sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — Om en räddningsledare bedömer att man behöver helikopter- understöd kan denne kontakta en resurshållare, t.ex. Försvars- makten eller en kommersiell helikopteroperatör. har tidigare i samråd med ARCC rekommenderat att räddnings- ledarna ska gå via flygräddningscentralen ARCC, som förmedlar resurser från såväl Försvarsmakten som kommersiella operatörer. ARCC använder sig av Luftfarts- styrelsens förteckning över företag med tillstånd att släcka skogs- bränder med helikopter. Om flera räddningsledningar kontaktar ARCC och begär helikopterstöd, överlåter ARCC åt de kommunala rädd- ningsledarna att komma överens om hur man inbördes ska priori- tera och fördela helikopterresurserna. När helikoptern är på plats hämtas ofta räddningsledaren upp från marken för att göra en rekognoscering. Det är en stor fördel om branden kan dokumenteras i bild, och då gärna med värme- kamera. Vattenbombning från helikopter brukar ledas av rädd- ningstjänsten på marken, då helikopterbesättningarna sällan ser vattenbombningarnas fulla verkan. De kommunala räddningstjänsterna kan utan kostnad avropa stat- liga helikopterresurser med stöd av lagen om skydd mot olyckor. Av de statliga myndigheterna har , samt Försvarsmakten egna, eller upphandlade, helikopterresurser. Det finns även 26 kommersiella helikopteroperatörer i . Polisen har sex helikoptrar av modell EC 135. Heli- koptrarna är inte utrustade för att släcka skogsbränder, men kan användas för rekognoseringsuppdrag och för att länka bilder ner till . kan också användas som Aircraft Co-ordinator (ACO), vid insatser med flera flygande enheter. av modell Sikorsky 76 C+ är inte utrustade för skogsbrandsbekämpning. Helikoptrarna skulle rent tekniskt kunna anpassas för uppgiften, men det finns en risk att insatserna skulle konkurrera med beredskapen för att kunna inleda flyg- och sjöräddningsuppdrag. Skogs- brandsbekämpning pågår ofta över , varför piloterna skulle riskera att få slut på flygtid. De kommunala räddningstjänsterna avropar gärna Försvarsmaktens helikoptrar för bekämpning av skogsbränder, eftersom de är avgiftsfria för kommunerna och kan bära mycket vatten. är Försvarsmaktens möjligheter att stödja kommunala räddnings- tjänster dock kraftigt begränsade på grund av att såväl antalet baser som antalet helikoptrar och besättningar minskat. Dessutom sker nu byten av helikoptersystem, vilket gör att tillgängligheten kom- mer att vara än mer begränsad . Försvars- makten kommer på att ha 47 helikoptrar av olika modeller. Som framgår av tabell 7.5 är de medeltunga helikoptrarna mycket dyra resurser att använda för skogsbrandsbekämpning. Tabell 7.5 Driftskostnader för Försvarsmaktens helikoptrar (tekniskt under- håll och drivmedel), 2008 Källa: Försvarsmakten. Det finns 15 kommersiella helikopteroperatörer med tillstånd från Luftfartstyrelsen att utföra skogsbrandsbekämpning. Ytterligare 7 civila helikopteroperatörer har kapacitet för uppgiften, men saknar tillstånd. Enligt Luftfartsstyrelsen och finns det i cirka 40 civila helikoptrar, av varierande storlek, med kapacitet och utrustning att bekämpa skogsbränder. De kom- mersiella operatörernas helikoptrar är relativt jämnt utspridda över . Ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är det ofta billigare att använda kommersiella helikopterresurser än att använda Försvars- maktens helikoptrar. De kommersiella helikoptrarna kostar ofta mellan 5 , beroende på helikoptertyp och operatör. Flera svenska och norska helikopterföretag står i beredskap för skogsbrandsbekämpning i t.ex. och . Verksamheten ger en god inkomst för företagen. I samband med skogsbränderna i var det en helikopter från en kommersiell helikopteroperatör som via skickades till . har bett samtliga 21 länsstyrelser att uppge ifall de, eller kommunerna inom länet, har tecknat avtal med kommersiella helikopteroperatörer om skogsbrandsläckning. Enligt enkätsvaren har fem länsstyrelser, kommunalförbund eller kom- muner avtal med privata aktörer om skogsbrandsläckning: (se tabell 7.6) Inköp (kommunalförbund ) I tabell 7.6 presenteras det ramavtal om helikoptertjänster som i upphandlat. Det ska noteras att det huvudsakligen är lätta och relativt billiga helikoptertyper som används. Tabell 7.6 Ramavtal för i om helikopter- tjänster (inkl. skogsbrandsbekämpning), 2008 8 450 14 000 Källa: i , 2008. Vissa kommuner väljer att kontakta kommersiella helikopteropera- törer ad hoc, ifall statliga resurser inte finns att tillgå. Räddnings- verket och Kommuner och Landsting menar att i regel anser inte de enskilda kommunerna att helikopterbehovet är så stort att man är beredd att betala för garanterad tillgång till resursen, t.ex. i form av avtal med helikopteroperatör om bered- skapssatta helikoptrar (SRV, 2008b). regleras skogsbrandsbekämpning med civil helikopter i det nationella flygregelverket LFS 2007:49 som gäller för bruksflyg. För att en operatör ska få släcka bränder med helikopter krävs ett särskilt driftstillstånd. I och med att regleringen inte är europeiskt harmoniserad måste en utländsk helikopteroperatör söka särskilt tillstånd för att göra insatser i . Framöver kommer att överta regleringen av bruksflyg. Dock kommer skogsbrands- bekämpningen även framöver att vara en nationell angelägenhet som regleras av Transportstyrelsen, eftersom likställer sådan verksamhet med statsluftfart. 7.1.9Försök med skopande flygplan 1995-1996 genomförde och ett försök med skopan de flygplan med amfibieegenskaper. Projektet som gick under arbetsnamnet Skopan planerades och syftade för del till att undersöka planets använd- barhet och effektivitet vid skogsbrandsbekämpning. Skopande flygplan av modellerna Canadair CL 215 och CL 415 hyrdes in från . Perioden då projektet genomfördes var nederbördsrik varför studiens underlag bedömdes som icke-representativt. För att skapa sig en bättre bild av nyttan med flygplanet, applicerades Skopans egenskaper på det torra . De teo- retiska resultaten var goda. Cirka 2 500 skogsbränder inträffade . Släckningskostnaderna för dessa bränder var knappt 46 mil- joner kronor. Skopan skulle ha kunnat användas i 300 större bränder, dvs. bränder med en slutlig areal över en hektar samt bekämpningstid . Hade Skopan satts in för att bekämpa dessa bränder hade kostnaderna reducerats med upp- skattningsvis . uppskattade att behovet av arbetade timmar för släckningspersonalen skulle ha minskat med 38 000 (, 1997a; 1997b). 7.1.10Stöd från EU:s gemenskapsmekanism beslöt att EU:s gemenskaps- mekanism framöver ska innehålla snabbinsatsstyrkor i form av s.k. moduler. En modul är enligt beslutet en självständig och själv- försörjande kombination av mänskliga och materiella resurser, vars beteckning avspeglar dess insatsförmåga eller de uppgifter den är kapabel att utföra (2007/779/EG, Euratom). Särskilda tillämpningsföreskrifter har utvecklats för 13 olika moduler (2008/73/EG, Euratom). Föreskrifterna beskriver modul- ernas kapacitet. Två moduler är särskilt avsedda för skogsbrands- bekämpning, se tabell 7.7 och 7.8. Tabell 7.7 Modul för bekämpning av skogsbränder från luften med hjälp av flygplan Bidra till att släcka omfattande bränder i skog och mark med hjälp av brandbekämpning från luften. 2 flygplan med en kapacitet på per flygplan. Möjlighet till kontinuerliga insatser. Utrustning för underhåll på plats. Källa: Europeiska unionen. Tabell 7.8 Modul för bekämpning av skogsbränder från luften med hjälp av helikopter Bidra till att släcka omfattande bränder i skog och mark med hjälp av brandbekämpning från luften. 3 helikoptrar med kapacitet på per helikopter. Möjlighet till kontinuerliga insatser. 3 helikoptrar med besättningar för att säkerställa att minst 2 helikoptrar alltid är insatsberedda. 4 vattentunnor eller 3 andra anordningar för vattenbombning (releasing kits). 1 utrustning för underhåll. 1 uppsättning för reservdelar. Källa: Europeiska unionen. , och har vardera anmält en modul för bekämpning av skogsbränder från luften med hjälp av flygplan. har öronmärkt som ska användas för särskilda pilotprojekt för att skapa samarbete mellan medlemsländerna avseende skogsbrandsbekämpning. Pro- jekten ska syfta till att öka möjligheten att få fram stödresurser till medlemsländer vid större skogsbränder. Enligt lagen om skydd mot olyckor (LSO) är en kommun ansvarig för räddningstjänst inom kommunens gränser, såvida det inte rör sig om statlig räddningstjänst. LSO anger att en statlig myndighet eller en kommun är skyldig att med personal och egendom delta i en räddningsinsats på anmodan av räddningsledaren. En sådan skyldighet föreligger dock endast om myndigheten eller kommunen har lämpliga resurser och om ett deltagande inte allvarligt hindrar dess vanliga verksamhet. Enligt förarbetena till LSO får statliga myndigheter inte begära ersättning för deltagande i (Prop. 2002/03:119, 6 kap. 7 §). LSO anger vidare att om en räddningsinsats i har medfört betydande kostnader, så har kom- munen rätt till ersättning av staten för den del av kostnaderna som överstiger en självrisk (2003:778, kap. 7, 3 §). Enligt förordningen om skydd mot olyckor är kommunernas självrisk av en enskild kommuns skatteunderlag. Av tabell 7.9 framgår några exempel på kommunernas självrisk. Källa: , 2008. ansvarar för det anslag, 2:3 Ersättning för rädd- ningstjänst m.m., som ersätter kommunerna för betydande rädd- ningstjänstkostnader (tidigare benämndes anslaget 7:3). Tabell 7.10 visar utbetald ersättning från till kommunerna för skogsbrandssläckning enligt 37 § Räddnings- tjänstlagen (1986 2003) samt 7 kap. 3 § LSO (2004 2006). betalade ut till kommunerna för släckningskostnader i samband med 13 skogs- bränder. är prognos att staten kommer att betala ut . Tabell 7.10 Utbetalad ersättning från till kommunerna för skogsbrandssläckning 1992 2006 Skogsmark, trädbevuxen mark Kostnad (tkr) Kostnad (tkr) *Budget år /95 var delade (1/7-30/6), budgetår 1995/96 omfattar , budgetår fr.o.m. 1997=kalenderår. Källa: , & SLU 2007. Kostnaderna för att släcka skogsbränder ökar ju större den avbrända ytan är. Riktigt stora bränder kan svara för merparten av den samlade årskostnaden för skogsbrandsbekämpning. Marginal- släckkostnaden per hektar brinnande skog är generellt avtagande, men riktigt stora bränder kan bryta denna trend. Som exempel kan nämnas att erhöll och sam- manlagt i ersättning för räddningstjänstkost- nader, på grund av två stora bränder. Ersättningarna motsvarade av de totala ersättningar (/93) som staten betalade ut till landets kommuner till följd av skogsbränder. Samhället kan således ha mycket att vinna på att skogsbränder släcks i ett tidigt stadium, medan de är mindre omfattande. I studien av släckkostnader för skogsbränder 1994 har uppskattat samhällets samlade kostnader för att släcka skogsbränder. Studien inkluderar i möjligaste mån kostnader för kommunala, statliga, privata samt frivillig insatser. Enligt studiens beräkning uppgår de sammanlagda släckningskost- naderna för till . Då samtliga skogsbränder inte har omfattats av undersökningen uppskattar undersökningen de verkliga totala släckningskostnaderna till för . Det bör noteras att inte var någon extremt torr sommar (SRV, 1995). 7.2Övrig användning av helikoptrar inom För det stora flertalet av de insatser som räddnings- tjänst gör behöver man sällan helikoptrar. I samband med natur- katastrofer, samt i vissa särskilda situationer finns dock ett behov. I situationer då det rådet ett akut behov av helikopter, t.ex. vid vattenlivräddning, kan man i princip bara förlita sig på beredskaps- satta resurser. Då handlar det primärt om , ambulanshelikoptrar och polishelikoptrar. I samband med natur- katastrofer kan det finnas behov av resurser över , och då kan man även använda icke-beredskapssatta helikoptrar. Historiskt sett har kommunerna kunnat använda sig av Försvars- maktens helikopterresurser, som hade en omfattande helikopterorganisation med flera beredskapssatta resurser spridda över landet. I takt med att organisationen krympt har också möjlig- heten att lämna stöd minskat. Räddningstjänsterna i och använde tidigare Försvarsmaktens helikoptrar ofta. Sedan helikopterbaserna på och stängts har helikopter- användningen minskat avsevärt. Försvarsmakten har endast en helikopter som är bered- skapssatt, och då endast under militär övningstid. Det är en som står i militär flygräddningsberedskap på F 21 i Kallax. Heli- koptern kan även användas av om en räddningsledare så begär. Begäran om hjälp kan lämnas till ARCC som sedan kontaktar vakthavande befäl vid Försvarsmakten. Beslutsprocessen inom Försvarsmakten är dock så lång att det är mycket sällan helikoptern används för akuta räddningsuppdrag. Försvarsmakten överväger att överlämna FRÄD-beredskapen på F 21 till från och med årsskiftet 2009/2010. Resten av Försvarsmaktens helikoptrar är inte beredskapssatta. Därför kan man inte planera för att kunna använda resurserna. Har man tur finns det dock en tillgänglig helikopter med rätt besättning som snabbt kan inleda ett uppdrag. Vid mer utdragna förlopp kan Försvarsmaktens helikoptrar utgöra en viktig resurs för bl.a. rekognosering, transporter och vinschning. Förmågan kommer dock att vara mycket begränsad under införandet av de nya helikoptersystemen som pågår . har 15 minuters anspänningstid dygnet runt och är bemannade med vinsch och ytbärgare. Heli- koptrarna har en relativt låg användningsfrekvens. Helikoptrarna har bistått de kommunala räddningstjänsterna. T.ex. har man vinschat upp nödställda ur sjöar, dvs. vattenområden som faller utanför ansvarsområde enligt lagen om skydd mot olyckor. har även vinschat upp nödställda som befunnit sig på svårtillgängliga klippavsatser. De här insatserna är dock sällsynta. användes de fem SAR- helikoptrarna av . Kännedomen om är begränsad hos den kommunala räddningstjänsten. Många kommuner drar sig också för att använda en resurs som kostar . Eftersom upphandlas anser Sjöfarts- verket och att helikoptrarna inte ska definieras som statlig resurs och kunna avropas utan kostnad för kom- munerna. Försvarsmakten svarade för SAR-beredskapen i användes helikoptrarna även av den kommunala rädd- ningstjänsten. Mot bakgrund av detta skrevs ett avtal som innebar att skulle betala av kostnaderna för systemet, som då uppgick till . Räddnings- verket sade upp avtalet 2002. Polisflygets helikoptrar har hög beredskap under kontorstid. är det bara som har en helikopter i beredskap. har viss beredskap . används relativt frekvent av den kommunala räddningstjänsten. Till användningsområdena hör rekognoserings- uppdrag, länkning av bilder, transporter och koordinering av flygande resurser i samband med räddningsinsatser. Polisheli- koptern i har vinsch som monteras på vid behov. Det är avgiftsfritt för kommunerna att använda Polisflygets helikoptrar i samband med räddningstjänst. har i regel en hög beredskap dygnet runt. är nyttjandegraden också ofta hög, vilket begränsar tiden de är tillgängliga för nya uppdrag. Det finns dock möjliga använd- ningsområden för helikoptrarna när det gäller rädd- ningstjänst. i , och som opereras av Scandinavian MediCopter använder en räddnings- teknik som kallas Static Rope.TPF7FPT Tekniken går ut på att man landar och fäster ett rep under helikoptern. I andra änden av repet förankras en räddningsman. Helikoptern lyfter sedan med rädd- ningsmannen hängande under. Tekniken kan användas vid t.ex. vattenlivräddnnig och bergsräddning, och är vanlig hos ambulans- helikoptrar i t.ex. , och . Landstingen kan ta ut avgifter när en ambulanshelikopter används inom . tingen tar ut skiljer sig åt beroende på helikopterns storlek gånger kan timavgiften ligga på cirka Olika sjukvårdshuvudmän har olika praxis för om avgifter ska tas ut eller inte. En nödställd person är inte sällan även skadad och omfattas därför även av hälso- och sjukvårdslagen (SFS 1982:763). Enligt hälso- och sjukvårdslagen § 6 ansvarar landstingen för att finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer vilkas tillstånd kräver att transporten utförs 7TP PT Benämningen Fixed förekommer också. med transportmedel som är särskilt inrättade för ändamålet. I de särskilda situationer då helikoptrar är nödvändiga rör det sig ofta om att den nödställde har behov av akut vård eller omhänder- tagande. I propositionen (2002/03:119) Reformerad räddnings- tjänst omnämns särskilt att: Utredningen har gjort bedömningen att alla former av sjuktransporter, oavsett om de sker i samband med räddningsingripanden eller i andra fall, bör omfattas av ett samlat ansvar för landstingen för hela vård- och transportkedjan. Undantag bör dock, såsom sker enligt § 27 RäL, göras för sjuktransporter från fartyg. Utredningen har därvid anfört att nu gällande 6§ HSL i sig får anses inrymma ett ansvar för landstingen för alla typer av sjuktransporter, även t.ex. i terrängen. Det finns 26 kommersiella helikopteroperatörer i . Icke- beredskapssatta kommersiella helikopterresurser kan bl.a. användas för icke-tidskritiska transporter av materiel och personal. Utöver operatörerna av SAR- och ambulanshelikoptrar finns det inga kommersiella operatörer som har tillstånd att utföra räddning med vinsch eller Static Rope-metoden. 7.2.2Situationer där kan behöva helikopter Rekognoscering och transporter i samband med katastrofer De kommunala räddningstjänsterna använder sig i relativt begrän- sad omfattning av helikoptrar för rekognoscering i samband med vardagsolyckor. I samband med naturkatastrofer, t.ex. stormar, översvämningar, ras och skred är dock helikopterresurser mycket användbara för att skaffa sig en överblick av situationen. Heli- koptrar kan också vara nödvändiga som transportmedel för att kunna nå fram till nödställda människor när framkomligheten på vägarna är begränsad (SRV, 2008). Flera olika typer av helikopterresurser kan vara användbara för uppgiften. Försvarsmaktens medeltunga helikoptrar har störst transportförmåga. Kommunala räddningsdykare finns i , , , , , , , , , , , , , och . Dessutom har dykare på 13 platser i . För att få dyka krävs en grupp om fyra personer, varav två dykare med utrustning. För att räddningsdykarna ska kunna göra livräddande insatser krävs att de är snabbt på plats. Det förutsätter att helikopterresurserna som används har hög beredskap och att de är samövade med dykgruppen. Man måste också ha en lastplan för utrustningen. Resurser som kan vara användbara är Försvars- maktens vid F 21 i , , polishelikoptrarna, samt vissa ambulanshelikoptrar. Transport av annan personal De kommunala räddningstjänsterna har en relativt god geografisk täckning i , varför tillgång till helikoptrar vid insatser vanligtvis inte innebär någon större tidsbesparing för räddnings- tjänsten. behöver även ha tillgång till skrymmande utrustning, som inte får plats i en helikopter. Räddningstjänsterna kan dock ha stor användning av helikoptrar för att förflytta specialister, t.ex. brandingenjörer eller kemdykare. Flera olika typer av helikopterresurser kan vara användbara för uppgiften. Sjöräddning avser räddning i havet, samt i , och . I övriga vatten används begreppet vattenlivräddning, som är ett ansvar för . är det sällsynt att använder helikopter för vattenlivrädd- ning. i , och gör dock vissa insatser med Static Rope-teknik. Helikoptrar med vinsch skulle kunna vara till stor nytta vid insatser, i synnerhet vid avlägset belägna sjöar. De resurser som kan komma i fråga är framförallt , samt vid F 21 i Även beredskapssatta helikoptrar utan vinsch eller Static kan användas för att transportera ut yträddningsenheter. Det kan krävas särskild övning om en helikopterenhet ska kunna delta i islivräddning. Vinschning från höga höjder och otillgänglig terräng och Försvarsmaktens skulle kunna användas för att vinscha upp personer från otillgänglig terräng, t.ex. steniga områden, klippor m.m. Ett annat kommunalt ansvarsområde gäller räddning av personer som fastnat eller skadat sig i samband med underhåll av vindkraftverk både på marken och i havet. Insatser vid vindkraftparker är komplicerade och kräver övning och förberedelser. Samma sak gäller för vinschning av nödställda på broar, t.ex. . 7.3Framtida behov och förutsättningar Enligt en studie av , och för Klimat- och sårbarhetsutredningens räkning kan antalet skogs- bränder komma att öka påtagligt med ett varmare klimat, och både bli mer omfattande och svårsläckta. Antalet dagar med hög brandrisk ökar, främst i där ökningen kan uppgå till . Ett generellt varmare klimat medför dessutom att brandsäsongen förlängs. I de allra sydligaste delarna av finns det t.o.m. risk för att skogs- och vegetationsbränder kan uppstå året om. Allt detta sammantaget kan medföra att räddningstjänsten måste ha större beredskap för skogs- och vegetationsbränder. Om klimatet blir varmare och nederbördsrikare i norra , kommer mer mark bli skogsbevuxen. I dessa potentiella skogs- områden finns det begränsade resurser för insatser mot skogs- brand. Resursbristen, samt det faktum att det tar att nå fram till brandplatsen, kan förväntas medföra att skogsbränderna blir mer omfattande och får större spridning. Sammantaget förväntas klimatförändringarna, samt den ökade förekomsten av brandkänsliga trädslag medföra en ökad risk för fler och mer omfattande skogsbränder och därmed ökade kost- Studien uppskattar att de genomsnittliga kostnaderna för skogsbrandsläckning , kanske , kan komma att uppgå till cirka 200 300 miljoner kronorTPF8FPT . 7.3.2Övrig användning av flygande resurser inom Klimatförändringar ökar behovet av helikoptrar Klimat- och sårbarhetsutredningen, SOU 2007:60, konstaterar att sannolikheten är stor för att kommer att drabbas av fler och mer allvarliga extrema väderhändelser. Risken för översvämningar kommer att öka, och då främst i , västra samt i delar av . Vänern- området är utsatt för en överhängande översväm- ningsrisk enligt Klimat- och sårbarhetsutredningens delbetänkande Översvämningshot – Risker och åtgärder för , och (SOU 2006:94). Lokala skyfall med översvämningar av dag- och avloppssystem, som är ett problem, kommer att bli ännu vanligare . Havsnivåhöjningen leder till ökad översvämningsrisk vid högvatten i kustområdena, särskilt i . Kraftigt ökad nederbörd och ökade flöden i vattendrag, liksom höjda och varierande grundvattennivåer ökar risken för ras och skred. De ökade riskerna uppstår framför allt i områden där risken är hög . Det gäller Vänerlandskapen, , östra och nästan hela . Klimat- och sårbarhetsutredningen räknar med en framtida havsnivåhöjning motsvarande . I norra delen av motverkas havsnivåhöjningen av landhöjningen. De sydligaste delarna av landet, , , och blir mest utsatta. Havsnivåhöjningen, i kombination med lågtrycks- banor och vindar, innebär att risken för erosion och översväm- ningar längs kusterna ökar betydligt. Om kommer att drabbas av fler och/eller kraftigare stormar är mer osäkert. Beroende på klimatmodell och klimat- scenario visar resultaten antingen oförändrad eller ökad risk för mer frekventa och kraftigare stormar (SOU 2007:60). Ökar förekomsten av översvämningar, ras och skred kan det leda till ett större behov hos den kommunala räddningstjänsten att 8TP PT penningsvärde. använda helikoptrar för t.ex. rekognosering, vattenlivräddning och transporter. Livsstilsförändringar leder till fler olyckor i otillgänglig terräng Enligt studie Framtiden risker och säkerhetsarbete finns det indikationer på att människor genomför allt mer riskfyllda aktiviteter vid turism, både i och utomlands. Detta skulle kunna leda till ett ökat antal olyckor i oländig terräng i samband med olika former av äventyrsturism, som också kan leda till ett ökat behov hos den kommunala räddningstjänsten att använda helikopterresurser. Fler vindkraftverk ökar behovet av vinschning Den kraftiga expansionen av vindkraftverk, både på land och till sjöss, kommer sannolikt att öka behovet av beredskap för rädd- ningsinsatser vid konstruktion och underhåll. Därmed kan behovet av vinschning med helikopter komma att öka. Rekognoscering med hjälp av obemannade flygande system