sou · GVB3112 · 2008-01-01 00:00:00 — Enkätfråga 12 behandlade om deltagarnas upplevda chanser till att få arbete påverkades av att de gått en förberedande utbildning. Även om det bara är en värdering från deltagarnas sida har vi valt att betrakta upplevelser av ökade chanser till arbete som ett steg i rätt riktning för en målgrupp som ofta betraktas ha en svag ställning på arbetsmarknaden. Individens känsla av att denne är närmare en anställning än förr, är en bekräftelse av att insatsen varit värdefull. Enkätfråga 11 behandlade deltagarnas värdering av vilken som var den största nyttan av att gå kursen. Svarsalternativ 1 till 4 bedöms som att deltagaren har haft någon nytta, medan svarsalternativ 5 innebär att deltagarna inte haft någon nytta av kursen. Svaren ger indikationer på om innehållet kurserna har varit meningsfulla. SOU 2007:112 Bilaga 3 Bakgrundsvariabler och förklarande variabler – tre olika modeller Fråga 12 & 14 Fråga 14 (0=arbetslös, program, annat, 1=arbete, a-utbildning, studier) Fråga 12 (0=ingen ökad chans till jobb, 1=ökad chans till jobb) Fråga 11 (0=ingen nytta av kursen, 1=nytta av kursen) Inriktning (0=allmänförb, 1=yrkesförb) Utbildningstyp (0=ej upph, 1=upph) Praktik/studiebesök (0=nej, 1=ja) Kön (0=kvinna, 1=man) Utbildningsnivå (0=hsk, 1=grund+gymn) Födelseland (0=Sverige, 1=utrikes) Funktionshinder (0=ej hcp, 1=hcp) Aktivitetsgaranti (0=nej, 1=ja) Antal dagar i kurs Total inskrivningstid på Af Modell 1: Har fått arbete alternativt har upplevt ökad chans till arbete Tabell 4b Oddskvoter fråga 14 och 12 Sannolikheten att deltagare i yrkesförberedande kurs får arbete eller upplever en chans till att få arbete efter kursen är dubbelt så stor (+99 %) jämfört med personer som gått allmänförberedande kurser. Förekomsten av praktik eller studiebesök hos arbetsgivare har också en positiv effekt (+27 %) jämfört med att inte ta del av sådana aktiviteter. Chansen till arbete eller upplevelsen av för- bättrade jobbmöjligheter minskar dock om man tillhör någon av målgrupperna funktionshindrade (-), lågutbildade (-) eller utrikes födda (-), jämfört med personer som inte har funktionshinder, är högutbildade eller födda i . 2: Har fått arbete I denna modell analyseras endast förekomsten av arbete. Sannolik- heten till arbete för deltagare i yrkesförberedande kurser jämfört med deltagare i allmänförberedande kurser blir ännu större än i modell 1 (+107 %). Däremot är chansen till arbete något mindre för dem som gått upphandlade kurser (-) jämfört med dem som gått kurser som inte har upphandlats. De tre bakgrundsvariab- lerna från modell 1 är signifikanta även i denna modell till nackdel för funktionshindrade (-), utrikes födda (-) och lågut- bildade (-). Modell 3: Har upplevt nytta med kursen Sannolikheten att deltagarna har upplevt nytta av den förberedande utbildningen är större för deltagare i yrkesförberedande kurser jämfört med allmänförberedande kurser. Förekomsten av praktik eller studiebesök har också en mycket stark verkan på den upplevda nyttan (+64 %) jämfört med att inte ha praktik. Odds- kvoten visar även att utrikes födda upplever betydligt större nytta av kurserna (+47 %) än svenskfödda. Aktivitetsgarantideltagare hade dock betydligt mindre nytta av kurserna (-) än de som inte tillhörde aktivitetsgarantin. Även funktionshindrade upplevde mindre nytta (-) jämfört med dem som inte är funktions- hindrade. De inriktningar som vi har grupperat som yrkesförberedande kurs- er ökar väsentligt chanserna till att deltagarna får arbete eller upp- lever att de har nytta av kurserna, jämfört med de allmänför- beredande kurserna. Förekomsten av praktik och studiebesök påverkar framförallt den upplevda nyttan av kursen i positiv rikt- ning. Analysen ger inget stöd för att deltagare i upphandlade utbild- ningar upplever sig ha större nytta av kursen eller ha större chans till anställning, jämfört med deltagare som har gått kurser som inte har upphandlats av arbetsförmedlingen. Resultaten från regres- sionsanalysen kontrasterar således väsentligt med tabellanalysen som talar entydigt till de upphandlade utbildningarnas fördel. Orsaken till de icke signifikanta resultaten ligger förmodligen i att anordnarformen samvarierar med vissa bakgrundsvariabler och möjligen att urvalet av deltagare i icke upphandlade kurser var så litet. Personer med en svag ställning på arbetsmarknaden har ofta mindre sannolikhet att få arbete eller uppleva att de har någon nytta av en förberedande utbildning. Framförallt gäller detta funk- tionshindrade. Utrikes födda upplever dock hög nytta med kursen, även om deras chanser till arbete är mindre än för svenskfödda. Kön, ålder, kurslängd och inskrivningstid på arbetsförmedlingen spelar ingen avgörande roll vad gäller chanserna till arbete eller att uppleva någon nytta av kursen. Förklaring till uppgifterna i tabell 6.3 Gymnasieskolan: Uppgifterna under yrkesutbildning avser elever 3 på yrkesinriktade nationella program samt motsvarande ut- bildningar på specialutformade program och i fristående skolor /07. Uppgifterna under generell utbildning avser övriga elever 3. Mätningen av antal elever har skett . vuxenutbildning: Uppgifterna avser personer, oavsett om de fått betyg eller inte, som deltagit i komvux och som inte fortsatte att studera . Personer som läst minst en yrkesinriktad kurs redovisas under yrkesutbildning. Under var totalt 237 000 personer registrerade för minst en kurs i komvux. Folkhögskolor: Det finns ingen entydig definition av yrkes- utbildning i folkhögskolor. Folkhögskolornas långa kurser indelas i allmänna och särskilda. Många av de särskilda kurserna har konst- närlig inriktning och är av mer yrkesförberedande karaktär. Upp- delningen i yrkesinriktad respektive generell utbildning bygger på en uppskattning från SCB. Kompletterande utbildningar: fanns 5 348 deltagare och fanns 5 631. Antalet personer som studerat var 8 991. Kvalificerad yrkesutbildning: Uppgifterna avser personer som avslutat kvalificerad yrkesutbildning (fullföljt eller avbrutit). Högskolan: Uppgifterna avser studerande som /06 avlade examen (minst 80 poäng) vid ett universitet eller en hög- skola. Den totala utbildningsvolymen var cirka 285 000 hel- årsstuderande. Uppgifterna om arbetsmarknadsutbildning och förberedande utbildning avser personer som har avslutat utbildningen (fullföljt eller avbrutit). Följande tabell sammanfattar resultaten från de 16 utvärderingar vi funnit med senare datum än Calmfors m.fl. (2002). Arbetsmark- nadsutbildning förkortas här som AUB, förberedande utbildning FUB, som KL, ungdomsgarantin som UG, och arbetspraktik förkortas som AP. AUB och FUB, 17 kurser, nio med Andel i arbete efter hög och åtta med 1 100 deltagare i program, 1993– AUB, 1 900 del- arbetslös (dvs. inte bli sysselsatt) och 8 100 i (icke behandlade, (oklart rel KL) lyftet med AUB, 11 300 deltagare i 10 600 i AUB, 25–55 år 13 200 deltagare i 1999 för dem som med AUB, 1997 9 800 i AUB, 25–55 år (+ rel KL) De som deltagit i AUB tjänade signifikant mer än de som del- tagit i med AUB, 1997 7 900 deltagare i 6 500 i AUB, 25–55 år med AUB, FUB och med AUB inkl FUB kohorter 84/85, 87/88 och 90/91 Registerdata för 5 800 deltagare i , 7 100 deltagare i AUB och FUB och 38 000 öppet arbetslösa, 25–, långtids- arbetslösa () Registerdata för 17 300 deltagare i Kunskaps-lyftet, 10 700 deltagare i AUB+FUB och 120 900 öppet arbetslösa, 25–55 år Registerdata för omkring 500 svenskfödda och 1000 utlandsfödda deltagare per kohort jämförs med 2000 arbetslösa i respek- tive kontrollgrupp, 20–55 år (+ rel KL) 1999 och 2000 för De som deltagit i AUB mer än de som del- AUB ger bäst effekt 2 terminer och FUB ger positiv effekt jmf. en var dock minst enl. den metod som föredrar visar 7–16 tagare i AUB och 7–26 procents högre 5 800 samt 600 utlandsfödda med en kontrollgrupp på 6 600, 20–60 år lyftet med AUB, med AUB inkl FUB Okeke (2005) Registerdata för 22 700 deltagare i och 10 100 i AUB, 25–55 år Registerdata för 11 500 deltagare i , 8 100 deltagare i AUB+FUB och 88 700 öppet arbetslösa, 25–55 år Registerdata för 5 800 deltagare och 5 400 unika personer i kontroll- gruppen Förändring i real bruttoarbetsin- komst 1996–2002 Sysselsättning efter av- slutad AUB (med resp. utan stöd), antalet sysselsätt- ningsmånader efter påbörjad AUB, arbetslöshet (oklart) Blandade resultat beroende på analys- metod. Inga signifi- kanta effekter med matchningsesti- matorer. De föredrar en kontrollfunktions- estimator som visar på knappt signifi- kanta positiva effekt- er för svenskfödda deltagare i AUB. (+ rel KL) Effekten av AUB på löneinkomsten var mer positiv än av . För personer i åldern 43– 55 var effekterna lika stora. Effekten på reala bruttoarbetsin- komsten var mest positiv för AUB+FUB. Positiv effekt för jmf. med öppen arbets- löshet. AUB+FUB ungefär lika effektivt som för kurser kostare än . Andelen i arbete var 18 procenenheter högre för deltagarna än kontrollgruppen. Andelen arbetslösa var lägre för deltagarna än för kontrollgrup- pen. Deltagargrup- pen har fler dagar i arbete än kontroll- gruppen efter påbörjad utbildning. AUB inom IT, AUB inkl FUB och AMS (2007b) AMS (2007c) 1993–2005. starta eget, prak- Registerdata för 4 000 SwIT-del- tagare och 7 000 AUB-deltagare, en- kät för 1 000 del- tagare per program Registerdata för 37 100 deltagare i UG, 27 000 del- tagare i AUB+FUB och 19 500 del- tagare i AP Registerdata för 5 946 deltagare i AUB Sysselsättning efter ut- bildning Utflöde till arbete från programstart, sysselsättning 1 och , inkomster , social- bidrag , utbildning (- rel SwIT) Signifikant högre sannolikhet för arbete efter del- tagande i SwIT jmf. med AUB på grund av. (+ rel UG) AUB+FUB och AP ger bättre effekt på sysselsättning på både kort och lång sikt än UG. UG har fler avgångar till ut- bildning. AUB+FUB ger sämre effekt än AP på kort sikt men på lång sikt är AUB+FUB delvis bättre. Andelen i arbete utan stöd var 16 procent- enheter högre för del- för arbete med stöd. än AUB, de övriga Andelen i arbete utan stöd var 14 procent- eget hade högre pro- grameffekt än AUB, de övriga lägre. vid hearing om betyg och validering Plats: , , Kv. Lokal: Hus A, sammanträdesrum 2, 3 tr. serveras kaffe och fralla. Inledning av , särskild utredare och , direktör Ca 10.15 redovisar kort resultatet av enkäten. Därefter följer kommentarer och diskussion kring frågor om betyg och hur validering kommer in i bilden. Ca 12.00 Avslutar vi med en lätt lunch (sallad). Om det finns speciella önskemål om lunchen eller om Du inte avser att delta i den är vi tacksamma om Du meddelar detta . Vi samlas vid receptionen. Om någon blir försenad så ring på mobilen för att bli guidad till lokalen. Deltagare vid hearing om betyg och validering, , Plåt och Ventilation , ICA , Stiftelsen , YrkesAkademin , Teknikföretagen , Metallgruppen , kommuner och Landsting , Bevakningsbranschens yrkes- och arbets- miljönämnd, BYA , LRF , , , UFA , UFA , UFA , UFA regleringsbrev gav regeringen ett kvantitativt verk- samhetsmål som bestod i att av deltagarna i arbetsmark- nadsutbildning skulle ha arbete efter utbildningens slut. Detta verksamhetsmål återkom i regleringsbreven fram till och med då uppnådde målet. regleringsbrev formulerade regeringen ett gene- rellt mål för samtliga arbetsmarknadspolitiska program som bestod i att sysselsättningsgraden skulle uppgå till minst samma nivå som föregående år. AMS valde dock att fortsatta använda 70-procents- målet internt inom organisationen fram till och med . Inför avser AMS att endast använda sysselsätt- ningsgraden efter arbetsmarknadsutbildning som en indikator och i stället övergå till andra styrformer. Då 70-procentsmålet är aktuellt kan en diskussion om detsamma uppfattas som överspelad. Eftersom målet fick ett så stort genomslag anser emellertid utredningen att det är intressant att belysa utformningen av målet och vilka konsekvenser målet förde med sig. Detta är även relevant vid framtida ställningstagan- den om eventuella liknande mål inom arbetsmarknadspolitiken. Definitionen, mätmetoden och publiceringen av 70-procentsmålet och dess utfall föranledde mycket diskussion och synpunkter. Vi ska analysera några av dem. Andelen kvinnor och män som är i arbete efter avslutad arbetsmarknadsutbildning ska uppgå till . Den enkla formuleringen av målet medförde sannolikt att det fick stor uppmärksamhet eftersom det var lättförståeligt och enkelt att applicera. Målet välkomnades inom organi- sation eftersom det satte fokus på jobb och därmed skiljde sig från flera av AMS tidigare verksamhetsmål som exempelvis inriktades på åtgärdsvolymer. Formuleringen av målet var också ograverad vilket bidrog till kontinuitet och att målet blev välkänt. En närmare granskning av måldefinitionen föranleder dock vissa kom- mentarer. Målgruppen är sökande som avslutar en arbetsmarknadsutbild- ning, exklusive de som avslutat en bristyrkesutbildning för redan anställda och de som på den åter är i arbets- marknadsutbildning. Den automatiserade mätningen i datalagret innebar att bortfall kunde undvikas, men det medgav inga nyanser i utfallet. Målet avsåg i praktiken såväl deltagare som fullföljt och som avbrutit utbildningar vilket inte är oproblematiskt om man är mån om att mäta effekter av insatsen. Om ett avbrott inträffar i ett tidigt skede i utbildningen är det knappast sannolikt att utbildningen i sig bidrar till att deltagaren får arbete. Om avbrottet däremot inträffar sent i utbildningen kan denna mycket väl ha en positiv inverkan på utfallet. Om en arbetsgivare är angelägen att anställa en utbild- ningsdeltagare som anses ha de färdigheter som krävs för att utföra arbetet, borde deltagaren rimligtvis avsluta utbildningen . som dennes inträde på arbetsmarknaden tidigareläggs kan den lediga utbildningsplatsen utnyttjas av en annan arbets- sökande. Då utbildningarna varierar väsentligt är det fruktlöst att stipulera en fast tidsgräns när en utbildning kan anses ha en effekt på kommande arbete. I sådana fall skulle en viss andel av den planerade utbildningstiden vara att föredra. Men detta är knappast en framkomlig väg eftersom det skulle göra mätningen komplice- rad och svår att överblicka. bidrog personer som avbrutit utbildningar till att utfallet förbättrades. var resultaten generellt svaga och eftersom cirka hälften av dem som avbröt utbildningen fick arbete, bidrog dessa till högre utfall. Sedan resultaten för- bättrats avsevärt har dock avbrytarnas utfall en negativ påverkan på det totala resultatet. Det var också en anled- ning till att vissa personer inom ville exklu- dera de som avbrutit utbildningarna från mätningen. Måldefinitionen exkluderar personer som deltog i försöksverk- samheten med bristyrkesutbildning för redan anställda.TPF1FPT Syftet var att personer som arbetade i ett yrke de var överkvalificerade för via fortbildning skulle få arbete som motsvarade deras kompetens. I och med att de redan hade en anställning var sannolikheten mycket stor att de skulle ha en anställning efter utbildningen. Uppenbar- ligen skulle en inkludering av säkra utfall leda till en alltför gene- rös mätning av måluppfyllelsen. Av den anledningen exkluderades personerna i försöksverksamheten från mätningen. Längre utbildningar har medfört att deltagarna gjort uppehåll för att sedan återinträda i arbetsmarknadsutbildning. För att dessa inte skulle mätas två gånger exkluderades de som efter det första avslutet återigen befann sig i arbetsmarknadsutbildning. Mätresultatet avsåg således endast det definitiva avslutet. Resultatmått är andelen av de sökande i målgruppen som efter utbildningens slut befinner sig i arbete. Definitionen av begreppet arbete har varit omdiskuterat. I många utvärderingar har subventionerade arbeten definierats bort med argumentet att de inte är reguljära arbeten eller att en yrkes- utbildning rimligtvis borde generera sådan produktivitetshöjning hos individerna att den kompenserar för andra tillkortakom- manden. AMS inkludering av subventionerade anställningar har- moniserar i stora drag med SCB:s definition för sysselsättning, men är något mer restriktiv i sin definition i bemärkelsen att deltagare i programmet start av egen näringsverksamhet exkluderas. Medan SCB räknar dessa till de sysselsatta i arbetskraftsundersökningarna, har AMS definierat bort dessa med hänvisning till att de under 1TP PT Försöksverksamheten pågick mellan till . Målgruppen var främst personer med utländsk akademisk utbildning. programmets gång lyfter aktivitetsstöd. Andelen subventionerade anställningar har varit relativt begränsad. Betydligt mer förekommande har varit att deltagarna haft deltids- eller timanställningar efter arbetsmarknadsutbildning. Detta gäller i synnerhet inom kvinnodominerade yrken inom vård- och omsorgssektorn. Om ett arbete på deltid kan betraktas som en framgång eller inte beror på individens utgångsläge. För en långtidsarbetslös person är det ett framsteg, men knappast för en person som redan före utbildningen hade ett deltidsarbete. Flera gratisträffar har således uppstått i mätningen av 70- procentsmålet. Deltids- och timanställningar har även lämnat visst utrymme för manipulation. Deltidsarbetslösa personer måste vara inskrivna på arbetsförmedlingen för att komplettera sin försörjning med arbets- löshetsersättning. Registrering av timanställning eller deltidsarbete genererar ingen avanmälan till a-kassan, vilket innebär att den enskilde inte märker om arbetsförmedlingen skulle registrera en sådan form av anställning. AMS statistik vittnar om att andelen deltagare som blev timanställda efter arbetsmarknads- utbildning tenderade att kulminera just i intervallet kring den . Det finns inga bevis för att detta beror på falska registre- ringar, men det är ändå egendomligt att förekomsten av mycket korta anställningar ökade just efter avslutad utbild- ning. Föregående avsnitt behandlade till stor del uppföljningen av del- tagare som har anvisats en arbetsmarknadsutbildning. 70-procents- målet har sannolikt även påverkat förhållanden som har styrt att vissa utbildningar inte har kategoriserats som arbetsmarknads- utbildning och att vissa arbetssökande inte har anvisats en arbets- marknadsutbildning. Båda skälen har sannolikt lett till färre delta- gare i arbetsmarknadsutbildning. Antal kvarstående deltagare i arbetsmarknadsutbildning (3-månaders glidande medelvärde) till Det har sedan 70-procentsmålets infördes funnits flera exempel på att upphandlade utbildningar med yrkesspecifikt innehåll har kategoriserats som förberedande utbildningar, vilka inte har omfat- tats av verksamhetsmålet. förefaller det varit en regel att utbildningar inom kultur- och mediaområdet inte kategoriseras som arbetsmarknadsutbildningar, utan i stället som allmänteori eller motivationshöjning inom ramen för förbere- dande utbildning som inte har omfattats av 70-procentsmålet. Konsekvensen är att antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildningar underskattas och att arbetssökande inom yrkesområdet får svårt att hitta publicerade utbildningar på arbetsförmedlingens hemsida (se även kapitel 5). Det är svårt att finna någon annan anledning till denna egendomliga kategorisering än att arbetsförmedlingen vill eliminera risken att kultur- och mediautbildningar bidrar till låg måluppfyllelse.TPF2FPT Självfallet ska alla upphandlade utbildningar defi- nieras och publiceras på ett relevant och tydligt sätt så det under- lättar den arbetssökandes möjligheter att finna en lämplig utbild- ning. Lärlingsplatser för ungdomar som inte fullföljt gymnasieutbild- ning introducerades som en insats inom ramen för arbetsmarknadsutbildning. Resultatuppföljningarna visade att cirka 2TP PT Detta diskuteras även i utredningens delbetänkande, SOU 2007:18, sida 56–57. hälften av dessa deltagare fick arbete , vilket kan betraktas som ganska goda resultat med tanke på förutsättningarna. Insatsen fick dock en begränsad omfattning och ett av skälen till detta var att det blev svårare för arbetsförmedlingarna att uppnå 70- procentsmålet för all arbetsmarknadsutbildning. När ett verksamhetsmål får ett så stort genomslag som 70- procentsmålet förefaller ha fått, finns det en risk för att den kon- kreta måluppfyllelsen premieras före det huvudsakliga uppdraget, dvs. att arbetssökande som har svårt att finna arbete ges en yrkes- utbildning som leder till arbete. Det är naturligtvis olyckligt om strävan att uppnå ett procentmål medför att selekteringen av deltagare vrids till arbetssökande som ändå har goda möjligheter att hitta en anställning. På ett ytligt plan kan verksamheten framstå som effektiv när sysselsättningsgraden är hög, men om dödvikts- effekterna blir stora saknas det rimliga motiv för att bedriva arbets- marknadsutbildning. Finns det belägg för att 70-procentsmålet ledde till en förändrad hantering av arbetsmarknadsutbildning, exempelvis i form av omfattning och rekrytering av deltagare? Utredningen gav Stats- kontoret i uppdrag att undersöka styrningen av arbetsmarknads- utbildning med fokus på 70-procentsmålet. Statskontoret (2007a) bekräftar utredningens uppfattning att 70- procentsmålet fick ett starkt genomslag. En förklaring till det är att AMS har varit konsekvent i resultatstyrningen och lagt stor vikt vid resultatredovisning, återkoppling och kommunikation med läns- arbetsnämnder och arbetsförmedlingar. Statskontoret finner emel- lertid inte något entydigt svar på om det minskade antalet deltagare i arbetsmarknadsutbildning berodde på 70-procentsmålet i sig. Volymförändringarna kan ha varit väl avvägda i förhållande till efterfrågan och de arbetssökandes möjligheter att få arbete, men utesluter man inte att anpassningen av arbetsmarknads- utbildning i alltför hög grad har missgynnat personer med en svag ställning på arbetsmarknaden. Statskontoret konstaterar att sammansättningen av deltagare i arbetsmarknadsutbildning förändrades mellan åren 1998 (året före 70-procentsmålets införande) och 2005. Via statistisk analys fram- kommer en urvalsprofil där deltagare som anvisades arbetsmark- nadsutbildning stod närmare arbetsmarknaden jämfört med dem som anvisades . deltagare tillhörde inte de arbetssökande som stod allra närmast arbetsmarknaden. Deltagarna hade i förhållande till övriga inskrivna på arbets- förmedlingen jämförelsevis långa inskrivningstider. Flertalet delta- gare hade varit inskrivna sammanlagt mellan ett och ett halvt till . I rapporten sätts selektionen av deltagare i relation till arbets- löshetsnivån på lokal nivå. Resultaten visar att arbetsförmedlingar som återfinns i kommuner med hög arbetslöshet tenderar att anvisa arbetssökande till arbetsmarknadsutbildning som har bättre för- utsättningar än övriga arbetssökande att få arbete. Arbetsförmed- lingar som finns på orter med låg arbetslöshet anvisar i högre utsträckning personer med funktionshinder och kvinnor. Stats- kontoret menar att det kan tyda på att en gynnsam arbetsmarknad gör det möjligt för arbetsförmedlingar att vara mera generös i anvisningar till utsatta grupper och ändå uppfylla 70-procentsmålet. Deltagarprofilen förändrades påtagligt mellan jämförelseåren 1998 och 2005. var flertalet under 40, vilket innebär en markant föryngring av deltagargruppen. Det omvända gällde dock för flera grupper av arbetssökande med en svagare ställning på arbetsmarknaden. var funktionshindrade, utomnordiska medborgare och kvinnor väl representerade i arbetsmarknads- utbildning jämfört med deras andel av obalanstalet (öppet arbets- lösa och i program). hade dessa gruppers andel av arbets- marknadsutbildningen sjunkit. Dessa resultat indikerar precis som den förändrade urvalsprofilen att 70-procentsmålet har påverkat urvalet av deltagare. Denna mindre önskvärda utveckling måste dock ställas mot det graverande faktum att de som valdes ut till arbetsmarknadsutbildning inte förbättrade sina möjligheter att få arbete. Den statistiska analysen visar att arbetsmarknadsutbildning påverkade deltagares sannolikhet att få arbete positivt, vilket inte var fallet .