är urbanisering och ökade stressfaktorer vilket visar på vikten av noga genomtänkta naturvårdsstrategier som anpassas till framtida förhållanden på flera olika områden i samhället, lokalt, regional och globalt. Möjligheter och plattformar för flera olika aktörer inom fysiskt planering, ekologer, energisektorn, de areella näringarna, beslutsfattare och många andra bör skapas och vara en del av det institutionella anpassningsarbetet (jfr t.ex. resonemanget i Delbaere ). Som exempel på redan existerande praktiska verktyg som skulle kunna användas är bl.a. miljökonsekvensbeskrivningar och strategiska miljöbedömningar. De är instrument och processer som redan har utvecklats för att inkorporera flera olika tekniker för beslutsfattande, värderingar, kriterier, indikatorer och uppföljning för miljöförändringar. (2005) föreslår följande fyra prioriterade områden för att möjliggöra klimatanpassning inom naturvården: 1) Forskning och kunskapsbyggande som noggrant övervakar utvecklingen av klimatförändringar och dess effekter och på så sätt bidrar till anpassningsinitiativ 2) Förslag till praktiska åtgärder som direkt eller indirekt stödjer utvecklingen av ekosystems resiliens, buffrande förmåga och anpassning. 3) Anpassning av lagar och regelverk som möjliggör ett mer önskvärt beteende och hantering som minskar klimatförändringar och dess negativa konsekvenser. 4) Etablerande av regionalt samarbete för att koordinera anpassningsarbete i strategier och övervakningssystem av klimatförändringar. SOU 2007:60 Bilaga B 30 99 Naturreservat, korridorer och förflyttning av arter Vissa naturvårdsåtgärder för att anpassa biologisk mångfald till klimatförändringar har diskuterats mer än andra. En förändring i klimat kommer att påverka artrikedom och utbredning vilket kan förändra värdet hos en viss yta för bevarande av arter och ekosystem (Burns & al, 2003; , 2001). Därför krävs en diskussion om mer dynamisk, flexibel och interaktiv form av naturvård. Exempel på delar att beakta när naturreservat och lokala och regionala naturvårdsinitiativ utvecklas är: framtida klimat- och naturgeografiskgradienter; storleken hos naturreservat; den topografiska representationen av området; och korridorer längs klimatgradienter på mark som är lämplig och möjliggör för arter att migrera. Olika arter och organismer har olika krav på korridorer beroende på deras biologi och förmåga till förflyttning (jfr t.ex. teorier om biogeografi på öar Opdam & Wascher, 2004; al., 2002). För att uppnå ett godtagbart och fungerande bevarande av arter och habitat i ett förändrat klimat är det därför också viktigt att förvissa sig om ekologiska kopplingar, internationellt samarbete och samordning för att bl.a. kunna etablera ekologiska korridorer mellan länder. Fuktig, lågt liggande mark skulle exempelvis kunna utformas och användas till korridorer. Att aktivt flytta arter och artificiell spridning kan också vara en strategi för att bevara vissa hotade arter i ett förändrat klimat. Det krävs dock mer forskning och en diskussion om riskerna med en sådan strategi. Kan vi bygga naturvårdsstrategier på modellbaserade framtidsscenarier? Vissa forskare anser att de projektioner och modelleringar av framtida konsekvenser för biologisk mångfald är så varierande att de inte direkt går att använda som policyunderlag (Araujo & New 2006, Brooker m.fl. 2007). Andra, liksom vanligen beslutsfattare, menar att anpassning är nödvändig inte enbart för framtiden utan även för de negativa effekter som påverkar ekosystem . Ofta framhålls därtill att de anpassningsstrategier och åtgärder för att minska utsläpp och öka upptag av växthusgaser (mitigation) som tar hänsyn till miljö (inklusive biologisk mångfald), ekonomi och Bilaga B 30 SOU 2007:60 100 sociala faktorer, är de som har den största potentialen för positiva synergier. Rent allmänt torde det emellertid vara en högst befogad fråga, huruvida förutsägelser om klimateffekter på biologisk mångfald är tillräckligt säkra för att motivera anpassningsåtgärder för biologisk mångfald och nya naturvårdsstrategier . Att vänta och se Alternativet till att arbeta med förutsägelser är att övervaka förändringar i naturen och sätta in åtgärder när vi anser oss veta vad som håller på att hända, dvs. arbeta med adaptiv förvaltning. På många håll i ser vi ökade insatser för miljöövervakning, vilka i delvis kommer till uttryck genom utveckling av miljömålsuppföljning. Fördelen med att bygga åtgärder på observerade förändringar är att vi undviker felsatsningar, nackdelen att vi inte alltid hinner komma igång för att motverka oönskade effekter. Att kombinera förutsägelser med övervakning En tredje väg skulle kunna vara att försöka förutsäga effekter av klimatförändringar på biologisk mångfald för att genom det arbetet påvisa vilka aspekter av biologisk mångfald-förändringar som sannolikt kan förutsägas och vilka som troligen inte kan det. För de senare kan det vara lämpligt att invänta observerade förändringar, men modelleringsresultaten bör då ligga till grund för målinriktad övervakning, dvs. övervakning där man särskilt tittar efter vissa indikationer på klimateffekter. Utan sådan frågeställningsbaserad övervakning i klimatsammanhang är det stor risk att man missar de första indikationerna på förändringar. Även säkerhetstänkande motiverar att man i många fall börjar anpassningsarbete baserat på förutsägelser, även om man lämpligen kompletterar med övervakning av i vilken utsträckning förutsägelserna var korrekta. SOU 2007:60 Bilaga B 30 101 Direkt tillämpbara kunskaper saknas Denna studie har tydligt visat att det råder stor brist på direkt tillämpbar kunskap om sambanden mellan klimatförändringar on biologisk mångfald. har det blivit uppenbart att vi behöver relativt ingående kunskap om arter och deras miljöer för att kunna bedriva framgångsrik naturvård. Översiktliga antaganden räcker inte. Vad gäller biologisk mångfald och markanvändning har sådan kunskap byggts upp , men vad gäller klimat återstår det, som sagt, att göra. Det är dock vår bedömning att man i stor utsträckning kan bygga på befintlig kunskap, grundforskning, tillämpad forskning och praktisk naturvårdserfarenhet, analyserad och sammanställd i ett klimatsammanhang. I det föregående har presenterats ett antal förslag till kunskapsuppbyggnad om biologisk mångfald och klimatförändringar. En stor del av förslagen (se sammanställning i tabell 2 nedan) går ut på att sammanställa befintlig kunskap och utvärdera/analysera den i specifika klimatsammanhang. Sådan utvärdering kommer utan tvivel i många fall att ge ett bra underlag för förutsägelser, medan den i andra fall kommer att påvisa allvarlig kunskapsbrist och behov av fältundersökningar. Följande förslag som presenteras i tabell 2 är exempel på utvärdering av befintlig kunskap som antagits ha stor betydelse för vår hantering av biologisk mångfald i ett klimatsammanhang . Bilaga B 30 SOU 2007:60 102 Tabell 2 Sammanfattning av i rapporten föreslagna åtgärder Tidsomfattning Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd <1 år 1 3 >10 år Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap Se över ekonomiska, praktiska och ekologiska förutsättningar för olika brukningsformer som kombinerar biobränsleproduktion med naturvård. Jordbrukslandskapet; jordbruk; skogsbruk; naturvård; energi; forskning. Utredning/kunskaps sammanställning baserad på empiriska och teoretiska fallstudier. Effekter av biobränsleproduktion på skogens biologiska mångfald har behandlats av (2001), men det är angeläget att dels för djupa utvärderingen regionvis (bl.a. baserat på de värdetrakter som utpekas i regionvisa strategier för skogsskydd), dels genomföra region vis bedömning av effekter av produk tionsformer som tillkommit . Skog; skogsbruk; natur vård ; energi; forskning. Utredning baserad på empiriska och teoretiska fallstudier i kombination med tänkbara produktions förändringar Sammanställ troliga effekter på biologisk mångfald av olika slags biobränsleproduktion i olika natur typer i olika jordbrukslandskap. Väg effekterna mot andra värderings kriterier, som lönsamhet i biobränsle produktion och jordbruk och even tuella andra alternativa nyttjande former. Jordbrukslandskapet; jordbruk; naturvård; energi; forskning. Utredning baserad på empiriska och teoretiska fallstudier i kombination med tänkbara produktions förändringar. Kategorisera olika aspekter på biologisk mångfald i termer av hur de påverkas av klimatförändringar och nyttjande av naturresurser: Samtliga ekosystem; jordbruk; skogsbruk; rennäring; naturvård; forskning. Utredning/kunskaps sammanställning i sam verkan med forskning. Påverkas starkt av klimatföränd ringar oavsett val av nytt. Påverkas förhållandevis lite av klimatförändringar jämfört med nyttjande och nyttjandet förväntas inte förändras. Klimatpåverkan förstärks av förväntade förändringar i nyttjande. Klimatpåverkan motverkas av för väntade förändringar i nyttjande. Klimatpåverkan kan motverkas genom val av viss markanvänd ning. Klimatpåverkan erbjuder möjlig heter att med rätt skötsel/mark användning förbättra situationen för viss hotad biologisk mångfald. SOU 2007:60 Bilaga B 30 103 Tidsomfattning Förslag Ekosystem/Sektor Typ av åtgärd <1 år 1 3 >10 år Forts. Huvudsakligen baserade på befintlig kunskap Gå igenom befintliga publicerade populationsstudier relevanta för svenska naturtyper och bedöm över siktligt studiernas generaliserbarhet. Sammanställ vilka klimatrelaterade parametrar som studerats och utvärdera möjligheterna att relatera parametrarna till biotopprocesser och klimatförändringar. Samtliga ekosystem; forskning. Kunskapssammanställning, bearbetning av befintlig kunskap. Gå igenom svenska naturtyper, exempelvis enligt klassificeringen i Natura , på liknande sätt som beskrivits ovan för tre fjällbiotoper. Identifiera de avgörande processerna och förhållandena och bedöm deras relation till klimat och klimatföränd ringar, exempelvis genom att formule ra frågor till klimatforskare. Bedöm även biotopers eventuella beroende av varandra samt identifiera behov av ny kunskap, kvalitativ och kvantitativ. Analysen görs lämpligen genom att kombinera biotopkunskap med kun skap om biotoptypiska arters krav. Samtliga ekosystem; forskning. Bearbetning av befintlig kunskap. Sammanställ kunskap om ekologiska effekter av medelvärden resp. extrem värden . Koppla sammanställningen till utvecklingen av biotopmodeller som föreslagits ovan. Arbetet är sär skilt viktigt för vissa naturtyper. Samtliga ekosystem (särskilt prioriterat är fjällen). Kunskapssammanställning, bearbetning av befintlig kunskap. Sammanställ data från långliggande och potentiellt långliggande försök och utvärdera deras möjligheter i ett klimatsammanhang. Samtliga ekosystem; forskning. Kunskapssammanställning, bearbetning av befintlig kunskap.