sou · GWB341 · 2008-04-23 00:00:00 — Genom Va:s uppgifter var utrett att hon prostituerat sig åklagaren påstått och att hon därvid var inhyst i en lägenhet. Vidare framgick av Va:s uppgifter att hon blivit mött i av V och B och därefter transporterats av dem till lägenheten i bil. Av M:s uppgifter framgick vidare att hon därvid varit inhyst i en lägenhet. Beträffande J framgick av passagerarlista, spaningsiakttagelser, avlyssnade telefonsamtal och vittnesförhör med kriminalkommis- sarie att hon varit inhyst i en lägenhet. Beträffande Al var genom avlyssnade telefonsamtal, spanings- iakttagelser och kriminalkommissarie vittnesmål utrett att hon prostituerat sig och att hon därvid var i den av åkla- garen angivna lägenhet. Av utredningen framgick att Al befunnit sig i och åklagarens påstå- ende om den tid hon prostituerat sig fick därmed godtas. Med hänsyn till att Va, M, J och Al prostituerat sig samt till att prostitutionen bedrivits som verksamhet var uppenbart att V, B och A tillsammans och i samförstånd inhyst dessa kvinnor i lägen- heter samt transporterat Va i syfte att utnyttja dem för tillfälliga sexuella förbindelser. Utredningen i målet visade att Va och M var och Al och var vid tiden för den påstådda gärningen. Tingsrätten fann i denna del att B och A måste ansetts ha varit likgiltiga för om Va, M, A och J var samt att V, vilken känt till att J och Va var , varit likgiltig för om M och Al var . De skall således anses ha haft uppsåt i förhållande till den gärnings- omständigheten. Det hade av utredningen inte framkommit annat än att dessa kvinnor själva valt att komma till och prostituera sig och att de haft möjlighet att lämna den lägenhet där de inhysts. Beträf- fande Va och M hade inte heller framkommit annat än att de kun- nat lämna när de önskat. Va:s och M:s ålder, vilka båda varit , kunde enligt tingsrättens mening inte i sig anses tillräckligt för att en sådan kontrollsituation som avses i 4 kap. 1 a § BrB skulle anses ha uppnåtts. Inte heller vad som i övrigt framkommit med- förde att en sådan situation förelegat. Åtalet för människohandel beträffande Va och M skulle därför ogillas. Vad gäller Al och J framgick av samtal och mellan B och J att de varit beroende av andra för att kunna lämna landet, vilket de tilltalade måste ha känt till. Al och J hade således inte själva kunnat råda över tidpunkten för återresan. de befann sig i hade de varit beroende av bostad och försörjning. Vidare hade framgått att fortsatt prostitu- tion varit en förutsättning för att de skall få stanna kvar i lägenhe- ten och att Al och J, då de inte underkastat sig detta villkor, fått lämna lägenheten utan att någon återresa ordnats. Med hänsyn till det anförda hade Al och J befunnit sig i en beroendeställning till de tilltalade som bedrivit prostitutionsverksamhet. Härtill kom att Al och J vid tillfället var . Sammantaget hade Al:s och J:s belägenhet varit sådan att de tilltalade haft ett påtagligt inflytande över deras agerande. De hade därmed tagit kontroll över Al och J så som åklagaren påstått. P.g.a. det sagda var åtalet för människohan- del styrkt i den del som avsåg Al och J. Av tingsrättens domslut framgår att V dömdes för människo- handel och grovt koppleri till fängelse . A dömdes för människohandel, grovt koppleri och vapenbrott till fängelse . B dömdes för människohandel, grovt koppleri och vapenbrott till fängelse och . I ett mål från hade hovrätten att ta ställning till frå- gor om människohandel för sexuella ändamål. I tingsrätten yrkade åklagaren ansvar för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri, olaga frihetsberövande, medhjälp till koppleri, vapenbrott och brott mot lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster. I målet förekom sex tilltalade. L åtalades för grovt koppleri och olaga frihetsberövande samt människohandel för sexuella ändamål. H åtalades för medhjälp till koppleri och vapenbrott. Slutligen åtalades fyra personer för brott mot lagen om förbud mot köp av sexuella tjänster. I målet förekom tre målsägande, varav en, E, varit utsatt för brott i den del som avsåg människohandel för sexuella ändamål. I den delen yrkade åklagaren ansvar enligt följande. L har efter och fram till genom vilseledande och andra otillbörliga medel dels förmått E att resa från till , dels tagit emot och inhyst henne därefter och fram till i sin lägenhet i , allt i syfte att utnyttja E för tillfälliga sexuella förbindelser. L har därefter och fram till genom vilseledande och andra otillbörliga medel dels förmått E att resa från till , dels tagit emot och inhyst henne därefter och fram till i sin lägenhet i , allt i syfte att utnyttja E för sexuella förbindelser. Vilseledandet har bestått i att L lämnat oriktiga uppgifter om utlovat arbete i och förtigit under vilka förhållanden arbetet skulle 6TP PT dom i mål B 3065-03 (dom i mål B 2636-02). bedrivas såsom att hålla E inlåst i okto- ber/. Övriga otillbörliga medel har bestått i att L miss- brukat att E levt under ekonomiskt svåra förhållanden och därigenom befunnit sig i en särskilt utsatt position. L förnekade brott. Målsäganden E berättade bl.a. följande. Hon bodde i och var född . E hade ett barn som var . Hon befann sig i en svår ekonomisk situation och hennes enda inkomster bestod av barnbidrag och bidrag från sina föräldrar och sin pojkvän. En tid arbetade hon på hotell. E såg en annons i en tidning där det erbjöds lönande arbete i . E ringde det angivna telefonnum- ret och talade med L. L förklarade för E hur hon skulle ta sig till sin blivande arbetsplats i , men berättade inte vad det rörde sig om för arbete. E anade vad det rörde sig om. E hade arbetat som prostituerad och visste inte om hon skulle ha åkt till om hon vetat det. E berättade inte att hon var arbetslös och att hon hade barn. E åtog sig att arbeta i . E åkte till på egen bekostnad och köpte en tur- och returbiljett. Hon hade med sig 500 SEK. Pengarna skulle hon använda till att köpa mat. När hon kom till träffade hon L på ett café och fick reda på hur hon skulle ta sig till en lägenhet i . L fyllde i ett formulär med uppgifter om E:s utseende som skulle matas in i en dator där kunderna kunde få tillgång till dem. Vid det tillfället stod det klart för E att hon skulle sälja sig i . E tog emot kunder i lägenheten. L skötte själv alla bokningarna. Tanken var att E skulle ta emot kunder mellan och . Först var det sagt att helgerna skulle vara lediga, men så blev det inte. Antalet kunder och priserna bestämdes av L. Under den andra vis- telsen var omständigheterna sämre. E befann sig i en lägenhet där ytterdörren inte gick att öppna från insidan. Hon var tvungen att ringa L som låste upp dörren genom fjärrmanövrering. Den tilltalade L berättade bl.a. följande. Hon träffade E i anled- ning av att denna läst en annons. E informerades om att hon skulle arbeta med escortservice, striptease, posering och massage. E var hos L under två perioder. Den första perioden fungerade bra. misstänkte L att E träffade någon. Hon frågade och sade att E skulle slippa sådana frågor om dörren var låst . Därför var dörren låst under E:s . Om E hade velat gå ut hade det inte varit något problem. L var åtalad för flera saker som var för sig kunde tänkas vara straff- bara som människohandel. Först och främst var hon åtalad för att ha förmått E att resa till för att kunna utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser därefter och fram till . Av E:s och L:s berättelser framgick att E rest till och var hos L den angivna tiden. Det stod klart att L:s syfte med att förmå E att resa till var att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. Frågan var om L vilseledde E före avresan. L hade uppgett att hon före avresan informerat E om att hon skulle arbeta med eskortservice, strip- tease, posering och massage. E hade berättat att hon före avresan visste att det var ett lönande arbete samt att L inte sade vad det var för arbete men att hon anade det. Redan av L:s egen berättelse framgick alltså att hon inte berättat att arbetet i verkligheten främst bestod i att ha samlag med män. Det innebar att hon vilseledde E. För att detta vilseledande skulle vara straffbart som människohandel för sexuella ändamål krävdes att det förmått E att resa till . Om E skulle ha rest till rige oberoende av om hon vetat att hon skulle ha samlag med män eller inte, så fanns det inget orsakssamband mellan vilseledandet och resan. I så fall innebar inte vilseledandet att L gjort sig skyldig till människohandel. Det var åklagaren som skulle bevisa att det fanns det orsakssamband som lagen krävde. E hade själv när hon hörts inför tingsrätten sagt att hon inte visste om hon skulle ha åkt till om hon vetat att hon skulle arbeta som prostituerad. Det talade mot ett sådant orsakssamband mellan vilseledandet och avresan som krävdes för fällande dom. Mot ett sådant samband talade också att E vid slutet av sin första period hos L accepterade att komma tillbaka och arbeta hos henne . Därför kom tingsrätten fram till att åklagaren inte hade lyckats bevisa att E inte skulle ha åkt till om hon vetat att hon skulle ha samlag med män. Åklagaren hade med andra ord inte lyckats bevis det orsakssamband mellan vilseledandet och avresan som var nödvändigt för straffbarhet. P.g.a. detta kunde L, trots att hon vilselett E om vilket arbete det var frågan om, inte dömas för att genom detta vilseledande ha förmått E att resa till . E hade själv berättat att hon hade ett barn som var gam- malt, att hon tjänade estländska kronor , att hen- nes bostadskostnader uppgick till i måna- den samt att hon klarade sig på bidrag från sina föräldrar och sin pojkvän. Detta föreföll vara en ekonomiskt svår situation. Utred- ningen om E:s situation var emellertid inte fullständig. Det fanns t.ex. inga upplysningar om pojkvännens och föräldrarnas ekonomi och i vilken utsträckning de hjälpte E. Att L hade rekryterat E och andra kvinnor i berodde naturligtvis på att där fanns kvinnor som levde under mycket besvärliga förhållanden och som därför kunde se prostitution som en sista utväg att försörja sig. L hade utnyttjat dessa kvinnors situ- ation. Detta innebar dock inte att vad som föregick E:s resa räckte för att konstatera att L använt något som lagstiftaren ansett vara andra otillbörliga medel. L var vidare åtalad för att efter E:s ankomst till ha tagit emot henne och inhyst henne fram till i syfte att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. För att L skulle kunna dömas för sådana s.k. efterföljande åtgärder krävdes att E:s avresa till skett på sådant sätt att den varit att anse som straffbar människohandel. Tingsrätten hade emellertid kommit fram till att detta inte var bevisat eftersom åklagaren var- ken hade lyckats bevisa det nödvändiga orsakssambandet mellan L:s vilseledande och E:s avresa eller att L använt andra otillbörliga medel än vilseledandet för att förmå E att resa. Det innebar att L inte kunde dömas för den andra gärningen som hon var åtalad för, mottagande och inhysande av E fram till . När det gällde resan hade L dock inte vilselett E om arbetets art – E visste ju vad det var hon gav sin in i efter att ha varit där . L var inte heller överbevisad om att ha vil- selett E när det gällde låsningen av lägenhetsdörren. Lika lite som när det gällde den första resan framgick av utredningen att L använt sig av några andra otillbörliga medel än vilseledandet. Därför var varken L:s agerande före E:s andra resa till eller mottagan- det och inhysandet av E vid det andra tillfället straffbart som män- niskohandel för sexuella ändamål. Åtalet för människohandel skulle därför ogillas i sin helhet. Av tingsrättens domslut framgår att L dömdes för grovt koppleri till fängelse. Åklagaren hade påstått att L förmått E att bege sig till med användande av vilseledande. L hade uppgett att hon förklarat för E att arbetet gick ut på eskortservice, striptease, posering och mas- sage. L:s verkliga avsikt med att engagera E måste ha varit att hon skulle utnyttjas för sexuella förbindelser i . E hade å sin sida berättat att det i den annons, på vilken hon svarade, angavs endast lönande arbete i samt att L vid deras möte inte beskrev vilka arbetsuppgifter det rörde sig om, men att hon anade att det hand- lade om tillhandahållande av sexuella tjänster. Under sådana för- hållanden och då E sedermera kom att frivilligt ägna sig åt prosti- tution hos L fann hovrätten att åklagaren inte förmått styrka att E blivit vilseledd av L. Åklagaren hade också påstått att L med använ- dande av även annat otillbörligt medel än vilseledande förmått E att bege sig till . I målet var inte annat utrett än att E rest till i syfte att tjäna pengar och att hon väl här kommit att ägna sig åt prostitution. Av utredningen framgick visserligen att hon levt under knappa ekonomiska omständigheter i . Att hon skulle ha befunnit sig i en sådan situation i att hon i prakti- ken inte hade något annat väl än att åka till och börja arbeta hos L stöddes inte av utredningen i målet och det var därför inte styrkt. Inte heller hade det visats att L skulle haft någon närmare kännedom om E:s förhållanden. När det gällde E:s första resa till förelåg alltså inte något straffbart förfarande från L:s sida. När det sedan gällde E:s andra resa till framgick redan av hennes egen berättelse att hon reste hit frivilligt och att hon var införstådd med att hon skulle ägna sig åt prostitu- tion hos L. Något vilseledande i form av oriktiga uppgifter om arbetet var det alltså inte frågan om. I denna del hade åklagaren även gjort gällande att vilseledandet bestått i att L förtigit för E att hon skulle hållas inlåst i en månads tid /. Hovrätten fann beträffande frågan om den påstådda inlåsningen i likhet med tingsrätten att det kunde vara såsom L sagt att den frå- gan kom upp först mot slutet av E:s andra period här. När det gällde frågan om L använt sig av andra otillbörliga medel hänvisade hovrätten till slutsatserna ovan. L hade följaktligen inte heller när det gällde E:s andra resa till gjort sig skyldig till något brottsligt förfarande. Vid denna bedömning kunde inte heller ansvar enligt 4 kap. 1 a § andra stycket BrB inträda. Då det inte kunnat styrkas att E begett sig hit p.g.a. vilseledande eller p.g.a. något annat sådant otillbörligt medel från L:s sida, skulle åtalet för människohandel för sexuella ändamål ogillas. Av hovrättens dom framgår att hovrätten fastställde tingsrättens domslut i ansvarsdelen. Avgörande från Hovrätten för I ett avgörande från Hovrätten för hade hovrätten att ta ställning till frågor om människohandel för sexuella ändamål. I tingsrätten yrkade åklagaren ansvar för människohandel för sexuella ändamål, grovt koppleri och narkotikabrott. I målet förekom två tilltalade. S åtalades för människohandel för sexuella ändamål och narkotikabrott. D åtalades för människohandel för sexuella ändamål och grovt koppleri. I målet förekom två målsägande, M och E. I den delen yrkade åklagaren ansvar enligt följande. S har omkring genom vilseledande förmått M, som inte fyllt , att bege sig från till , i syfte att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. M har härefter omkring den 13–i , , haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. S har därvid främjat och otillbör- ligt ekonomiskt utnyttjat att M haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Vilseledandet har bestått i att S erbjudit M arbete på restaurang i och förtigit att syftet varit att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. Vidare har S betalat M:s tågbiljett till , inhyst M i sin bostad i , anordnat biltransporter mellan och , försett M med kondomer och narkotika, ansvarat för kundkontakterna och övervakat M:s arbete på gatan samt tillägnat sig i vart fall viss del av ersättningen för utförda sexuella tjänster. D har omkring den 13–i främjat att M haft till- fälliga sexuella förbindelser mot ersättning genom att transportera henne i bil mellan och samt övervakat M i samband med hennes arbete på gatan. 7TP PT Hovrätten för Västra dom i mål B 4388-03 (tingsrätts dom i mål B 7477-03). S och D har hänsynslöst utnyttjat M. S har försett M med narkotika i syfte att förmå henne att prostituera sig. Vidare har S fråntagit M pass, pengar och mobiltelefon. S har dessutom uppmanat M att inte använda kondom samt hotat M med att skicka missbru- karna på henne. M har härigenom och genom sin ungdom befunnit sig i en sårbar och utsatt situation. D har varit medveten om dessa för- hållanden. S har omkring genom vilseledande förmått E att bege sig från till , i syfte att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. E har härefter omkring den 13–i , , haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersätt- ning. S har därvid främjat och otillbörligt ekonomiskt utnyttjat att E haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Vilseledandet har bestått i att S erbjudit E arbete på restaurang i Dan- mark och förtigit att syftet varit att utnyttja henne för tillfälliga sexu- ella förbindelser. Vidare har S betalat E:s tågbiljett till , inhyst E i sin bostad i , anordnat biltransporter mellan och , försett E med narkotika och kondomer, ansvarat för kundkontakterna och övervakat E:s arbete på gatan samt tillägnat sig i vart fall viss del av ersättningen för utförda sexuella tjänster. D har omkring den 12–i främjat att E haft till- fälliga sexuella förbindelser mot ersättning genom att transportera henne i bil mellan och samt övervakat E i sam- band med hennes arbete på gatan. S och D har hänsynslöst utnyttjat E. S har försett E med narkotika i syfte att förmå henne att prostituera sig. Vidare har hon fråntagits pass, pengar och mobiltelefon och har uppmanats av S att inte använda kondom. E har härigenom befunnit sig i en sårbar och utsatt situation. D har varit medveten om dessa förhållanden. S har omkring förmått M, som inte fyllt , att låta sig transporteras från till , i syfte att utnyttja henne för tillfälliga sexuella förbindelser. M har efter ankomsten till den 17–haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning i såväl som . S har därvid främjat och otillbörligt ekonomiskt utnyttjat att M haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. S har anordnat transporten från till , ansvarat för kundkontakterna, övervakat M:s arbete på gatan, försett M med kokain och narkotikaklassade tabletter samt tillägnat sig i vart fall viss del av betalningarna för utförda sexuella tjänster. D har på uppdrag av S, den 17–, i egen bil transporterat M, som inte fyllt , från till och sedan till i syfte att utnyttja henne för tillfälliga sexuella för- bindelser. Han har även i såväl som transporterat M till de olika gator där prostitutionen har skett samt bevakat henne. D har härigenom främjat att M haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. S och D har hänsynslöst utnyttjat M. S har försett M med såväl kokain som narkotikaklassade tabletter i syfte att förmå henne att prostituera sig. Hon har tidigare fråntagits pass, pengar och mobiltelefon. M har härigenom och genom sin ungdom befunnit sig i en sårbar och utsatt situation med små möjligheter att kunna avbryta sin verksamhet. D har varit medveten om dessa förhållanden. S och D förnekade brott. Målsäganden M berättade bl.a. följande. Hon och hennes träffade S på en fest. De började prata och S erbjöd dem jobb på hennes restaurang i . M trodde det var ett vanligt restaurangjobb och uppfattade inte att det rörde sig om prostitu- tion. Dagen därpå åkte de tre till . S betalade biljetterna. På tåget till berättade hur gammal hon var. Dagen efter det att de kom till tog S med sig M och E till en gata där det stod flickor. De gissade att det rörde sig om prostitu- tion. En man som hette B var också närvarande. B var storvuxen och M var rädd. När M och E inte ville arbeta började S skrika att de skulle arbeta och lämna pengarna till henne. S ordnade också ett rum med en där de kunde utföra sexuella tjänster. För att klara arbetet drack M alkohol och använde narkotika. Hon fick narkotika av S som i sin tur fick det av B. S hade hennes pengar, pass och mobiltelefon. M träffade D på gatan. Han visste vad som pågick. D gav henne narkotika och körde dem till olika ställen. M trodde att S och D delade på pengarna. I fortsatte hon att gå på gatan. Därefter sade S att de skulle åka till . D sade att hon inte behövde om hon inte ville. I tog S reda på var de kunde arbeta och tog kontakt med bilar och förhandlade om priset. Där- efter fortsatte de till . Tilltalade S berättade bl.a. följande. M och E sålde sex och de behövde hennes hjälp. S visste inte hur gamla de var. De betalade själva sina biljetter. B försåg M med narkotika. kom D som skjutsade dem och var med när prostitutionen pågick. M och E hade sina pass och mobiltelefoner och tog själva betalt. S prostitue- rade sig också. Tilltalade D berättade bl.a. följande. Han hade känt S . Hon bad honom hämta M och E i för att köra dem till . Han trodde att M var 17 eller . körde han M och E till . Han körde dem också till där M prostituerade sig. Han visste inte vem som hade M:s pass. M hade en mobiltelefon. D trodde att M prostitue- rade sig frivilligt. D körde dem också till där M prostitu- erade sig. Målsäganden E:s uppgifter åberopades såsom de antecknats i polisförhör. Uppgifterna finns inte återgivna i domen. Tingsrätten konstaterade beträffande åtalspunkten 1, att M:s upp- gifter om hur det kom sig att hon begav sig till var jämförelsevis allmänt hållna och att det på denna punkt varit nöd- vändigt att också höra E för att kunna dra någon säker slutsats om i vad mån det förekommit något vilseledande av det slag som gjorts gällande. Åtalet för människohandel kunde därför på denna grund inte vinna bifall. Vidare anförde tingsrätten att åklagaren, för det fall något vilse- ledande inte kunde styrkas, gjort gällande att ansvar för människo- handel likväl förelåg på den grunden att S förmått M att bege sig från till i syfte att utnyttja henne för sexuella förbindelser, trots att hon inte fyllt . Tingsrätten anförde att det för straffansvar i detta fall inte krävdes att det förekommit något otillbörligt förfarande. För straffansvar krävdes dock någon form av påverkan från gärningsmannens sida. Enligt tingsrätten visade utredningen entydigt att S initierat och organiserat resan till , men att det inte gått att klarlägga vem som betalat bil- och att M:s uppgifter på den punkten varit svävande. Det var vidare utrett genom S egna uppgifter att det var S som var den som styrde och drev på händelseförloppet. Hon hade även inhyst och transporterat M i , allt i syfte att utnyttja henne för pro- M var endast vid tillfället och hade av allt att döma haft liten möjlighet att i realiteten påverka händelseförloppet. Tingsrätten fann att S genom sitt agerande förmått M att bege sig till för att där utnyttjas för prostitution. S, som redan från början måste ha insett att risken var stor att M var , hade ställt sig helt likgiltig till hennes ålder vid genomförandet av åtgärderna. S hade genom sitt handlande gjort sig skyldig till män- niskohandel för sexuella ändamål. Genom M:s uppgifter var utrett att D bistått S med att trans- portera M och E mellan och vid i vart fall ett par tillfällen och att denne måste ha varit väl medveten om den verksamhet som S bedrev och M:s och E:s roller i denna. D hade härigenom främjat att M haft tillfälliga sexuella förbindelser mot ersättning. Det var inte bevisat att D i övervakat M och E i deras arbete på gatan, inte heller att han varit medveten om de åtgärder av hänsynslöst slag som S vidtagit mot M. D skulle därför i enlighet med det anförda på denna punkt bara dömas för att ha främjat att M haft sexuella förbindelser mot ersättning genom att utföra transporter mellan och . Det var bara utrett att han utfört sådana körningar i begränsad utsträckning. Med hänsyn härtill fann tingsrätten att gärningen borde bedö- mas som medhjälp till koppleri.