sou · GVB336 · 2008-01-01 00:00:00 — Som visas i Figur 2.3 produceras nästan dubbelt så mycket biomassa per enhet åkerareal i södra slättbygder än genomsnittet för . I Göta- lands norra slättbygder och mellanbygder produceras också mer biomassa per enhet än genomsnittet (kvot över 1). I slättbygder produceras något mindre biomassa per enhet åkerareal jämfört med genomsnittet för riket, medan motsvarande produktion i nedre och övre är mindre än hälften. Jordbruket och dess nuvarande roll i energisystemet Figur 2.3 Kvoten mellan andel av total biomassaskörd i riket och andel av total för respektive produktionsområde (avser 2005) Sammanfattningsvis produceras nästan fem gånger mer biomassa (brutto) per enhet åkerareal i södra slättbygder jämfört med i jordbruksbygder. Orsakerna till dessa skillnader är framför allt skillnader i skördenivåer per hektar och vilka grödor som odlas (och kan odlas) inom respektive produk- tionsområde. Att produktionsförutsättningarna skiljer sig så pass markant mellan landets olika produktionsområden är givetvis en omständig- het som måste beaktas när man diskuterar det svenska jordbrukets möjligheter att bidra till energiproduktion. 2.2Energisystemet och jordbrukets nuvarande roll i detta 2.2.1Sveriges energitillförsel och energianvändning tillfördes det svenska energisystemet totalt . Av denna energi gick till slutlig användning, medan utgjorde omvandlings- och distributionsförluster, varav i kärnkraftproduktion. Användningen av bunkeroljor för utrikes sjöfart och icke-energiändamål utgjorde . har energitillförsel ökat med , från till . Jordbruket och dess nuvarande roll i energisystemet har betydande förändringar skett i tillförselns samman- sättning. utgjorde olja av energitillförseln, vilket kan jämföras . Det minskade olje- beroendet beror främst på att kärnkraften, som började byggas ut , bidrar med brutto av den totala tillförseln, samt att införandet av koldioxidskatt i kombination med höjda energiskatter har stimulerat till en kraftig ökning av biobränslen i framför allt värmesektorn. Att använd- ningen av fossila bränslen har minskat kraftigt innebär att har lägre utsläpp av koldioxid per capita än flertalet övriga EU- medlemsländer. Biobränslen, inklusive torv och avfall, stod för av den totala energitillförseln, dvs. Merparten av denna energi kommer från skogen. Jordbrukets totala bidrag till energi- tillförseln uppskattas till , dvs. av de totala biobränslena. I en internationell jämförelse är bio- bränslenas andel av energitillförseln i hög. har tillförseln av biobränslen mer än fördubblats.TPF1FPT slutliga energianvändning på innebär att efter- frågan på energi ökat , då den uppgick till . Energianvändningen inom transportsektorn har ökat med 2004, medan industrin samt bostads- och servicesektorn använder i stort sett lika mycket energi som . I bostads- och servicesektorn är el och fjärrvärme de viktigaste energibärarna, medan industrins energianvändning domineras av el och biobränslen. Transportsektorns energianvändning domineras helt av oljeprodukter. Således sker av transporter med hjälp av oljebaserade bränslen. Av de som kom från biobränslen, inkl. avfall och torv användes av industrisektorn, medan bostads- och servicesektorn stod för , transportsektorn för , fjärrvärmeproduktion för , elproduktion i kraftvärme- 1TP PT I sammanhanget bör också påpekas att biobränslenas andel blir större om man räknar utifrån användning istället för från tillförsel, eftersom förlusterna från tillförsel till slut- användning är relativt sett små i bioenergikedjorna. Sådana beräkningar har gjorts av Svebio, med följande resultat: Tillförseln av bioenergi för värmeproduktion i fjärrvärmen är . Om förlusten i fjärrvärmesystemet antas vara skall räknas bort. På mot- svarande sätt skall av tillförseln av bioenergi () för elproduktion räknas bort, dvs. Ett netto på fås då för (enligt kortsiktsprognosen). Jämfört med energianvändningen på utgör andelen bioenergi . (Kommunikation med , Svebio). Jordbruket och dess nuvarande roll i energisystemet anläggningar för samt elproduktion i mottrycksanlägg- ningar för . Fjärrvärmen i har expanderat kraftigt , i synnerhet 1985, och har även ändrat bränsle- sammansättning. användes fjärrvärme, vilket skall jämföras med . stod olja för av den tillförda energin i fjärrvärmeverken och biobränslen för resten. är oljans andel och biobränslen svarar för av tillförseln. Resten utgörs av värmepumpar (), spillvärme (), naturgas (), kol () och elpannor (). Inom transportsektorn står bioenergi, som framgått ovan, för en liten del av energianvändningen. De biodrivmedel som används i någon större utsträckning i är bioetanol (från sockerrör, spannmål m.m.), rapsmetylester () och biogas. Som framgår av figur 2.4 uppgick biodrivmedel till av vägtrafikens totala användning av drivmedel, varav etanol (2,), biogas (0,) och RME (0,). Figur 2.4 Vägtrafikens användning av drivmedel Etanol från spannmål, RME och biogas är exempel på vad som brukar kallas den första generationens biodrivmedel. Jordbruket och dess nuvarande roll i energisystemet generations drivmedel, som bygger på en teknik för att utvinna biodrivmedel från cellulosahaltiga råvaror, förväntas med dagens tekniska utvecklingstakt realistiskt sett marknadsintroduceras i större skala inom en tioårsperiod.TPF2FPT Den andra generationens drivmedel, som ännu i hög grad befinner sig på FoU-stadiet, bedöms bli klart mer resurseffektiv än den första generationen, dvs. den förväntas komma att både ha högre biomasseproduktion per hektar och högre energiutbyte per ton biomassa. 2.2.2Jordbrukets bidrag till energiproduktionen Som framgått ovan tillfördes det svenska energisystemet totalt från biobränslen (inklusive torv och avfall), varav jordbruket stod för ca , dvs. Som framgått av avsnitt 2.1 odlas energigrödor på knappt 3 pro- cent av landets totala om ca . Hur denna odling fördelades mellan olika energigrödor framgår av tabell 2.3 nedan. Tabell 2.3 Åkerareal använd för odling av energigrödor (hektar) Spannmål (vete) för produktion av etanol Spannmål (havre) för eldning Oljeväxter för produktion av RME för produktion av biogas Att jordbruket spelat en relativt liten roll i energiproduktion kan sannolikt förklaras av ett flertal faktorer. En väsentlig del i detta torde dock vara att det förekommer ett antal olika omständigheter som kan ha negativ påverkan på det svenska jordbrukets konkurrenskraft som bioenergiproducent. 2TP PT Några exempel på den andra generationens drivmedel är etanol utvunnen ur lignocellulosa, DME (dimetyleter), Fischer-Tropsch (FT diesel) och vätgas. Jordbruket och dess nuvarande roll i energisystemet I sitt arbete har utredningen sökt identifiera de viktigaste hindren mot det svenska jordbrukets konkurrenskraft som bio- energiproducent. Genomgången visar att de största hindren är kostnads- och intäktsrelaterade, dvs. att jordbrukets bioenergi- produktion är belastad med för höga kostnader och/eller att de intäkter som kan förväntas i vissa fall är låga och reflekterar en bristande konkurrenssituation. Det bör dock noteras att de kostnads- och intäktsrelaterade hindren ser olika ut för olika energigrödor – i vissa fall är de kopplade till produktionen av själva råvaran, i andra fall är de kopplade till senare led i produktions- kedjan. Därtill har osäkerhet om utvecklingen av energipriserna och av energi- och jordbrukspolitiken viss negativ påverkan på viljan att investera i jordbrukets energiproduktion. Bland vissa lantbrukare finns en negativ inställning till odling av vissa energigrödor, främst fleråriga grödor. Däremot synes de etiska, moraliska skäl som i debatten har framförts mot att exempelvis elda spannmål ha avtagit. 3Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk Jordbruket kan bidra till en framtida övergång till ett långsiktigt hållbart energisystem både genom att producera råvaror som kan fungera som insatsvaror i olika biobaserade produktionssystem och genom att minska den egna användningen av fossila bränslen. I detta kapitel analyseras vilken roll som jordbruket kan ha som framtida energiproducent. utnyttjas knappt 3 pro- cent av för att odla energigrödor. Mot bakgrund av dessa blygsamma siffror blir det naturligtvis intressant att veta vad jordbruket skulle kunna bidra med. För att belysa den frågan diskuteras i detta kapitel vilka produktions- och avsättningsmöjlig- heter som finns för biobränsle i svenskt jordbruk. Kapitlet inleds med en diskussion av begreppet potential och en redovisning av de uppskattningar som i olika sammanhang har gjorts av potentialen för vad jordbruket kan bidra med (3.1). De bedömningar som tidigare gjorts av jordbrukets biobränslepoten- tial bygger ofta på grova uppskattningar av genomsnittliga skörde- nivåer och produktionsförutsättningar. Utredningen har därför valt att göra en självständig analys av produktionsförutsättningarna i de åtta produktionsområden som analysen baseras på. Denna analys sammanfattas i avsnitt 3.2. Den kompletta analysen redovisas i bilaga 1 i betänkandets bilagedel. Faktorer som har stor betydelse för hur mycket bioenergi jordbruket kan komma att producera är vilka energigrödor som odlas, var i landet odlingen sker samt på vilken typ av . Syftet med den redovisning som görs i avsnitt 3.2 är inte att göra en ny potentialuppskattning utan att redovisa på vilket sätt produktionsmöjligheterna varierar beroende på olika fysiska faktorer. I avsnittet redovisas därför några räkne- exempel som illustrerar vilken stor spännvidd det finns i jord- brukets möjligheter att producera bioenergi, beroende på vilka val som görs. Detta i sin tur styrs av gällande jordbrukspolitik och ekonomiska förutsättningar för lantbruket där t.ex. aktuella jord- Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk bruksstöd har stor påverkan, inklusive marknader för andra grödor. Därför kan olika jordbrukspolitiska ställningstaganden och prio- riteringar få stor betydelse för hur stor roll jordbruket kan komma att få som bioenergiproducent. I avsnitt 3.3 beskrivs hur olika jordbruksrelaterade biobränslen kan förädlas till olika energibärare och energitjänster och resurs- effektiviteten hos dessa olika bioenergisystem. Den kompletta analysen redovisas i bilaga 2 i betänkandets bilagedel. Det finns stora regionala skillnader i förutsättningarna för att öka avsätt- ningen av biobränslen från både jord- och skogsbruket. Kopplingen mellan regional produktion och regional avsättning beskrivs. Miljökonsekvenserna beskrivs i avsnitt 3.4. Den faktabakgrund som redovisas i avsnitt 3.2 3.4 har sedan använts som underlag för att specificera den modell som utredningen använt för att analysera hur stor del av biobränsleproduktionen som är ekonomiskt realiserbar under olika antaganden. Redovisningen av den analysen sker i kapitel 4. Utredningen har i kapitel 12 i Del 2 redovisat och bedömt tidigare gjorda bedömningar av s.k. potentialer för att använda jordbruks- mark för produktion av biobränsle. 3.1.1Allmänt om begreppet potential Vad som menas med potentialer är inte givet. Det är därför viktigt att veta vilken potential en viss studie försöker uppskatta. Jord- brukets potential som bioenergiproducent kan t.ex. definieras på följande sätt: 1.Fysisk maxpotential – teoretisk gräns för vad som skulle kunna produceras med nuvarande plantmaterial, klimat m.m. om all jordbruksmark används till produktion av bioenergi. 2.Teknisk potential – utgår från känd kommersiell teknik . 3.Ekologisk potential – produktion som är ekologiskt hållbar. 4.Ekonomisk potential en bedömning av vad som kan anses företags- eller samhällsekonomiskt lönsamt att realisera. Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk 5.Praktiskt realiserad potential – Det kan här vara fråga om att bedöma ledtider från förstudie till driftstart eller andra aktörers möjlighet att möta en stor ökning av marknaden för bioenergi i . Figur 3.1 visar schematiskt de olika potentialbegreppen. Lutningar på kurvorna och den inbördes relationen speglar inte någon upp- fattning om verkligheten. Figur 3.1 Olika potentialbegrepp Fysisk maxpotential, teoretisk gräns Källa: , bearbetning . Oavsett vilken av ovannämnda potentialer man väljer som utgångs- punkt för ett resonemang, är det emellertid inte givet att denna potential sedan verkligen kommer att fullt ut utnyttjas. I den konkreta beslutssituationen – när en jordbrukare överväger att eventuellt inleda ny eller ökad produktion av bioenergi – är naturligtvis faktorer som produktionskostnader, förväntat pris och användarnas betalningsvilja m.m. avgörande för om produktionen kommer till stånd. Det finns ett antal omständigheter som måste beaktas vid sådana överväganden. Avsättningsmöjligheterna, vilka bl.a. är beroende av energiskatter, koldioxidskatter, priset på utsläppsrätter och elcertifikat. Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk Konkurrens från skogsbaserad bioenergi. Konkurrens från övrig jordbruksproduktion, ex. livsmedel och foder. Mänskliga faktorer, såsom t.ex. attityder till att odla energi- grödor contra att odla grödor för livsmedelsproduktion. 3.1.2Utredningens syn på tidigare gjorda potentialbedömningar Det är okontroversiellt att påpeka att de olika potentialbedöm- ningar som gjorts tidigare, och som utredningen refererar i kapitel 12, är påverkade av mer eller mindre explicit redovisade värderingar, bedömningar av vad som är möjligt, ett uttryck för vad man vill åstadkomma. Att söka uppskatta jordbrukets potential som producent av bio- energi är givetvis inte enkelt. Bedömningarna påverkas bl.a. av vilka antaganden som görs av hur stor andel av åkermarken som kan bli aktuell för bioenergiproduktion, vilka grödor som kommer att odlas och var i landet, på vilka marker odlingen kan ske, samt vilken mängd restprodukter som antas uppkomma. Vilka antaganden om ovanstående som tidigare gjorda potential- uppskattningar bygger på, varierar mellan de olika studierna. Generellt kan dock sägas att de bedömningar som tidigare gjorts av jordbrukets biobränslepotential ofta bygger på grova uppskatt- ningar av genomsnittliga skördenivåer och produktionsförutsätt- ningar. Dessutom beaktas sällan regionala och lokala skillnader. I tabell 3.1 sammanfattas resultaten av de tidigare gjorda s.k. potentialuppskattningar som utredningen refererar i kapitel 12. För respektive studie visar tabellen uppskattad potential av bio- energi från jordbruket, hur stor areal som uppskattas kunna tas i Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk bruk, till vilket år potentialen antas kunna realiseras samt vissa anmärkningar. I tidigare studier redovisade potentialuppskattningar var ett beting som skulle uppnås i studien a) med tekniska, b) utan restriktioner höjas för att nå 1 2 TWH Svebio (2004) Lantmännen (2006) Utgår från oljepris på Oklart på vilka grunder oljeberoende (2006) 1P P Det svenska jordbrukspolitiska beslutet grundade sig på en utredning som bedömde att endast skulle behövas för livsmedelsproduktion. Det innebar att skulle kunna användas till annan produktion, exempelvis odling av energigrödor. Som kommentar till tabellen kan bl.a. sägas att det, utifrån de beskrivningar som görs i de olika studierna, är svårt att avgöra vilken typ av potential som de tidigare gjorda studierna egentligen belyser (dvs. om det rör sig om fysisk maxpotential, teknisk potential, ekologisk potential, ekonomisk potential eller praktiskt realiserad potential). Endast studie kan dock Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk rubriceras som ekonomisk potential.TPF1FPT I övrigt kan de studerade potentialberäkningarna sägas representera bl.a. grova kvanti- fieringar utifrån erfarenheter, räkneexempel, näringspolitisk grund- syn eller vision, beting, eller beräkningar av när stordriftsfördelar existerar. Ingen av studierna kan sägas redovisa prognoser. Studierna anger snarare möjlig utveckling, men sannolikheten för att den möjliga utvecklingen skall inträffa anges inte. Som framgår av tabellen ligger de olika studiernas uppskattningar av hur mycket bioenergi som skulle kunna komma från jordbruket inom ett stort intervall, med ytterligheterna i (alt ) och (). De senaste årens bedöm- ningar är dock snävare, vilket visas av () och Lantmännen (). Skillnaderna i uppskattningarna beror bl.a. på vilken tidsperiod studien utgår från och på vilka arealer som i de olika studierna bedömts tillgängliga för bioenergiproduktion. Jämför t.ex. Olje- kommissionen, som utgår från 300 000 , och Lant- männen, som utgår från cirka 1 miljon hektar. 3.1.3Utredningens ansats för att bedöma produktions- förutsättningarna och ekonomiskt realiserbar biobränsleproduktion Som sades ovan bygger de bedömningar som tidigare gjorts av jordbrukets biobränslepotential ofta på grova uppskattningar av genomsnittliga skördenivåer och produktionsförutsättningar och beaktar sällan regionala och lokala skillnader. För att kunna kartlägga den roll som jordbruket kan ha, har utredningen valt att göra en egen beskrivning av produktionsmöjligheterna för biobränslen inom svenskt jordbruk. Utredningen har valt att gå tillväga på följande sätt: Steg 1 Analyserat och beskrivit de produktionsförutsättningar som gäller för biobränslen inom svenskt jordbruk och hur dessa kan variera utifrån olika faktorer. Steg 2 Analyserat och beskrivit hur olika jordbruksrelaterade biobränslen kan förädlas till olika energibärare och energi- 1TP PT Även om ekonomiska bedömningar gjorts i några av de redovisade studierna har dessa inte redovisats explicit, med undantag för studie. Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk tjänster samt analyserat hur energi- och resurseffektiva dessa olika bioenergisystem är. Steg 3 Analyserat och beskrivit hur stor del av den tekniska potentialen för biobränsleproduktionen som är realiserbar utifrån en ekonomisk analys. I steg 1 och steg 2 kartläggs möjligheterna till att bidra till energi- omställningen. Det är här fråga om att förbättra förutsättningarna för att göra förfinade uppskattningar, som explicit anger de förutsättningar som analyserna bygger på. I steg 3 används den information som tagits fram i steg 1 och steg 2 för att bedöma vad som är ekonomiskt realiserbart av de produktionsmöjligheter som finns. Denna ekonomiska analys är en viktig utgångspunkt för diskussionen av vilken roll jordbruket bör ha som producent av bioenergi. För att lämna förslag till vilken roll som jordbruket bör ha som producent av bioenergi krävs ytterligare analyser som dels under- söker hur mycket av de beskrivna möjligheterna som under olika förutsättningar är ekonomiskt realiserbara i olika tidsperspektiv (kapitel 4), dels en diskussion av de mål som samhället ställt upp i olika sammanhang och som påverkar den roll som jordbruket bör ha som producent av bioenergi. Detta görs i kapitel 5. 3.2Produktionsförutsättningar för energigrödor i svenskt jordbrukTPF2FPT Utredningen har av nämnda skäl valt att göra en egen beskrivning av produktionsmöjligheterna för biobränslen inom svenskt jordbruk och beskriva hur dessa kan variera utifrån olika faktorer. I detta avsnitt visar utredningen att jordbrukets potential som producent av bioenergi kan variera väsentligt beroende på vilka energigrödor och odlingssystem som väljs, vilken typ av som utnyttjas och var i landet odlingen sker. Dessutom finns en teknisk potential att utnyttja restprodukter inom jordbruket för energiändamål. Dessa analyseras med målet att kvantifiera dem. Hur stor den faktiska biobränsleproduktionen blir styrs framför allt av ekonomiska överväganden vilka inte inkluderats här. 2TP PT Redovisningen i detta avsnitt baseras på för bio- bränslen inom svenskt jordbruk, . Rapporten ingår som bilaga 1 i betänkandets bilagedel. Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk Lönsamheten för olika odlingssystem och grödor beror i sin tur till stor del av politiska beslut, t.ex. utformningen av stödsystem inom jordbrukspolitiken, samt marknaden för andra grödor. Resultaten av den analys som görs i detta avsnitt kan utnyttjas för att klargöra vilka konsekvenser olika prioriteringar kan få, t.ex. avseende utveckling och stimulans av olika energigrödor och produktions- system, för jordbrukets potential att producera bioenergi. Svensk växtodling producerade biomassa som – om den används för energiändamål – skulle motsvara knappt varav utgör restprodukter (halm, blast, boss, agnar, stubb mm) som till största delen inte skördas. För denna växtodlings- produktion krävs hjälpenergi som huvudsakligen utgörs av fossila bränslen. Som jämförelse beräknar utredningen att den årliga tillväxten av biomassa inom svenskt skogsbruk uppgår till (inklusive grenar och toppar med exklusive stubbar). Användningen av biobränslen, inkl. avfall och torv i det svenska energisystemet uppgår till varav huvuddelen utgörs av restprodukter från skogs- sektorn. Endast en marginell mängd (mindre än en procent) bio- bränslen kommer från jordbrukssektorn . Som framgått av kapitel 2 har utredningen i sitt arbete indelat åkerareal i åtta olika regionala produktionsområden, där varje område har liknande skördenivåer och möjlighet att odla olika slags grödor. Produktionen av biomassa skiljer väsentligt mellan de olika områdena och mellan olika växtslag. I södra slättbygder var t.ex. den totala biomassaskörden något större än i slättbygder trots att åkermarksarealen är nästan dubbelt så stor i slättbygder. Biomassaskörden i södra slättbygder var nästan högre än i och skogsbygder och ungefär fyra gånger högre än i . Dessa skillnader i produktionsförmåga kan få stor betydelse för hur mycket bioenergi svenskt jordbruk kan komma att producera beroende på var i landet och inom vilka produktionsområden bioenergiproduktionen huvudsak- ligen kommer att ske. Förutom skillnader i skördeavkastning mellan större regionala produktionsområden finns stora lokala skillnader som t.ex. beror Produktions- och avsättningsmöjligheter för biobränslen i svenskt jordbruk på skillnader i jordart. Andelen lerjord kan t.ex. variera från mellan olika län. Även inom en och samma gård kan skördeavkastningen skilja väsentligt mellan olika fält. Jämfört med genomsnittliga skördenivåer för ett större pro- duktionsområde kan variationen på lokal nivå och på gårdsnivå ofta uppgå till minst +/- . Om t.ex. något sämre mark än genomsnittlig kommer att utnyttjas för bioenergipro- duktion får detta också stor betydelse för hur mycket bioenergi svenskt jordbruk kan komma att producera. uppskatt- ningar om jordbrukets biobränslepotential (som de som utred- ningen refererar i kapitel 12) baseras oftast på grova antaganden där genomsnittliga skördenivåer används för delar eller landet som helhet. Biobränslen från jordbruket kan bestå dels av restprodukter från växtodling (halm och blast), dels av odlade energigrödor (tradi- grödor och/eller nya energigrödor). Förutom att odla energigrödor på befintlig kan odling också komma att ske på nedlagd jordbruksmark som inte utnyttjas aktivt (för jordbruks- eller skogsproduktion). Kunskapen kring hur mycket nedlagd jordbruksmark som finns och hur stor del av denna som kan vara lämplig att utnyttja för bioenergiproduktion är dock bristfällig . Här krävs således fördjupade analyser. En grov uppskattning är dock att mellan 100 000 och kan finnas tillgängliga och helt eller delvis utnyttjas. Skördeavkast- ningen på denna nedlagda jordbruksmark bedöms vara relativt låg (vilket bl.a. varit ett skäl till nedläggning) och jämförbar med sämre alternativt bättre skogsmark inom det aktuella området. Stora lokala variationer bedöms dock förekomma. Av den totala produktionen av växtrester (halm och blast) om bedöms halm kunna utnyttjas för energi- ändamål utifrån dagens produktionsförutsättningar. Mängden blast (huvudsakligen betblast) som finns tillgänglig för energiändamål, t.ex. biogasproduktion, beräknas till cirka 0,5 1 TWh .