sou · GWB395 · 2008-11-03 00:00:00 — ett belopp för alla frånvarodagar, oavsett om frånvaron är semesterlönegrundande enligt 17 § eller inte, med bortseende från semesterlön och semesterpermitteringslön. 3TP PT Se även prop 1976/77:90, s 205. Den genomsnittliga inkomsten beräknas också på ett annorlunda sätt. Lön med delvis icke semesterlönegrundande från- varo ska inte medräknas vid divisionen för genomsnittsberäk- ningen.TPF4FPT Skälet till detta är att dagarna som sparats redan är intjänade ett och att frånvaro under det senaste intjänandeåret därför inte ska påverka semesterlönen för de sparade dagarna.TPF5FPT Följande exempel kan illustrera skillnaderna. Exemplet bygger på att arbetstagaren tjänar . Arbetstagaren arbetar eller . Därefter är han sjukskriven () och har icke semester- lönegrundande frånvaro (). Förfallen lön: (18 000 x 6 mån) Genomsnittsvärdet på frånvarodagar: (108 000 / 126) Till lönesumman ska läggas x , dvs. Den totala lönesumman blir då Semesterlönen blir då av = . Sex månaders arbete och med semesterlönegrundande frånvaro ger , enligt beräkning enligt 7 § semester- lagen. Per semesterdag blir ersättningen 19 440 / 19 = Semesterlön för sparad semester: Genomsnittsvärde på frånvarodagar: 108 000 / 126 = Till lönesumman ska läggas (tre + ) x = Totala lönesumman blir då (108 000 + 108 000) Varje sparad semesterdag ersätts då med 216 000 x = Under intjänandeåret arbetar arbetstagaren heltid, med halv frånvaro och med semesterlöne- grundande frånvaro. 4TP PT Se prop 1976/77:90, s 149. 5TP PT Se prop 1976/77:90, s 205. Förfallen lön: 54 000 + 54 000 (heltid och halvtid, motsvarande heltid) Genomsnittsvärde på frånvarodagar: 108 000 / 189 = Till lönesumma ska läggas: 63 x = Total lönesumma (36 000 + 108 000) Semesterlönen blir då x = Antal betalda semesterdagar: 25 Summa per semesterdag: 17 300 / 25 = Semesterlön för sparad semester: Förfallen lön: (lön som förfallit under delvis frånvaro räknas inte) Genomsnittsvärde på förfallodagar: 54 000 x = Till lönesumman ska läggas: (x ) x = 162 000 Varje sparad semesterdag: x 216 000 = Semesterlön för sparad semester ska vidare beräknas med hänsyn tagen till den arbetstidsomfattning som arbetstagaren hade när dagarna sparades, 23 §. Regeln innebär att om en arbetstagare har ändrat tjänstgöringsgrad, och t.ex. arbetat heltid då de sparade dagarna tjänades in, ska semesterlönen för motsvara en heltidslön, även om dagarna tas ut under ett semesterår som följer på ett intjänandeår där arbetstagaren arbetat deltid. En arbetstagare arbetar och 2006 heltid och har sparat . förkortar arbetstagaren sin arbetstid enligt 7 § föräldraledighetslagen (en typ av förkortning av arbetstiden som inte är semesterlönegrundande) till och sparar även då . När arbetstagaren ska ta ut sin ledighet kommer semesterlönen för årets semester att beräknas på av en heltidslön, vilket det automatiskt blir vid beräkning av ordinarie semesterlön för , medan de tio sparade dagarna ersätts av lönen. Beräkningsunderlaget för lönen för de sparade dagarna får då räknas upp. Den förfallna lönen under intjänandeåret till får således ökas från till och avdraget för utbetald semesterlön ska ökas i mot- svarande mån. Reglerna innebär att en arbetsgivare kan vara tvungen att hålla reda på en arbetstagares olika sysselsättningsgrader om det är så att en arbetstagare under en följd av år sparat semester och ändrat sin sysselsättningsgrad. Har arbetstagaren arbetat t.ex. och , får semesterlönen för de sparade semesterdagarna beräknas som om arbete skulle ha skett under samma omfattning året före det år de sparade semesterdagarna tas ut. Beräkningen blir då än mer komplicerad. 3.7Kostnadsersättning för arbetstagare med fri kost Vissa förmåner är särreglerade i semesterlagen. Detta gäller bland annat förmånen av fri kost. En arbetstagare har rätt till skälig kostnadsersättning för de dagar under semesterledigheten då för- månen inte kan utnyttjas. Det innebär att även , och andra arbetsfria dagar under ledigheten omfattas, 25 §. När det gäller beräkning av semesterersättning anges dock i 29 §, att ersätt- ning för kostförmån endast utgår för de semesterdagar för vilka semesterersättning ska beräknas, vilket innebär att ersättning endast utgår under semesterdagar och inte arbetsfria dagar. Beräkningen av antalet betalda semesterdagar och semesterlönen påverkas som framgått av om arbetstagaren har varit frånvarande från arbetet. Frånvaro kan minska antalet intjänade betalda dagar och semesterlönen. Viss typ av frånvaro, semesterlönegrundande frånvaro, påverkar inte intjänandet av semesterförmåner. Dessa kategorier av frånvaro räknas upp i 17 §. Kategorierna ger rätt till kompensation för frånvaron , vilket anges i lagtexten. Exempelvis intjänas semester under sjukfrånvaro per intjänandeår och under föräldraledighet med föräldra- penning (om arbetstagaren är ensam- stående) per barn. Detta innebär att en arbetsgivare måste hålla reda på av vilket skäl arbetstagaren är frånvarande, hur länge frånvaron pågår samt hur länge den kategorin av frånvaro ger rätt till intjänande av semester. En arbetstagare kan vara frånvarande under ett helt intjänandeår och tjäna in semester , om frånvaron beror av olika semesterlönegrundande orsaker. Vid frånvaro på grund av sjukdom eller arbetsskada finns en längsta gräns för hur länge frånvaro ska ge rätt till intjänande av semesterförmåner. Har frånvaron pågått på heltid under två hela intjänandeår är inte nästa infallande frånvarodag semesterlöne- grundande. Det bör noteras att det vid beräkningen tvåårsfristen endast avses frånvaro . Syftet med regeln är nämligen att intjänandet av semester ska upphöra när arbetstagaren inte kunnat utföra något arbete alls. 3.8.1Frånvaro på grund av sjukdom Sjukdom är semesterlönegrundande enligt 17 §, i den mån ledigheten inte överstiger per intjänandeår. I de inräknas av hel eller delvis frånvaro, AD 1983 nr 149. Av 17 § 2 st framgår vidare att om en arbetstagare har varit frånvarande på grund av sjukdom under två hela intjänandeår, utan längre avbrott i frånvaro än i en följd, ger därefter infallande frånvarodag inte rätt till semesterintjänande. Endast hel frånvaro inräknas i tvåårsfristen. Således kan en arbetstagare som är deltidssjukskriven tjäna in semester per intjänandeår under ett obegränsat antal år. För att gränsen ska slå till krävs alltså att arbetstagaren har varit helt frånvarande under två hela intjänandeår. Med ett helt intjänandeår avses hela perioden till året därpå. Den som blir sjuk under ett pågående intjänandeår och fortsätter vara sjuk därefter tjänar således in betalda semesterdagar det år insjuknandet sker och under de två nästföljande intjänandeåren. Först därefter har arbetstagaren varit frånvarande i två hela intjänandeår och följande frånvarodag grundar således inte rätt till betalda semesterdagar eller semester- lön. Träder arbetstagaren i tjänst under minst i en följd påbörjas en ny sådan period. 3.8.2Frånvaro på grund av arbetsskada Är arbetstagaren frånvarande på grund av en arbetsskada gäller inte 180-dagarsregeln, 17 § 1 stycket 1. Hela frånvaron grundar då rätt till semester och semesterlön, men högst under två hela intjänandeår. Det innebär att arbetsgivaren måste veta om frånvaron beror på en arbetsskada eller om det handlar om annan sjukdom för att kunna avgöra hur många semesterdagar arbetstagaren tjänar in. Detta kan vara mycket svårt att avgöra såvida det inte handlar om arbetsolycksfall. En arbetstagare är sjukskriven hela intjänandeåret. Beror frånvaron på sjukdom intjänas semester , vilket ger 13 betalda semesterdagar och kompensation av lönen under halva året. Beror frånvaron däremot på arbetsskada intjänas semester som om arbetstagaren skulle ha arbetat , dvs. 25 betalda semester- dagar intjänas och semesterlönen ska beräknas på den lön som arbetstagaren skulle ha haft om han eller hon hade arbetat, dvs. semesterlönen kompenseras fullt ut. Semesterlagens åtskillnad mellan frånvaro på grund av sjukdom och på grund av arbetsskada kan orsaka problem. Det är ofta svårt att fastställa vad frånvaron beror på, om en skada är en arbetsskada eller inte och prövningen tar ofta . Inte sällan hinner så gå innan avgörandet att möjligheten att kräva semesterlön för frånvaron preskriberats, se 33 § semesterlagen. Ledighet enligt föräldraledighetslagen (1995:584) om arbetstagaren får ersättning enligt lagen om allmän försäkring är semesterlönegrundande, 17 § 1 stycket 2. Semesterförmåner intjänas således endast om arbetstagaren erhåller havandeskaps- penning, föräldrapenning eller ersättning i form av tillfällig för- äldrapenning och inte om arbetstagaren är ledig utan sådan ersätt- ning. Någon information om att arbetstagaren får ersättning lämnas inte från till arbetsgivaren med automatik. Däremot kan information om ersättning lämnas ut från till arbetsgivaren om syftet med arbetsgivarens förfrågan är att kunna samordna löner med ersättning från Försäk- Detta framgår av 7 kap 7 § sekretesslagen (1980:100) och 20 kap 9 a § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Det torde dock inte höra till vanligheterna att arbetsgivare efterfrågar sådan information. Om en arbetsgivare vill veta om ledigheten är förenad med ersättning torde det vanligaste vara att arbetsgivare ber arbetstagaren intyga detta. Frånvaro för ledighet med föräldrapenning eller tillfällig för- äldrapenning, ger i vissa fall endast rätt till intjänande av semester- förmåner om frånvaron för varje barn inte överstiger under intjänandeåret per barn (eller för ensamstående föräldrar). En arbetsgivare måste därför också veta vilket barn arbetstagaren är föräldraledig för och om arbetstagaren är ensam- stående eller inte. Därefter följer en rad ledigheter som enligt 17 § 1 st är semester- lönegrundande, dessa är: Ledighet på grund av risk för överförande av smitta om arbets- tagaren får ersättning enligt lagen (1989: 225) om ersättning till smittbärare, om frånvaron under intjänandeåret inte överstiger . Ledighet för utbildning som inte ger rätt till semesterlön enligt någon annan lag, om arbetstagaren får ersättning som deltagare i teckenspråksutbildning eller om utbildningen till väsentlig del avser fackliga frågor, i den mån frånvaron inte överstiger . Ledighet på grund av grundutbildning om eller repetitionsutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvars- plikt, om frånvaron inte överstiger per intjänandeår. Ledighet enligt lagen (1986:163) om rätt till ledighet för svensk- undervisning för invandrare. Ledighet enligt lagen (1988:1465) om ersättning om ledighet för närståendevård, så länge frånvaron inte överstiger per intjänandeår. Det är intressant att summera vilka beräkningar och överväganden som krävs för att hantera semesterlagen, för att det ska vara möjligt att jämföra med utredningens förslag till ändringar av lagen. Redo- visningen skiljer sig åt från den uppskattning av moment som har beräknat att lagen kräver ur administrativ synvinkel, se vidare kapitel 4.3.9. Skillnaden beror på att denna genomgång inte bygger på att arbetsgivaren har ett löneprogram. 3.9.1Beräkning av antalet betalda semesterdagar Beräkning av antalet betalda semesterdagar behöver endast göras om en arbetstagare inte har varit anställd hela intjänandeåret eller om en arbetstagare har varit frånvarande av skäl som inte är semesterlönegrundande. En arbetsgivare behöver således i normal- fallet inte räkna någonting alls. En arbetstagare som arbetat hela intjänandeåret och endast haft semesterlönegrundande frånvaro har tjänat in 25 dagars betald semester. Följande beräkningar behöver göras för att fastställa antalet betalda semesterdagar: 1.Arbetstagarens anställningstid under intjänandeåret ska beräknas. 2.Hela frånvarodagar som inte är semesterlönegrundande enligt 17 § semesterlagen räknas bort. Dagar där arbetstagaren är delvis frånvarande räknas som hela arbetade dagar. 3.Antalet semesterdagar beräknas: Semesterdagar = A B x25 A = antalet anställningsdagar under intjänandeåret B = antalet dagar med hel frånvaro som inte är semesterlöne- grundande enligt 17 § C = antal dagar under intjänandeåret Uppstår brutet tal avrundas detta alltid uppåt. 3.9.2Beräkning av semesterlön för ordinarie semester Beräkning av semesterlön kan göras en gång under semesteråret. Beräkningen ger semesterlönens totala summa. För att veta hur stor semesterlönen är för varje semesterperiod får den framräknade lönen delas med antalet semesterdagar och sedan utbetalas per semesterdag. Följande beräkningar måste utföras för att fastställa den slutliga semesterlönen: 1.Förfallen lön under intjänandeåret beräknas. En arbetsgivaren måste veta vilka löneslag som ska ingå och inte ska ingå vilket kan vara svårt när det t.ex. gäller provision. När det gäller lön under frånvaro ska lön som utgått under semesterlöne- grundande frånvaro inte medräknas, men väl lön som utgått under delvis frånvaro som inte är semesterlönegrundande. 2.Om det finns semesterlönegrundande frånvaro ska en genom- snittlig dagslön beräknas för genom att förfallen lön, av intjänandeåret, delas med antalet arbetsdagar . Med antalet arbetsdagar avses då arbetstagaren inte varit helt frånvarande. Det innebär att även dagar med delvis frånvaro som inte är semesterlönegrundande inräknas vid divisionen. Om någon har arbetat halvtid p g a frånvaro som inte är semesterlöne- grundande räknas detta således som vid divi- sionen. 3.Den genomsnittliga dagslönen, beräknad enligt p. 2, multipliceras med antalet semesterlönegrundande frånvarodagar och läggs till summan på den förfallna lönen beräknad enligt p. av beräkningsunderlaget summan (av p. 1 och p. 3) ger den totala semesterlönen. 5.Den totala semesterlönen divideras med antalet betalda semesterdagar för att erhålla semesterlön per dag. 6.När semesterdagar läggs ut, måste löneavdrag från den ordinarie lönen ske för varje semesterdag. Istället utbetalas semesterlön för . Semesterdagar läggs normalt ut . 3.9.3Beräkning av semesterlön för sparade dagar Beräkningen av semesterlön för sparad semester måste ske varje gång sådan semester läggs ut. Har dagarna sparats under olika år men läggs ut kan det krävas att beräkning sker av varje års sparad semester för sig, beroende på om arbetstagarens arbets- tidsomfattning har varierat. Följande beräkningar krävs för att fast- ställa semesterlön för sparade semesterdagar: 1.Förfallen lön under det intjänandeår som närmast föregår det semesterår då de sparade dagarna läggs ut beräknas. Denna räknas ut på samma sätt som för vanlig semesterlön förutom att lön för delvis arbetade dagar med frånvaro som inte är semester- lönegrundande inte ingår i beräkningen. 2.Om det finns frånvaro (oavsett om den är semesterlöne- grundande eller inte) under detta intjänandeår, ska en genom- snittlig dagslön beräknas. Förfallen lön, beräknad enligt p 1, delas med antalet arbetsdagar. Beräkningen sker på samma sätt som för ordinarie semesterlön förutom att delvis arbetade dagar med frånvaro som inte är semesterlönegrundande inte ingår i divisionen. med frånvaro under intjänandeåret berättigar till tillägg med den beräknade genomsnittliga daglönen, även dagar med frånvaro som inte är semesterlöne- grundande. Den genomsnittliga dagslönen, beräknad enligt p. 2, multipliceras med frånvarodagarna och läggs till den för- fallna lönen enligt p. Med detta har beräkningsunderlaget fastställts. 4.Semesterlönen per dag för varje sparad semesterdag beräknas sedan på beräkningsunderlaget genom att multipliceras denna . 5.Har arbetstagarens tjänstgöringsgrad ändrats mellan det år semesterdagen sparades och intjänandeåret närmast före det semesterår då den sparade dagen ut ska hänsyn tas till detta. Den sparade dagens värde ska då omräknas så att den motsvarar tjänstgöringsgraden då dagen sparades. Arbetade arbetstagaren heltid då dagen sparades men deltid då den läggs ut ska ersätt- ningen räknas upp i motsvarande mån. Var arbetstidsomfatt- ningen mindre då dagen sparades än närmast föregående intjänandeår ska ersättning minska i samma omfattning. innebär att arbetsgivaren måste hålla reda på när dagarna sparades och vilken tjänstgöringsgrad den anställde hade då. Hade den anställde flera olika tjänstgöringsgrader under ett och samma intjänandeår kan även den beräkningen bli problematisk. 6.När de sparade semesterdagarna tas ut, minskas månadslönen med lönen för antalet sparade semesterdagar och istället utbetalas semesterlönen för de sparade semesterdagarna. En arbetsgivare måste också se till att nya semesterdagar inte sparas under som sådana dagar tas ut. Det är viktigt att hantera frånvaro rätt eftersom semesterlöne- grundande frånvaro både påverkar beräkningen av antalet betalda semesterdagar och semesterlönen. med semesterlöne- grundande frånvaro räknas som dagar i anställning vid beräkning av antalet betalda semesterdagar. När det gäller beräkning av ordinarie semesterlön innebär semesterlönegrundande frånvaro att arbets- givaren ska räkna bort den lön som eventuellt utgått för sådan frånvarodag, även lön för dag då arbetstagaren är delvis från- varande, och istället räkna fram en genomsnittlig inkomst som läggs ut för varje sådan dag. För att kunna beräkna antalet betalda dagar och semesterlön måste en arbetsgivare hålla reda på varför arbetstagaren har varit frånvarande från arbetet om frånvaron är semesterlönegrundande enligt 17 § och i så fall hur länge, samt hur länge arbetstagarens frånvaro av respektive semesterlöne- grundande skäl har pågått. Om det krävs att arbetstagaren erhåller ersättning under sin från- varo för att den ska vara semesterlönegrundande, måste arbetsgivaren även ta reda på om sådan ersättning utgår. Frånvaron beräknas kalendariskt, även dagar då arbetstagaren inte skulle ha utfört arbete inräknas i frånvarotiden. Beträffande frånvaro på grund av föräldraledighet krävs att arbetsgivaren vet om arbetstagaren får ersättning enligt lagen om allmän försäkring under ledigheten eftersom det endast är sådan ledighet som är semesterlönegrundande. Arbetsgivaren måste också veta för vilket barn arbetstagaren är ledig. Eftersom ledighet med föräldrapenning, kan tas ut tills barnet fyllt kan arbetsgivaren, för en arbetstagare som sprider ut föräldrapenning- dagarna, behöva summera och hålla reda under en lika . Vid frånvaro på grund av sjukdom måste arbetsgivaren veta om frånvaron beror på sjukdom eller arbetsskada, samt hålla reda på att både frånvaro och delar av dagar ska inräknas i de , medan endast hel frånvaro inräknas i tvåårsgränsen. 3.10Vilka är problemen med dagens semesterlag? Den allmänna uppfattningen är att det är svårt att hantera beräk- ning av semesterlön och semesterlönegrundande frånvaro enligt lagen. Knas hänvisar i sitt betänkandeTPF6FPT till en undersökning som gjorde bland sina medlemmar där dessa uttalade att det är svårt att tillämpa semesterlagen. Det är i huvudsak små företag som saknar kollektivavtal och därför måste använda lagens svårare regler om beräkning av betald semester, semesterlön och semesterlönegrundande frånvaro. Att små företag har problem med semesterlagen , särskilt när det gäller just beräkning av semesterlön och semesterlönegrundande från- varo, bekräftades också av Småföretagardelegationen i SOU 1998:94. Lagen är också komplex på det sättet att det kan vara svårt att förstå hur de olika bestämmelserna förhåller sig till varandra, att beräkning av antalet semesterdagar skiljer sig från beräkning av antalet semesterdagar med semesterlön och hur mycket semester- lön en arbetstagare har rätt till. Lagen är i vissa delar detaljerad, t.ex. när det gäller beräkning av semesterlön samt semesterlöne- grundande frånvaro, som den i andra delar helt saknar bestämmelser. Förläggning av betalda semesterdagar vid oregel- bunden arbetstid och vid deltidsarbete är exempel på frågor som inte alls regleras i semesterlagen. Flera av dessa frågor har lösts i 6TP PT SOU 2003:54. kollektivavtal, men i de fall avtal saknas uppstår en betydande osäkerhet om hur lagen ska tillämpas. För en arbetsgivare krävs ofta omfattande administrativa system och relativt krångliga beräkningar för att kunna följa lagen när det gäller beräkning av antalet semesterdagar, semesterlön, sparande av semester och semesterersättning. Arbetsgivaren måste bland annat hålla reda på vilken sysselsättningsgrad en arbetstagare har och har haft under en följd av år, vilket sorts semester arbetstagaren tar ut, sparad eller ordinarie, vilken typ av frånvaro arbetstagaren har haft och hur länge den har pågått. Ofta kräver semesterhanteringen att en arbetsgivare skaffar ett datorprogram som hanterar semester- lönefrågor. Detta är inte önskvärt. Ingen lagstiftning ska vara så svår att tillämpa att enda möjligheten att inte bryta mot lagen är att skaffa sig specialprogram. Lagens komplexitet leder också till svårigheter för arbetstagarna att kontrollera om rätt semesterlön har betalats ut och att antalet betalda semesterdagar är korrekt beräknade. 3.10.2Beräkning av betalda semesterdagar Detta vållar som visat ofta inga problem alls. I de flesta fall behöver en arbetsgivare inte göra några beräkningar. När det uppstår problem, och därtill ganska stora sådana, är då en arbetstagare varit frånvarande av skäl som inte är semesterlönegrundande. Det kan vara svårt att beräkna hur frånvaron påverkar antalet intjänade betalda semesterdagar eftersom frånvaron endast minskar intjänandet om den omfattar och inte del av dagar. Dessutom kan det ibland vara svårt att hantera att frånvaro beräknas kalendariskt, att arbetsfria dagar i en period av frånvaro även räknas som frånvarodagar. Detta gäller särskilt vid s k intermittent frånvaro, då en arbetstagare är frånvarande enstaka dagar då och då. Det är inte alldeles lätt att se, för vare sig arbets- givare eller arbetstagare, att färre betalda semesterdagar intjänas om arbetstagaren regelbundet är frånvarande , jäm- fört med samma antal dagar mitt . Ett av de stora problemen med semesterlöneberäkningen enligt procentregeln är att beräkningen blir svår att göra även i relativt vanliga fall. Vid semesterlönegrundande frånvaro, som är vanligt förekommande, krävs att beräkningar görs i flera steg. Först ska lön under frånvaro avräknas, sedan måste en fiktiv genomsnittlig inkomst ska beräknas för . Det kan i vissa fall vara svårt att veta hur en sådan genomsnittlig inkomst ska beräknas. Lagen är inte komplett, en del av de beräkningar som krävs har inte uttryckts tillräckligt klart i lagtexten. 3.10.4Beräkning av semesterlön för sparade dagar Det är svårt att enbart med hjälp av lagtexten förstå på vilka sätt beräkning av semesterlön för sparad semester skiljer sig från beräk- ning av semesterlön för ordinarie semester. Det är inte heller oproblematiskt att göra beräkningarna. 3.10.5Hantering av semesterlönegrundande frånvaro 17 § är komplicerad i sig. Regeln innehåller åtta olika tidsgränser för hur länge olika typer av frånvaro ska berättiga till intjänande av semesterlön. Fyra frånvaroorsaker saknar tidsgränser i semester- lagen, detta gäller ledighet med tillfällig föräldrapenning, med havandeskapspenning, frånvaro på grund av arbetsskada samt ledighet för deltagande i svenskundervisning för invandrare. I dessa fall följer begränsningen av intjänande av semester under sådan ledighet istället av annan lagstiftning, genom att det endast är möjligt att exempelvis uppbära havandeskaps- penning. Frånvaro på grund av ledighet med föräldrapenning är knuten till vilket barn arbetstagaren är ledig för och beror också på om arbetstagaren är ensamstående eller inte. Därtill kommer att endast föräldraledighet med föräldrapenning är semesterlöne- grundande, vilket kan vara svårt att kontrollera för en arbetsgivare som inte har utvecklat rutiner för detta. När det gäller frånvaro på grund av sjukdom beräknas de olika tidsgränserna på olika sätt. Under 180 dagars sjukfrånvaro per intjänandeår intjänas semesterförmåner. I denna gräns inräknas både hela frånvarodagar, och dagar med delvis frånvaro.