sou · GVB323 · 2008-01-01 00:00:00 — Om en utländsk försäkrings- förmedlare som utövar försäkr- ingsförmedling i enligt 3 kap. 1 § bryter mot denna lag eller föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen eller på annat sätt visar sig olämplig att utöva försäkringsförmedling, får förelägga för- säkringsförmedlaren att göra rättelse. Om en utländsk försäkrings- förmedlare som utövar försäk- ringsförmedling i enligt 3 kap. 1 § bryter mot 1. denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, 2. andra författningar som reglerar dennes verksamhet, eller 3. på annat sätt visar sig olämplig att utöva försäkrings- förmedling, får Finansinspek- tionen förelägga försäkringsför- medlaren att göra rättelse. Om rättelse inte sker, får inspektionen förbjuda försäkringsför- medlaren att utöva försäkringsförmedling här i landet. skall underrätta behörig myndighet i försäk- ringsförmedlarens hemland om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 42 och 43 §§ aktiebolagslagen (2005:551) skall ha följande lydelse. En revisor skall vidta de åtgärder som anges i 43 och 44 §§, om han eller hon finner att det kan misstänkas att en styrelseledamot eller den verkställande direktören inom ramen för bolagets verk- samhet har gjort sig skyldig till brott enligt någon av följande bestämmelser: 1.9 kap. 1, 3, 6 a och 9 §§, 10 kap. 1, 3, 4 och 5 §§, 11 kap. 1, 2, 4 och 5 §§, 17 kap. 7 § samt 20 kap. 2 § , och 2.2, 4, 5 och 10 §§ skattebrottslagen (1971:69). Om revisorn finner att en misstanke av det slag som avses i första stycket bör föranleda honom eller henne att lämna uppgifter enligt 9 § lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt, skall dock åtgärder enligt 43 och 44 §§ inte vidtas. En revisor som finner att det föreligger sådan brottsmisstanke som avses i 42 § skall utan oskä- ligt dröjsmål underrätta styrel- sen om sina iakttagelser. Om revisorn finner att en misstanke om brott bör föranleda honom eller henne att lämna uppgifter enligt 9 § lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt, skall dock den i 11 § andra stycket samma lag angivna tidsfristen iakttas. En revisor som finner att det föreligger sådan brottsmisstanke som avses i 42 § skall utan oskä- ligt dröjsmål underrätta sty- relsen om sina iakttagelser. Någon underrättelse behöver dock inte lämnas, om det kan antas att styrelsen inte skulle vidta några skadeförebyggande åtgärder med anledning av underrättelsen eller en underrättelse av annat skäl framstår som meningslös eller stridande mot syftet med under- rättelseskyldigheten. Denna lag träder i kraft . Förordning om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism m.m; Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna förordning innehåller närmare bestämmelser för till- lämpningen av lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och terrorismfinansiering och lagen (2002:444) om straff för finansie- ring av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall och om tillsyn över efterlevnaden av dessa lagar. Förordningen innehåller dessutom bestämmelser om tillämpning av lagen (000) om vissa verksam- hetsutövare som omfattas av lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Med verksamhetsutövare avses i denna förordning fysiska och juridiska personer som avses i 2 § första stycket samt 2 a och 2 b §§ lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och terrorismfi- nansiering. Interna rutiner och utbildning 2 § Verksamhetsutövaren skall bedöma riskerna för att den egna verksamheten utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terro- rism. Särskild uppmärksamhet skall riktas mot sådana transaktioner som är komplexa eller ovanliga i förhållande till kundens vanliga verksamhet eller som inte förefaller ha något påvisbart legalt eller ekonomiskt syfte. De risker som är förknippade med användandet av ny teknik och som kan underlätta anonymitet skall i förekommande fall beaktas. 3 § Verksamhetsutövaren skall fastställa följande rutiner i interna regler, i syfte att förhindra penningtvätt eller finansiering av terro- rism –rutiner för riskhantering och riskbedömning, –rutiner för att avgöra om skärpta krav eller lägre krav på kund- kännedom skall tillämpas, –rutiner för hur en identitetskontroll skall utföras, dels vid inle- dandet av en affärsförbindelse, dels vid enstaka transaktioner dels ock vid tillfällen då affärsförbindelsen inleds eller den enstaka transaktionen utförs på distans, –rutiner för bevarande av handlingar, och –rutiner för utbildning av anställda i frågor om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, Med interna regler avses policy- och styrdokument, riktlinjer, instruktioner eller andra skriftliga dokument genom vilka verk- samheten styrs. Omfattningen av de interna reglerna skall anpassas till verksamhetens omfattning och art och den utförda riskbedöm- ningen av den egna verksamhetens exponering för risker. 4 § Vid tillämpning av 4 a § tredje stycket 1 lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism skall iden- titetskontrollen av kunden anses tillräcklig om 1.för fysiska personer kontrollen utförs med ledning av a)giltiga certifierade identitetshandlingar eller motsvarande, b)körkort, eller c)EU-pass utfärdade , 2.för juridiska personer kontrollen utförs med ledning av a)registreringsbevis, eller b)andra behörighetshandlingar som innehåller uppgift om legal ställföreträdare, och c)den legala ställföreträdare eller fullmäktigen identifieras på samma sätt som fysiska personer enligt 1. Utländska medborgare, som saknar någon svensk identitets- handling, skall identitetskontrolleras med hjälp av passhandling eller motsvarande och ytterligare handlingar om det bedöms erfor- derligt. 5 § Med verklig huvudman avses, vid tillämpning av 4 a § lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terro- rism, den fysiska person eller de fysiska personer a) som ytterst äger en juridisk person, indirekt eller direkt, helt eller delvis, dock av aktier, rösträtt eller motsvarande, utom beträffande företag noterade på en reglerad marknad (börs- bolag), eller b)som är framtida förmånstagare till en stiftelses eller annan juridisk persons tillgångar, helt eller delvis, dock av till- gångarna, eller som c)i motsvarande omfattning kontrollerar juridiska personer under a) och b). Om det inte fastställts vilka personer som är framtida förmåns- tagare skall fastställas den grupp av personer i vars intresse en juri- disk person bedriver verksamhet. Vid behov skall identitetskontroll av den verkliga huvudmannen utföras enligt 4 §. Lägre krav på kundkännedom 6 § Följande institutioner omfattas av lägre krav på kundkänne- dom. 1.Institutioner inom Europeiska unionen som tilldelats offent- liga funktioner genom fördraget om Europeiska unionen, fördra- gen om gemenskaperna eller gemenskapens sekundärlagstiftning och som är ansvarig inför en gemenskapsinstitution eller medlems- stats myndighet, och 2.Europeiska (). Skärpta krav på kundkännedom 7 § Kontroll av distanskunders identitet vid inledandet av en affärsförbindelse eller vid utförandet av en enstaka transaktion innebär att den fysiska eller juridiska personen skall inhämta ytter- ligare handlingar och uppgifter eller vidta ytterligare åtgärder för att verifiera handlingar och uppgifter än vad som framgår av 4 §. Identitetskontrollen skall utföras på grundval av skriftliga underlag och uppgifter som inhämtas från kunden eller tillförlitliga externa källor, såsom register som finns tillgängliga hos myndigheter eller kreditupplysningsföretag. Kravet på ytterligare identitetskontroll skall anses uppfyllt om kontrollen utförs genom en kombination av kontroller enligt föl- jande –namnteckning mot vidimerad kopia av identitetshandling, –uppgifter om personnummer, organisationsnummer, firma- tecknare och styrelse, adress, arbetsgivare, kontokortsnummer, nummer på identitetshandling mot uppgifter i företagets egna register eller externa register, –elektroniska metoder för identifiering av en kund såsom så kallad e-legitimation eller identifieringsmetoder som används i internetbanktjänster, telefonbanktjänster eller kontokortstjänster, –motringning eller utväxling av telefax, –annan dokumentation för att styrka en kunds identitet som bankintyg eller intyg från publicus (eller dess motsvarig- het i utlandet), ambassader, konsulat och affärspartners utomlands, –första inbetalning av medel sker från ett konto som öppnats i kundens namn i ett finansiellt institut inom EES som omfattas av penningtvättslagen eller motsvarande bestämmelser. Om en kund är en utländsk medborgare som saknar svensk identitetshandling, eller om en kund är en utländsk juridisk person vars legala företrädare är en utländsk medborgare, skall dock en av kontrollerna utgöras av inhämtande av en vidimerad kopia av pass eller en annan identitetshandling som utvisar medborgarskap. 8 § Ledningen för juridisk person enligt 2 § första stycket 1-7 lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism skall godkänna nya förbindelser med korrespondent- banker. a)inhämta tillräcklig information om motpartens affärsverksam- het för att kunna göra en bedömning av dess renommé, b)göra en bedömning av motpartens kontroller för att förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism och den tillsyn som institutet är föremål för, och c)försäkra sig om att korrespondentbanken har erforderliga rutiner för att kontrollera kundernas identitet och fortlöpande övervakar kunder som har direkt tillgång till konton hos institutet och att de kan lämna uppgifter som behövs för att uppfylla kraven på kundkännedom. 9 § Med personer i politiskt utsatt ställning avses utomlands bosatta 1)stats- eller regeringschefer, ministrar samt vice och biträdande ministrar, 2)parlamentsledamöter, 3)domare i högsta domstolen eller domare i andra domstolar eller rättsliga organ vilka utgör slutinstans, 4)tjänstemän vid revisionsmyndigheter och styrelseledamöter i centralbanker, 5)ambassadörer, diplomatiska sändebud samt höga officerare, 6)personer som ingår i statsägda företags förvaltnings-, led- nings- eller kontrollorgan. Med närmaste familjemedlemmar avses a) maka eller make, b) partner som enligt nationell lag likställs med maka eller make, c) barn och deras maka eller make eller partner, samt d) föräldrar. Med kända medarbetare avses även fysiska personer som till- sammans med en person som anges under 1-6 ovan äger eller kon- trollerar en juridisk person eller ensam äger eller kontrollerar en juridisk person men det är känt att personen som anges under 1-6 är den verkliga huvudmannen, eller som på annat sätt har nära affärsförbindelser med en sådan person. 10 § Om en kund är en person i politiskt utsatt ställning bosatt utomlands skall, innan affärsförbindelsen inleds eller transaktionen utförs, godkännande inhämtas från ledningen eller den nivå som i förekommande fall fastställts genom interna regler. Den fysiska eller juridiska personen skall dessutom vidta lämpliga åtgärder för att fastställa ursprunget till de medel som används, och bedriva skärpt övervakning av affärsförbindelsen. Kända medarbetare till personer som anges i 9 § 1-6 behöver inte särskilt efterforskas men omfattas av kraven på skärpt kundkänne- dom om det är allmänt känt att de är medarbetare eller om det framkommer på annat sätt. Person i politiskt utsatt ställning betraktas som sådan efter det att han eller hon lämnat sin offentliga funktion. 11 § Handlingar eller uppgifter som använts vid identitetskon- troll skall bevaras i kopia eller med hänvisning till använda hand- lingar eller uppgifter. I båda fallen skall uppgift om datum framgå. Handlingar och uppgifter som legat till grund för identitetskon- troll, för affärsförbindelser eller för transaktioner skall sparas så att de snabbt och fullständigt kan tillhandahållas tillsynsmyndigheter och brottsutredande myndigheter. 12 § Tillsynen över efterlevnaden av lagen (1993:768) om åtgär- der mot penningtvätt och finansiering av terrorism och lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslig- het i vissa fall skall enligt bestämmelserna i förstnämnda lag utövas av 1.Finansinspektionen, i fråga om de verksamheter som anges i 2 § första stycket 1-7, 2.Fastighetsmäklarnämnden i fråga om verksamhet enligt 2 § första stycket 8, 3.Lotteriinspektionen, i fråga om verksamhet enligt 2 § första stycket 9, och 4.Revisorsnämnden, i fråga om verksamhet enligt 2 § första stycket 10, såvitt avser godkända och auktoriserade revisorer och registrerade revisionsbolag, samt 5.Finansinspektionen, i fråga om tillsyn över övrig verksamhet enligt 2 § första stycket och 2 b §, dock inte verksamhet som bedrivs av advokater och biträdande jurister. Tillsynsmyndigheterna skall genom vägledning, information och liknande verksamhet skapa förutsättningar för att ändamålet med lagarna som anges i 1 § skall kunna tillgodoses. Av 8 kap. 6 § framgår att tillsyn över advokat- väsendet utövas av styrelse och disciplinnämnd. 13 § har det centrala ansvaret för tillsyns- vägledningen. Med tillsynsvägledning avses sådan tillsyn som består i utvärdering, upp följning och samordning av den tillsyn som bedrivs på området samt stöd och råd till de övriga tillsynsmyndig- heterna. skall vidare verka för samordning och sam- verkan vad gäller informationsförsörjning i frågor som rör pen- ningtvätt och finansiering av terrorism mellan tillsynsmyndigheter och de brottsutredande myndigheterna. 14 § får meddela de ytterligare föreskrifter inom sitt verksamhetsområde som behövs beträffande 1. riskhantering och riskbedömning , 2.rutiner som skall följas enligt 3 §, 3.besluts- och rapporteringsordning vid handläggning av ären- den, även för företag som ingår i koncernförhållanden, samt 4.vilka stater som uppfyller de krav som ställs beträffande tredje land enligt och Rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansi- ella systemet används för penningtvätt och finansiering av terro- rism. får dessutom meddela de närmare föreskrif- ter om vad en ansökan enligt lagen (000) om vissa verksamhetsut- övare som omfattas av lagen (1993:768) om åtgärder mot pen- ningtvätt och finansiering av terrorism skall innehålla. 15 § § Verksamhetsutövare enligt 2 § första stycket 1-7 lagen (1993:768) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terro- rism skall vid tilllämpning av fjärde stycket underrätta Finansin- spektionen om företaget finner att dess interna regler inte kan till- lämpas på grund av tredje lands reglering på området. Denna förordning träder i kraft . Genom förordningen upphävs förordningen (2002:552) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall. 1 Uppdraget och arbetssättet Utredarens huvuduppgift är att se över vilka åtgärder som behöver vidtas för att ytterligare effektivisera bekämpningen av penning- tvätt och terrorismfinansiering. Utredaren skall därvid föreslå de författningsändringar som behövs för att genomföra det tredje penningtvättsdirektivet (2005/60/EG) och de ändringar som krävs därutöver för att också uppfylla de 40 rekommendationerna från FATF (Financial Action Task Force)samt specialrekommendatio- nen (nr VI) som gäller alternativa betalningsförmedlare. Utredaren skall dessutom överväga lämpligheten av att inrätta en nationell databas enligt rekommendation nr 19 samt kartlägga den myndig- hetssamverkan som förekommer på området. I detta arbete skall beaktas, liksom den rapport som FATF gett ut, innehållande en utvärdering av hur uppfyller rekommendationerna. Utreda- ren skall särskilt överväga tillsyns- och föreskriftsfrågor beträf- fande aktörer utanför den finansiella sektorn. Samråd skall äga rum med berörda myndigheter och intressenter. Direktiven anger vissa begränsningar. Utredaren skall inte behandla några frågor som rör kriminalisering, förverkande eller internationellt samarbete. Däremot ingår frågor om uppgiftsläm- nande och statistik. Utredningen inleddes under benämningen Utredningen om åtgärder mot penningtvätt och terrorismfinansiering. Under arbetets gång har utredningen hållit ett 10-tal sammanträden. Arbetet har delvis bedrivits i arbetsgrupper med olika konstellatio- ner under olika temata. Sammanträffanden har ägt rum med företrädare för , FAR SRS, , , , och . Studiebesök har gjorts på & Finansav- delning för att studera det norska systemet för transaktionsöver- vakning på elektronisk väg, hos och Finanspolisen. Sekretariatet har deltagit i s.k. implementeringsmöten i EU-kom- missionens regi. En referensgrupp har givits tillfälle att lämna syn- punkter på ett utkast till betänkandetext och lagtext rörande avsnittet om regler för kundkännedom. Utredningen har inte initierat några egna mer omfattande utred- ningar. BRÅ:s expert i utredningen har dock upprättat en prome- moria om befintlig statistik på området och möjliga åtgärder för att förbättra denna. I uppdraget har ingått att beskriva samverkan mellan myndigheter. Eftersom en sådan rapport tagits fram av en arbetsgrupp under , har utredningen avstått från motsvarande egen utredning. I övrigt har utredningen tagit del av och även grundat slutsatser på rapporter från myndig- heter (bl.a. ) och samverkansgruppen mot penningtvätt, som genom gett ut en studie om alternativa betalningsförmedlare. Relevanta rapporter, liksom slut- satserna från dessa presenteras i sitt sakliga sammanhang. 1.3Läsanvisning och den fortsatta framställningen Kapitel 2 innehåller en kortfattad bakgrund i form av beskrivning av nuvarande rättslig reglering på svensk nivå och på internationell nivå. För en fylligare framställning, se prop. 2003/04:156. Kapitel 3 behandlar den del av uppdraget som innebär att beskriva myndig- hetssamverkan. Dessa delar är deskriptiva och kan hoppas över av den insatte läsaren. Överväganden och förslag finns i kapitel 4, inklusive de överväganden som gjorts med innehållet i kap. 3 som grund. Dessa har främst bäring på slutsatser rörande informations- överföring mellan myndigheter och bedömningar av hur tillsynen bör utformas. Överväganden och förslag följer i största möjliga utsträckning kronologin i det tredje penningtvättsdirektivet. 2.1Internationellt arbete för att bekämpa penningtvätt och finansiering av terrorism Brottslighet genererar vinster. Dessa vinster kan uppstå genom olika sorters brott, vilka brukar i sammanhanget kallas förbrott eller underliggande brott. Penningtvätt, liksom brottslighet i övrigt, kan angripas med straffrättsliga metoder och regelverk. Eftersom penningtvätt syftar till att på olika sätt dölja ursprunget till de illegala tillgångarna finns ett starkt skäl att använda det finansiella systemet för att kunna använda medlen i den legala ekonomin via investeringar eller konsumtion. Det finansiella systemets roll gör att det finns skäl att vidta åtgärder mot detta förfaringssätt för att hindra brottslighet- som kan vara såväl internationell som orga- niserad- och för att skydda stabiliteten hos de finansiella systemen. Dessa åtgärder är brottsförebyggande till sitt syfte men regelverket är av administrativ art. Från början inriktades åtgärderna främst på penningtvätt där förbrottet var narkotikabrott. har skett en utveck- ling mot en vidare definition av penningtvätt som grundas på ett flera typer av underliggande brott. Utvecklingen avspeglas i regel- verket på internationell nivå genom det arbete som bedrivs genom Financial Action Task Force, FATF, och har fått efterföljd på EU- nivå genom antagande av direktiv. antogs ett direktiv om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar (91/308/EEG). Syftet med direktivet var att samordna insatserna för att förhindra att friheten för kapitalrörelser och friheten att tillhandahålla finan- siella tjänster utnyttjas för penningtvätt. Direktivet omfattade kre- ditinstitut och finansiella institut som de definierades i direktivet, vilka ålades en skyldighet att kontrollera sina kunders identitet och att anmäla alla förhållanden som kunde tyda på penningtvätt till myndigheter, och att bevara handlingar och uppgifter från Krav fanns också på underlåta att utföra misstänkta transaktioner, att införa rutiner för hindra att den egna verksamheten utnyttjas för penningtvätt och att de anställda får information och utbildning i frågor som rör transaktioner av medel som härrör från brott. beslutades om ändringar i direktivet genom Europapar- lamentets och rådets direktiv /97/EG av om ändring av rådets direktiv /308/EEG om åtgärder för att för- hindra att det finansiella systemet används för tvättning av pengar. Genom det direktivet utvidgades tillämpningsområdet till att omfatta även vissa verksamheter utanför den finansiella sektorn: revisorer, skatterådgivare, fastighetsmäklare, s.k. oberoende juris- ter, vissa handlare när betalning görs kontant och med höga belopp, samt kasinoverksamhet. Kretsen av förbrott utökades till att omfatta även andra brott än narkotikabrott. Detta direktiv genom- fördes i svensk lagstiftning med ikraftträdande från . Båda direktiven var minimidirektiv, dvs. möjligheten fanns att nationellt besluta om strängare regler. De har ersatts genom det nu aktuella och rådets direktiv /60/EG av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt och finansiering av terrorism. FATF är en internationell aktionsgrupp som bildats i syfte att bekämpa penningtvätt. FATF har 33 medlem- mar. FATF är ett mellanstatligt organ och är världsledande standard- sättare i frågor om bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism. FATF:s arbete har således haft stort inflytande på övriga internationella regelverk, inte minst EU:s direktiv om penningtvätt. Arbetet utförs på flera områden; sättande av standarder för bekämpning av penningtvätt och terrorismfinansiering, utvärdering av medlemsländer och analys och studier av metoder och trender på aktuella områden. Vidare tillämpar FATF sanktioner för de länder och territorier som inte har tillräckligt effektiva system för bekämp- ning av penningtvätt och terrorismfinansiering. En av sanktionerna innebär att FATF har möjlighet att svartlista länder. För när- varande förekommer inget land på FATF: s lista. FATF har antagit 40 rekommendationer för bekämpning av penningtvätt, vilka reviderats . Rekommendatio- nerna innehåller krav på ländernas legala system, såväl i straffrätts- ligt hänseende som beträffande administrativa regler. Grund- läggande och centrala är de rekommendationer som handlar om kraven på kundkännedom för framförallt finansiella företag, men även andra. Vidare finns krav på organisation av myndigheter, att det skall finnas en finansunderrättelseenhet för att motta rapporter om misstänkta transaktioner och att tillräckliga resurser skall fin- nas. Internationellt samarbete betonas och krav finns på tillträde till vissa på området. FATF :s mandat utvidgades till att omfatta även bekämpning av terrorismfinansiering. I anledning härav har FATF antagit nio specialrekommendationer. FATF: s 40 rekommenda- tioner omfattar även bekämpning av finansiering av terrorism. 2.2Direktiv /60/EG – det tredje penningtvättsdirektivet Direktiv /60/EG bygger, liksom de tidigare direktiven, i huvudsak på de 40 rekommendationer som utfärdats av FATF. Det tredje penningtvättsdirektivet har således tillkommit som en följd av utvecklingen på det internationella området och ett önskemål om att regleringen på gemenskapsnivå skall stå i samklang med utvecklingen inom FATF, där rekommendationerna blev föremål för en omfattande revidering och utvidgning av till- lämpningsområdet. Detta var i sin tur en del av händelseutveck- lingen efter . Ett annat önskemål var att konsolidera de två tidigare direktiven på området. De tidigare direktiven har därför upphävts och ersatts av det tredje penningtvättsdirektivet, som i vissa delar helt bygger på de tidigare.