sou · GWB3120 · 2008-12-15 00:00:00 — bedömer att det är lämpligt att SAMANT – inom ges uppdraget att vara sådant . Vissa svårigheter för att fullgöra sitt brottsbekämpande uppdrag har i uppdrag att effektivt bekämpa smuggling i alla dess former. Bekämpning av narkotika-, alkohol- och cigarettsmuggling är prioriterade områden. som smugglingen effektivt ska bekämpas, ska varuflödet mellan olika länder störas så lite som möjligt. arbete med att bekämpa narkotikasmuggling är av stor vikt för att förhindra att narkotika kommer in i landet. För att arbetet ska kunna bedrivas effektivt krävs ett väl fungerande regelsystem. Det har från olika delar inom för utred- ningen påtalats att svårigheter med personkontroll har uppkommit i samband med anslutning till . kunde tulltjänstemän få information om en persons identitet via polisens personkontroll (passkontroll). Detta är inte längre möjligt. Enligt uppgifter från anställda inom förekommer det i flera andra EU-länder att en varukontroll vid inre gräns får inledas genom att den enskildes identitet efterhörs. För att även på ett tillfredställande sätt ska kunna arbeta med brottsbekämpande verksamhet på bl.a. narkotikaområdet, krävs att verket inom givna ramar har tillgång till effektiva verktyg. Mot bakgrund av vad som ovan anförts om andra EU-länders möjligheter att begära identi- tetskontroll vid passage av inre gräns, bör denna fråga för svensk del utredas närmare. Utredningen föreslår alltså att så sker. Utöver det som anförts ovan har utredningen i ytterligare ett antal frågor gjort bedömning och lämnat förslag till regleringar. Huvuddelen av dessa frågor återfinns i kapitel 27 i betänkandet. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens grundläggande uppdrag kan sägas vara att lämna sådana förslag som leder till minskat utbud och minskat missbruk av narkotika, hälsofarliga varor, dopningsmedel och flyktiga ämnen som används vid sniffning. Bakgrunden till uppdraget är bl.a. att ett antal barn och ungdomar skadas eller dödas av missbruk av sådant som är eller bör bli klassificerat som narkotika eller hälso- farlig vara. Att även dopningsmedlen leder till stora skador blir allt mera uppenbart. Utbudet av nya droger sker nu på ett mera utstuderat och hänsynslöst sätt . Risken att barn och ungdomar ska lockas att använda nya och ännu inte klassificerade varor har ökat radikalt genom utbudet på Internet. Även problem med sniffning bland ungdomar förekommer. För att kunna möta ett utbud av nya droger, dopningsmedel och en förändrad missbruksmiljö krävs många åtgärder. En åtgärd som utredningen föreslår är att skärpa straffen i fråga om vissa miss- bruksämnen, t.ex. dopningsmedel, GBL och 1,4-butandiol. De båda sistnämnda ämnena föreslås bli förklarade som narkotika, vilket leder till ett utvidgat tillstånds- och kontrollsystem. För de legala brukarna av ämnena innebär detta en viss kostnadsökning. Höjda straff kan vara en relativt verksam åtgärd för att inskärpa allvaret hos såväl köpare som säljare i fråga om redan kända missbrukssub- stanser. Försäljning och annan hantering av nya ännu inte klassificerade medel kan inte bemötas med höjda straff eftersom hanteringen ännu inte är straffbar. För att komma åt denna hantering krävs andra åtgärder. De förslag som utredningen i detta avseende redo- visar är en aktiv och konstruktiv informationsverksamhet, en starkt ökad beredskap i fråga om nya ämnen för att få ämnena klassificerade som narkotika eller hälsofarlig vara och därmed straffbara att hantera, samt slutligen en skyddsreglering som innebär att varor som kan antas komma att bli missbrukade som narkotika eller hälsofarliga varor men ännu inte är klassificerade som sådana kan omhändertas (skyddsomhändertagande). Framför allt de senast föreslagna åtgärderna innebär ökade kostnader för staten. De föreslagna åtgärderna är att se som olika delar i ett förbättrat system för att minska skador och dödsfall. Exempelvis torde det föreslagna skyddsomhändertagandet bli i det närmaste helt meningslöst och ineffektivt om inte resurser tillskapas för vidgad kunskap och beredskap i fråga om nya missbruksämnen. De myndigheter som direkt kommer att påverkas av utredning- ens förslag är främst , , och de allmänna domstolarna. Förslagen i betänkandet torde indirekt komma att innebära stora konsekvenser för Kriminalvården. Någon närmare beräkning av ökade kostnader för Kriminalvården anser sig utredningen inte ha möjlighet att göra. Utredningen bedömning är dock att Kriminalvården totalt sett kommer att drabbas av de största kostnadsökningarna till följd av förslag i detta betänkande. Utredningen hänvisar till kapitel 28 i betänkandet för att ta del av den närmare redogörelsen av utredningens bedömning i fråga om ekonomiska konsekvenser. Utredningen är väl medveten om att direktiven för denna utredning liksom för andra föreskriver att om förslagen innebär kostnader för staten ska förslag lämnas till hur dessa ska finansie- ras. Kostnaden som förklaringen av GBL och 1,4-butandiol leder till finansieras i huvudsak genom företagens avgifter. Att finna finansieringsmöjligheter för de övriga förslagen, som innebär ökat skydd för främst ungdomar, finns inte inom ramen för utredning- ens uppdrag. Självfallet innebär dock ett minskat utbud och ett minskat missbruk av olika droger stora besparingar även ur samhällsekonomisk synpunkt. Konsekvenser av utredningens förslag i förhållande till brottslighet och brottsförebyggande arbete, reglers effekter för små företag osv. framgår av kapitel 28 i betänkandet. Utredningen hänvisar dit. Ett ikraftträdande av de lagar som ska beslutas av samt därtill hörande förordningar torde kunna ske . lag om skyddsomhändertaganden av vissa varor som inte är förklarade som narkotika eller hälsofarliga varor Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller till skydd för enskildas liv och hälsa mot skador av sådana varor som –regeringen kan antas komma att förklara som narkotika i för- ordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika eller som hälso- farliga varor i förordningen (1999:58) om förbud mot vissa hälso- farliga varor, –är förklarade som narkotika eller hälsofarliga varor enligt för- fattning som ännu inte har trätt i kraft, eller –är föremål för kontroll enligt en internationell överenskom- melse som har biträtt, men där beslutet om tillägg till den internationella överenskommelsen ännu inte har trätt i kraft i . Förutsättningar för skyddsomhändertaganden, m.m. 2 § En vara –som inte är förklarad som narkotika eller hälsofarlig vara enligt en författning som har trätt i kraft, eller –som är förklarad som narkotika enligt en internationell över- enskommelse som har biträtt men som ännu inte har trätt i kraft här i landet, får omhändertas, om det kan antas –att den har sådana egenskaper eller effekter som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) eller –att den har sådana egenskaper som avses i 1 § lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor, och det av omständigheter i det enskilda fallet kan antas att varan är avsedd att brukas så att den kan förorsaka skada eller dödsfall (skyddsomhändertagande). 3 § Beslut om skyddsomhändertaganden fattas av allmän åklagare. 4 § I avvaktan på ett slutligt ställningstagande får ett tillfälligt beslut meddelas. Ett sådant beslut får gälla under högst två måna- der. Åklagaren får förlänga beslutets giltighetstid , om ytterligare utredning eller någon annan särskild omständighet gör det nödvändigt. Om synnerliga skäl föreligger får ytterligare förlängning beslutas. 5 § När åklagare fattat ett tillfälligt beslut om skyddsomhänderta- gande ska 1 a) berörd polismyndighet eller 1 b) berörd enhet inom , genast underrättas om beslutet. Om det inte är obehövligt ska och föreläggas att till åklagaren yttra sig om huruvida varan slutligt bör omhändertas och att ange skälen för detta. Av 18 § framgår att åklagaren i vissa fall ska underrättas om det inte längre finns skäl för ett skyddsomhändertagande. 6 § Åklagare får anlita biträde av polismyndighet eller för utredning av frågor om skyddsomhändertaganden. I fråga om utredning tillämpas följande bestämmelser i 23 kap. rätte- gångsbalken: 4 § om objektivitet, 6 § om rätt att hålla förhör, 10 § om vilka som får närvara vid förhör, och 12 § om förbud mot otillbörliga åtgärder under förhör. Vid tillämpningen av 23 kap. 4 § ska bestämmel- serna om den som är misstänkt i stället avse den från vilken varan har omhändertagits. 7 § Innan frågan om ett skyddsomhändertagande slutligen avgörs av åklagaren, ska den som är part underrättas om uppgift som till- förts ärendet genom någon annan än parten och få tillfälle att yttra sig över den. Frågan får dock avgöras utan att så har skett, om åtgärderna är uppenbart obehövliga. Åklagaren bestämmer hur underrättelsen ska ske. 8 § När åklagaren slutligt avgör ett ärende om skyddsomhänderta- gande ska beslutet vara skriftligt och ange 2.om ett skyddsomhändertagande har beslutats och innebörden av detta, 3.de skäl som bestämt utgången, 4.de bestämmelser som åberopas, och 5.möjligheten att begära omprövning enligt 11 § och domstols- prövning enligt 13 §. Utöver part ska även 1 a) polismyndigheten eller 1 b) , 4)underrättas om åklagarens beslut. 9 § Vid åklagarens handläggning av ärenden om skyddsomhänder- taganden tillämpas i övrigt endast följande bestämmelser i förvalt- ningslagen (1986:223): 4 och 5 §§ om myndigheternas serviceskyldighet, 6 § om samverkan mellan myndigheter, 7 § om allmänna krav på handläggningen av ärenden, 8 § om tolk, 9 § om ombud och biträde, 14 § om muntlig handläggning, 15 § om anteckning av uppgifter, 20 § första stycket andra meningen 1 och 4 och andra stycket om att beslutsskäl får utelämnas, och 26 § om rättelse av skrivfel och liknande. 10 § Den som drabbats av ett skyddsomhändertagande ska delges det beslut som skyddsomhändertagandet grundar sig på. Vid del- givning tillämpas delgivningslagen (1970:428). 11 § Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl till det, får åklagaren på eget initiativ eller efter begäran av part häva eller ändra ett slutligt beslut om skyddsomhändertagande som har fat- tats av åklagaren eller domstolen. Detta gäller dock inte om ärendet om skyddsomhändertagande är föremål för domstolsprövning. Om åklagaren enligt 18 § underrättas om att det inte längre finns skäl för ett skyddsomhändertagande, ska åklagaren genast underrätta domstolen om detta om ärendet är föremål för dom- stolsprövning. 12 § Åklagaren ska häva ett tillfälligt beslut om skyddsomhändertagande, om han eller hon bedömer att förutsätt- ningar för ett slutligt beslut om skyddsomhändertagande inte före- ligger. 13 § Tingsrätten ska pröva ett beslut av åklagare om skyddsom- händertagande på begäran av part, om beslutet har gått honom eller henne emot. En sådan begäran ska göras skriftligen hos åklagaren, som ska överlämna ärendet till tingsrätten. Behörig domstol att pröva ett beslut om skyddsomhänderta- gande är den tingsrätt där den åklagare som har prövat frågan om skyddsomhändertagande ska föra talan i brottmål i allmänhet. Begäran om prövning av ett tillfälligt beslut om skyddsomhän- dertagande får göras utan begränsning . I fråga om ett slutligt beslut om skyddsomhändertagande ska begäran om prövning ha kommit in till åklagaren från den dag då klaganden fick del av beslutet. 14 § Domstolen ska begära yttrande av åklagaren, om det inte är obehövligt. Domstolen får begära yttrande av Statens folkhälsoin- stitut eller , om ett sådant yttrande kan ha bety- delse för utredningen. 15 § Vid domstolens handläggning av skyddsomhändertagande tillämpas i övrigt lagen (1996:242) om domstolsärenden. I fråga om begäran om prövning enligt 13 § tillämpas vad som sägs i den lagen om ansökan. 16 § Utöver åklagare och annan part ska även 1 a) polismyndigheten eller 1 b) , underrättas om domstolens avgörande. 17 § När och får före- läggande från åklagaren om yttrande enligt 5 §, ska myndigheten så snart det kan ske ta ställning till om den avser att hos regeringen anmäla att varan ska förklaras som narkotika, eller, för Statens folkhälsoinstituts del, som hälsofarlig vara. 18 § Om eller har ytt- rat sig till åklagaren och angett att varan slutligt bör omhändertas, ska myndigheten genast underrätta åklagaren om myndigheten senare anser att det inte längre finns skäl för ett skyddsomhänder- tagande. Samma gäller för myndigheten om regeringen beslutat att inte förklara den aktuella varan för narkotika eller hälsofarlig vara. 19 § Ett beslut om skyddsomhändertagande börjar gälla omedel- bart, om inte annat bestämts. 20 § När ett beslut om skyddsomhändertagande har vunnit laga kraft ansvarar polismyndigheten eller för att den omhändertagna varan förstörs. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas endast på varor som tagits i beslag efter . lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om att 36 kap. 1 b § ska ha följande lydelse. Döms någon för ett brott för vilket är föreskrivet fängelse och har brottet varit av beskaffenhet att kunna ge utbyte, ska även i annat fall än som avses i 1 § egendom förklaras förverkad, om det framstår som klart mera sannolikt att den utgör utbyte av brottslig verksamhet än att så inte är fallet. I stället för egendomen får dess värde förklaras förverkat. Har brottet varit av beskaffenhet att kunna ge utbyte, gäller första stycket också om någon döms för 1.människohandel enligt 4 kap. 1 a § fjärde stycket, koppleri, ocker som är grovt, olovlig befattning med falska pengar som är grovt, eller grovt dobbleri, 2.narkotikabrott enligt 1 § narkotikastrafflagen (1968:64) eller olovlig befattning med narkotikaprekursorer enligt 3 b § första stycket samma lag, 3. dopningsbrott enligt 3 § 3. dopningsbrott enligt 3 § första stycket lagen (1991:1969) första stycket lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopnings- om förbud mot vissa dopnings- enligt 3 a § samma lag, (2000:1225) om straff för smugg- (2000:1225) om straff för smugg- enligt 6 a § första stycket samma 5. människosmuggling enligt 20 kap. 8 § första stycket utlän- ningslagen (2005:716) eller organiserande av människosmuggling enligt 20 kap. 9 § första stycket samma lag. 1 Senaste lydelse 2008:370. Vad som sägs om förverkande i första och andra styckena gäller också om någon döms för försök, förberedelse eller stämpling till ett brott som avses där. Förverkande enligt denna paragraf får inte beslutas om det är oskäligt. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i narkotikastrafflagen (1968:64) Härigenom föreskrivs i fråga om narkotikastrafflagen (1968:64) dels att 8 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 1 a §, med följande lydelse. Administrativa bestämmelser om narkotika finns i lagen (1992:860) om kontroll av nar- kotika. Bestämmelser om straff för olovlig befattning med dopnings- medel finns i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopnings- medel. Bestämmelser om straff för olovlig befattning med hälsofar- liga varor finns i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Med narkotika förstås i denna lag läkemedel eller hälso- farliga varor med beroendefram- kallande egenskaper eller eufori- serande effekter eller varor som med lätthet kan omvandlas till varor med sådana egenskaper eller effekter och som Med narkotika förstås i denna lag –läkemedel eller hälsofarliga varor med beroendeframkal- lande egenskaper, –läkemedel eller hälsofarliga varor med euforiserande effek- ter, eller –varor som med lätthet kan omvandlas till varor med bero- endeframkallande egenskaper eller euforiserande effekter, och 2 Senaste lydelse 1999:43. 1.på sådan grund är föremål för kontroll enligt en internationell överenskommelse som har biträtt, eller 2.av regeringen har förklarats vara att anse som narkotika enligt lagen. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel att 1, 3 och 3 a §§ ska ha följande lydelse. 1 § Denna lag gäller a)syntetiska anabola steroider, b)testosteron och dess derivat, c)tillväxthormon, d)kemiska substanser som ökar produktion och frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxthormon. c)tillväxthormon, och d)kemiska substanser som ökar produktion av testosteron och dess derivat eller av tillväxt- hormon, eller kemiska substanser som ökar frigörelse av testosteron och dess derivat eller av tillväxt- hormon. Om straff för narkotikabrott finns bestämmelser i narkotika- strafflagen (1968:64). Om straff för olovlig befatt- ning med hälsofarliga varor finns bestämmelser i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Den som uppsåtligen bryter Den som uppsåtligen bryter mot 2 § 2–7 döms för dop- mot 2 § 2–7 döms för dop- ningsbrott till fängelse i högst ningsbrott till fängelse i högst Är ett brott som avses i första stycket med hänsyn till mängden dopningsmedel samt övriga omständigheter att anse som ringa, döms till böter eller fängelse . Om straff för olovlig införsel m.m. finns bestämmelser i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. 3 Senaste lydelse 2000:1245. Är ett brott som avses i 3 § första stycket att anse som grovt döms för grovt dopnings- brott till fängelse, lägst och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt skall det särskilt beaktas om det har utgjort led i en verk- samhet som har bedrivits i större omfattning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd dop- ningsmedel eller annars varit av särskilt farlig eller hänsynslös art. Är ett brott som avses i 3 § första stycket att anse som grovt döms för grovt dopnings- brott till fängelse, lägst och högst . Vid bedöm- ningen av om brottet är grovt ska särskilt beaktas dopnings- medlets farlighet, om gärningen har utgjort led i en verksamhet som har bedrivits i större omfatt- ning eller yrkesmässigt, avsett särskilt stor mängd dopnings- medel eller annars varit av sär- skilt farlig eller hänsynslös art. Denna lag träder i kraft . 4 Senaste ändring 1999:44. lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:860) om kontroll av narkotika dels att 2, 3, 4, 7, 7 a, 9, 9 a, 11 och 12 §§ ska ha följande lydelse, dels att närmast före 3 och 12 §§ nya rubriker ska införas av föl- Narkotika får importeras, tillverkas, exporteras, bjudas ut till försäljning, överlåtas eller innehas endast för medicinskt, vetenskapligt eller annat sam- hällsnyttigt ändamål som är sär- skilt angeläget. Narkotika får importeras, föras in, tillverkas, exporteras, föras ut, bjudas ut till försälj- ning, överlåtas eller innehas endast för medicinskt, veten- skapligt eller annat samhälls- nyttigt ändamål som är särskilt angeläget. När regeringen särskilt före- skriver det, får narkotika hanteras på i första stycket närmare angi- vet sätt även för industriellt ändamål. eller exporteras endast av den föras in, exporteras eller föras ut som har tillstånd till det. endast av den som har tillstånd Om inte regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, föreskriver något annat, får dock resande utan tillstånd föra in narkotiska läkemedel i och föra ut sådana 5Senaste lydelse 1999:55. 6Senaste lydelse 2000:539. läkemedel från landet, om de är avsedda för medicinskt ändamål och den resandes personliga bruk. Narkotika får inte utan tillstånd sändas genom landet eller, i annat fall än som avses i andra stycket, föras ut ur landet. I övrigt gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m. Med tillverkning avses i denna Med tillverkning avses i denna lag framställning, omvandling, lag framställning, omvandling, bearbetning, avvägning, uppräk- bearbetning, avvägning, uppräk- ning, förpackning eller ompack- ning, förpackning eller ompack- ning av narkotika samt fram- ning av narkotika. ställning av sådan beredning som innehåller narkotika utan att beredningen anses som narkotika. Tillverkning av narkotika får bedrivas endast av den som har till- stånd till det. Tillstånd behövs dock inte för att på apotek göra en beredning med narkotiskt ämne som verksam beståndsdel eller för att i vetenskapligt syfte framställa narkotika vid en vetenskaplig institution, som ägs eller stöds av staten. 7 §7 Narkotika får innehas endast av 1.den som har rätt att handla med varan, 2.en föreståndare för en vetenskaplig institution som ägs eller stöds av staten eller en kommun, i den mån varan behövs för veten- skaplig forskning, undersökning eller undervisning, 3.en befattningshavare vid försvarsmakten enligt särskilda bestämmelser, den som fått varan utläm- 4. den som fått varan utläm- enligt 3 § första stycket, eller den som fått särskilt tillstånd till det för utbildningsändamål eller något annat samhällsnyttigt ändamål. 7 Senaste lydelse 1999:55. i denna lag ett ämne som kan avses i denna lag detsamma som i användas för olaglig framställ- 9 § narkotikastrafflagen (1968:64). ning av narkotika och som finns upptaget i bilaga till Europapar- (EG) nr 273/2004 av den 11 (EG) nr 111/2005 av den 22 gemenskapen och tredjeländer. Den som importerar, expor- Den som importerar, för in, terar, transiterar, exporterar, för ut, transiterar, handlar med narkotika skall föra tillverkar eller handlar med nar- sådana anteckningar som behövs kotika ska föra sådana anteck- för att kontrollera efterlevnaden ningar som behövs för att kon- av bestämmelserna i denna lag trollera efterlevnaden av bestäm- och föreskrifter som meddelats melserna i denna lag och före- med stöd av lagen. stöd av lagen. där narkotika används i veten- ningar ska även föras av den som skapligt syfte skall föra sådana fått särskilt tillstånd till innehav av narkotika för utbildningsän- kontrollen av användningen. damål eller något annat sam- hällsnyttigt ändamål som är sär- narkotika används i vetenskap- ligt syfte ska föra sådana anteck- ningar som behövs för kontrol- len av användningen. 8Senaste lydelse 2005:471. 9Senaste lydelse 2005:471. Den som yrkesmässigt impor- Den som yrkesmässigt impor- terar, exporterar, transiterar, till- terar, för in, exporterar, för ut, verkar eller handlar med nar- transiterar, tillverkar eller hand- kotika skall på varans förpack- lar med narkotika ska på varans ning genom märkning eller på eller på annat sätt ange nar- på begäran få de upplysningar på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för och handlingar som behövs för tillsynen och får meddela de tillsynen och får meddela de förelägganden och förbud som förelägganden och förbud som behövs för att förordning (EG) behövs för att förordning (EG) nr 273/2004, förordning 273/2004, nr 111/2005, denna lag eller nr 111/2005, denna lag eller med stöd av lagen skall efterle- med stöd av lagen ska efterlevas. För tillsyn har Läkemedels- För tillsyn har Läkemedels- verket rätt till tillträde dels till verket rätt till tillträde dels till utrymmen som används i sam- utrymmen som används i sam- band med import, export, tran- band med import, införsel, sit, agerande som export, utförsel, transit, agerande handel, transport, förvaring eller av narkotika eller förpack- ningsmaterial till narkotika, dels till utrymmen där prövning av Detsamma gäller sådana utrym- men som används i samband med import, export, transit, age- används i samband med import, rande som mellanhand, tillverk- införsel, export, utförsel, transit, ning, handel, transport och för- 10Senaste lydelse 2005:471. 11Senaste lydelse 2005:471. verkning, handel, transport och Verket får i sådana Verket får i sådana och ta prover. har dock inte med stöd av denna och ta prover. lag rätt till tillträde till bostäder. har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bostäder. det biträde som behövs för det biträde som behövs för till- tillsyn enligt denna paragraf. syn enligt denna paragraf. På begäran skall den som På begäran ska den som för- förfogar över sådana varor som fogar över sådana varor som av- avses i andra stycket lämna nöd- ses i andra stycket lämna nöd- vändigt biträde vid undersök- vändigt biträde vid undersök- För uttaget prov betalas