sou · GVB360d2 · 2008-01-01 00:00:00 — Bristen på höjddata med tillräcklig noggrannhet har medfört att en förenklad modell har använts för beräkningarna av den påverkade strandens bredd. Detta gör att beräkningarna av antalet utsatta fastigheter samt det totala värdet på dessa är osäkra. Vissa områden kommer sannolikt inte alls att vara hotade. Hela fastigheter kommer inte heller alltid att drabbas utan endast delar. En successiv anpassning kommer även att ske genom förebyggande åtgärder m.m. som minskar riskerna för erosion. En analys från kommun visar på konsekvenser samt värden som kan gå förlorade på grund av stranderosion vid en havsnivåhöjning om inga åtgärder vidtas. Detta skulle medföra att strandlinjen flyttas i genomsnitt inåt varvid av strandzonen skulle gå förlorad. Den sammanlagda förlusten uppskattas till prisnivå. I beräkningarna ingår inte att turismen skulle drabbas i så stor omfattning då det skulle vara möjligt att bygga ett nytt strandområde längre in. Utöver att badstränder, campingplatser kan komma att drabbas längs kustavsnitten, med förlorade intäkter och kostnader som följd, riskerar även naturmiljövärden att gå förlorade. Många natur- områden, som strandängar, har en begränsad bredd och gränsar till vägar och bebyggelse. Om sådana områden eroderar bort riskerar den bebyggda miljön att utsättas för erosion och översvämning. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Möjliga åtgärder för skydd av kustområden samt kostnader för dessa Det finns olika åtgärder för att begränsa och förhindra erosion och eventuella översvämningar av kustområden. Syftet med ett kust- skydd/erosionsskydd är att: utgöra en barriär mellan vattnet och det erosionskänsliga strandmaterialet, dämpa energin i vågor och strömmar, styra vattenströmmar och sedimentströmmar så att önskvärd transport och sedimentation sker, förhindra vatten att översvämma byggd miljö och andra områden. Olika typer av kustskydd finns. Vilken typ av skydd som väljs beror på tekniska och miljömässiga faktorer, lokala förhållanden som topografi, vattendjup och vågklimat samt ekonomiska fakto- rer. Ofta kombineras flera typer. Effektiviteten hos olika skydd är inte helt klarlagd. Exempel på skydd och kostnader för dessa är: strandskoning, sponter, kajkonstruktioner (800 1 200 kro- nor/m2), strandfodring (fyllning med sand, per m3), vågbrytare (exempel från , längd , djup ), hövder (enkla 10 per meter, brygga 30 per meter), förstärkning av naturliga kustskydd, dyner eller bukter mellan uddar (beror av lokala förhållanden), vegetation (armerad med plantering per m2), stranddränering (samt pumpstation 1,5 miljoner kro- nor), fenor på botten (ännu ej färdigutvecklat). SGI har gjort en överslagsberäkning för hur långa kuststräckor som kan behöva skyddas mot erosion (, 2007). I denna beräkning antas att kustskydden utförs genom strandfodring i kombination med strandskoning med släntskydd av sten. Enligt Lantmäteriets fastighetskarta finns bebyggelse längs av de sträckor Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser SOU 2007:60 som har förutsättningar för erosion, motsvarande av den totala erosionsbenägna sträckan. Detta stämmer väl överens med en jämförelse med kända erosionsområden i Ystads kommun, där bebyggelse finns inom av de erosionskänsliga avsnitten i kommunen. Anläggningskostnaden för både strand- fodring och strandskoning har i beräkningarna antagits till cirka 15 per meter kust. Strandfodring behöver underhållas ungefär , och strandskoning vart . Investeringskostnaden av skydd längs en sträcka på 180–motsvarande 10 av den erosionsbenägna sträckan bedöms med nämnda förutsättningar ligga inom intervallet 2 . Detta bör ställas i relation till de översiktliga beräkningarna av hotade värden som uppgår till enligt ovan. Anpassningsåtgärder mot stranderosion längs kusten samt överväganden Vi anser att erosion längs kusten bör ses i ett helhetsperspektiv utifrån samhällets intressen. Utgångspunkten bör vara att naturen har sin gång i områden där det inte finns enskilda eller allmänna intressen eller värden som hotas. Kommunen ansvarar genom plan- processen för att bebyggelse lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet. Om värden av vikt hotas, som bebyggelse, infrastruktur och andra skyddsvärda områden, kan det bli aktuellt att vidta åtgärder, se vidare avsnitt 5.6. I figur 4.31 visas olika strategier för att skydda stränder mot erosion. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Figur 4.31 Strategier för skydd av kustområden Källa: Bilaga B 14. Klimatförändringar måste beaktas i den fysiska planeringen. Den kommunala fysiska planeringen är ett av de viktigaste instrumenten för att undvika ny bebyggelse i områden med risk för bl.a. kusterosion. Bebyggelse ska enligt PBL lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet. Ett hållbart samhälle ställer krav på att markanvändning sker med ett långsiktigt perspektiv. Bebyggelse byggnader och infrastruktur har lång livslängd, vilket gör att erosionsrisker behöver bedömas mycket långsiktigt. Vid nyprojek- tering av konstruktioner i havet är det likaså viktigt att hänsyn tas till de eventuella konsekvenser som dessa kan medföra för erosionskänsliga områden. Kommunerna måste därför i ökad utsträckning ta hänsyn till risker för framtida kusterosion i sitt planarbete. Se vidare avsnitt 5.5. För att stärka den fysiska planeringen bör skyldighet att tillhandahålla underlag för kommunernas planering utökas och förtydligas, se vidare avsnitt 5.5. SGI bör få i uppdrag Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser att stödja länsstyrelser och kommuner i arbetet med den kom- munala planeringsprocessen. SGI har genomfört en nationell översiktlig kartläggning över kustområden med förutsättningar för stranderosion som analysen ovan är byggd på. Vi anser att denna bör fullföljas med en kartläggning av risker för stranderosion i bebyggda områden och som kan ligga till grund för mer detaljerade utredningar och behov av förstärkningsåtgärder, se vidare avsnitt 5.1. Hänsyn behöver tas till klimatförändringar. Områden av stort natur- och rekreations- värde kan också vara viktiga att skydda, men bör komma i andra hand. Karteringar ställer krav på uppgifter om höjdförhållanden med tillräcklig noggrannhet. Sådana saknas för huvuddelen av de svenska kusterna. Det finns behov av en nationell höjddatabas med tätare och noggrannare höjddata än dagens höjddatabas. Lantmäte- riet bör därför få i uppdrag att utveckla en sådan, se avsnitt 5.2. Det saknas också generellt batymetriska uppgifter samt uppgifter om havsbottens förändringar till följd av erosion och ackumulation med betydelse för kustnära processer. bör få i uppgift att sammanställa och tillgängliggöra batymetriskt kart- underlag för den svenska havskusten, se vidare avsnitt 5.2. Vi anser att ersättningssystemet för förebyggande åtgärder vid naturolycka även ska omfatta stranderosion. Erosion har tolkats som naturolycka med långsamt förlopp, trots att det slutligen kan leda till snabba förlopp med stor förlust av mark eller bebyggelse. Klimatförändringar med höjda havsnivåer, ökade vindar och eventuellt förändrade strömmar kan leda till att hotade värden riskerar att öka, se vidare avsnitt 5.6. Det finns ett fortsatt behov av ökad kunskap och erfarenhet om kusterosion och effekter av skyddsåtgärder. I , där SGI och Erosionsskadecentrum deltagit, har avsikten varit att samla och byta erfarenheter om hur strandområden kan skyddas. Arbetet har genomförts i samverkan mellan myndigheter, kommu- ner, universitet och praktiskt verksamma på lokal och regional nivå i olika europeiska länder. Vi anser det viktigt att denna typ av kunskapsutbyte och kunskapsåterföring sker mellan olika aktörer och länder. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Det är osäkert hur olika konstruktioner i vatten påverkar förekomsten och utvecklingen av strömmar med åtföljande erosion och ackumulation, avseende både erosionsskydd och andra vatten- konstruktioner. Vi anser att fortsatt forskning krävs för att öka kunskapen om olika åtgärders påverkan på strömbildning, förflytt- ning av sediment m.m. Förslag lämnas rörande ett flertal uppgifter och beskrivs vidare i nämnda avsnitt: avsnitt 5.1: kartläggning av risker för erosion i bebyggd miljö, avsnitt 5.2: höjddatabas, avsnitt 5.2: batymetriskt kartunderlag, avsnitt 5.5: fysisk planering, avsnitt 5.5: myndighetsstöd i den kommunala planeringspro- cessen, avsnitt 5.6: ersättningssystemet för förebyggande åtgärder. 4.3.4Dagvattensystem och bräddning av avloppsvatten Avloppssystemen kommer att belastas kraftigt i ett förändrat klimat på grund av ökade regnmängder och en omfördelning av regn till höst, vinter och vår när avdunstningen är låg och marken är vattenmättad. Extrema skyfall innebär att ledningarna bli överbelastade. Riskerna för bakåtströmmande vatten med källaröversvämningar som följd ökar, liksom bräddning av avloppsvatten med åtföljande hälsorisker. Ansvar för allmänna avloppssystem ligger på den kommunala VA- huvudmannen och omfattar ledningar inom fastställda verksam- hetsområden fram till förbindelsepunkt till abonnenter. Innanför förbindelsepunkten är fastighetsägaren ansvarig. Kommunen har ett lagstadgat ansvar genom och översikt- planeringen att förebygga översvämningar. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser vara ansvarig vid översvämningsskada vid uppträngning via allmänna avloppsledningar beroende på omständigheterna i det särskilda fallet. Den nya lagen om allmänna vattentjänster utvid- gade skadeståndsansvaret till att även omfatta översvämning av ytledes rinnande vatten från öppna dagvattenlösningar som tillhör den allmänna VA-anläggningen. Det förutsätts i lagstiftningen att översvämningsskadan har uppstått i ett VA-förhållande, det vill säga i förhållandet mellan VA-huvudman och abonnent/avgifts- skyldig. Begreppet avloppsledningsnät omfattar både spillvattenförande ledningar och dagvattenledningar. I princip finns tre systemtyper för avloppsnät. I ett kombinerat system avleds spill-, dag- och dräneringsvatten i en gemensam ledning. I systemet ingår brädd- avlopp för att skydda lågt liggande bebyggelse vid kraftig neder- börd. Duplikatsystem avleder spill- och dagvatten i olika ledningar. Dräneringsvattnet kan avledas till någon av dessa. avleds spillvattnet i egen ledning. Dagvattnet hanteras lokalt eller i diken och dräneringsvattnet avleds i egen ledning eller tillsammans med de övriga. Separatsystemet kan ses som en föregångare till det som benämns långsiktigt hållbar dagvattenhantering och började användas i villaområden . Utbyggnaden av avloppssystemen startade i större städer . Utbyggnaden ökade kraftigt i takt med övrig samhällsutbyggnad, men också beroende på att man övergick från kombinerat till duplikat system. Längden på näten är varav är byggt och hälften . Dagvattenledningarna utgör , spillvattenledningarna och de kombinerade . En tredjedel av kommunerna har avloppsnät som delvis består av kombinerade delar, oftast belägna i städernas centrala och äldre delar. Servisledningarnas tillkommer med en längd på cirka 20 . Den genomsnittliga utspädningsgraden av spill- vattnet i reningsverk beroende på tillskottsvatten är 200 pro- cent, dvs. andelen tillskottsvatten är lika stor som andelen spill- vatten. Ledningars livslängd varierar. Vid bristande funktion kan även yngre ledningar kräva åtgärder som andra avlopps- Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser ledningar kan fungera utan problem , allt beroende på markförhållanden, anläggningssätt och kvalitet. Ofta är det därför delar av en avloppsanläggning som förnyas och inte hela anläggningen. Förnyelsetakten av både spill- och dagvattenled- ningar är lägre än en procent . Sedan 10 pågår ett systemskifte avseende dagvattenhante- ringen. Syftet är att minimera de avledda dagvattenflödena, behålla grundvattenbalansen inom bebyggelseområdena, göra områdena tåliga mot kraftig nederbörd samt minska föroreningsbelast- ningarna på recipienten, se figur 4.32. Figur 4.32 En långsiktigt hållbar dagvattenhantering Källa: Klimatförändringarnas inverkan på allmänna avloppssystem – Problembeskrivning, kostnader och åtgärdsförslag, bilaga B 16. Sårbarheter i dagens system och inträffade extremhändelser Kombinerade system innebär översvämningsrisk för lågt belägna källare med risk för bakåtströmning vid överfullt system. Till det kombinerade systemet hör bräddavlopp för att skydda lågt liggande byggnader. Avvattning från garagenedfarter till dag- eller kombi- nerad ledning kan vid mycket kraftig nederbörd ge översvämmade källare, på grund av att flödena leds ned mot nedfarten och inte avbördas i tillräcklig omfattning. Situationen kan förvärras om avloppsledningen är överbelastad och bakåtströmning sker. Lågt belägna dräneringssystem anslutna till dagvattensystem till fastigheter med källare kan också belastas med bakåtströmmande dagvatten, vilket ställer krav på att källarmurar ska tåla att stå under Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Av antalet anmälda översvämningsskador till försäkringsbolagen utgör cirka 75 översvämning som uppstått genom bakåtströmmande vatten via spillvattenavloppet. Extrema skyfall kan vålla skador i minst samma storleksordning som översvämningar vid höga vattenstånd i vattendrag och sjöar. Stora översvämningar beroende på skyfall inträffade och 2003 på och i med kostnader på 123 respektive 63 mil- joner kronor. Totalt antal källaröversvämningar åren 2003 2005 redovisade till Svenskt Vatten samt extrapolerade till att gälla för hela landet uppgår till 5 700 sammantaget , varav en extrem händelse, skyfallet i , svarar för drygt 600 av dessa. (Svenskt Vatten VASS; Bilaga B 16) Konsekvenser av kraftig nederbörd och höga vattennivåer samt skadekostnader Korttidsnederbörd är av stor betydelse för avloppssystem då intensiva, kortvariga regn ger ökade volymer att avleda med risk för översvämning och bräddning. I modellerna som används i klimat- scenarierna har varje ruta en storlek . Tidssteget för beräkningarna är . Översvämning av avloppssystem kan dock ske till följd av mer lokala skyfall och . Bedömningarna enligt bilaga B 16 har därför utgått från dagens nederbördsmönster med hänsyn tagen till nederbördsförändringar enligt klimatscenarierna. Dessa visar att nederbördsmängden, frekvensen och intensiteten kommer att öka, vilket ger värre översvämningar. Figur 4.33 visar den årliga förändringen av neder- bördens intensitet i ett förändrat klimat. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Figur 4.33 Intensiteten i de kraftigaste regnen, mm/h och år, för perioderna 2011 2040, 2041 2070, 2071 2100 relativt 1961 1990 (RCA3-EA2) Källa: , 2007. Årsnederbörden ökar totalt medan sommarnederbörden minskar i landets södra och mellersta delarna. Denna omfördelning av regn till höst-, vinter- och vårperiod med låg avdunstning och vatten- mättad mark ger ökad tillförsel av tillskottsvatten till avlopps- systemen, vilket kommer att ställa ökande krav på systemen som helhet. Figur 4.34 visar förändring i vinternederbörd i form av regn. Figur 4.34 Förändring i regnmängder, dec-jan, perioderna 2011 2040 och 2071 2100 relativt 1961 1990 (RCA3-EA2) Källa: , 2007. Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser Utsläppsscenario B 2 uppvisar samma mönster, men med något mindre nederbörd. De områden som är kritiska kommer fortsatt att vara detta och utbredningen av översvämningarna kommer att bli större. Nya kritiska områden kan tillkomma. Även höga vattenstånd i hav, vattendrag och sjöar kan ge stora ökningar av volymen tillskottsvatten på grund av ökad dränering. Medelavrinningen väntas öka i stora delar av landet och 100- årsflödet bedöms öka framförallt i och västra , men även i delar av fjällen och nordöstra . De ökade havsnivåerna drabbar framförallt södra delarna av landet, där landhöjningen är obefintlig eller låg. Avledning av dagvatten för- svåras om recipienten dämmer längre in i systemen. Dagvatten- förande ledningar med utlopp under vattenytan är utsatta vid en höjning av vattennivån genom risk för bakåtströmning. Risk finns även för återströmning i brädd- och nödavlopp. Figur 4.35 visar höga nivåer i recipienten med åtföljande dämning. I bilaga B 16 redovisas exempel från Malmös och kommuner avseende fysisk planering med hänsyn tagen till VA-system och risker för översvämning. Figur 4.35 Mycket höga vattennivåer med dämda servisledningar och över- svämmade källare Källa: Bilaga B 16. Det är svårt att uppskatta framtida skadekostnader till följd av mer kraftig korttidsnederbörd då klimatscenarierna inte har den upplösning som är bestämmande för avrinning från hårdgjorda ytor. För att få en bild av skadekostnadernas storlek görs en uppskattning enligt dagens situation. Skadekostnaderna grundar sig på inträffade översvämningar från och åren 2003 2005 med ett kostnadsintervall på 15 000–per Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser fastighet, se tabell 4.22. Siffrorna är sannolikt något överskattade, då även översvämningar som beror på stopp i avloppsledningsnät ingår, vilket inte behöver vara relaterat till kraftig nederbörd. årlig total kostnad för 2003 2005 (; bilaga B 16) (/fastighet) (/fastighet) Vid höga flöden i anslutning till kraftig nederbörd överskrids ledningskapaciteten i kombinerade system och över- skottsflödet passerar då utspätt med regnvatten, men orenat, ut till recipienten via bräddutlopp. Även vid avloppsreningsverk sker bräddning vid inflöden som överskrider vad som kan hanteras. Avledning till recipienten sker då vanligen efter grovrensnings- steget. Principen vid bräddning, både i ledningsnät och på avloppsreningsverk, är att avloppsvattnet avleds till recipienten via en överfallskant. Nödavledning, exempelvis i samband med pumpstopp i pump- stationer, innebär utsläpp av orenat spillvatten. Sådana utsläpp innebär spridning av mikrobiologiska halter i högre koncentration jämfört med koncentrationerna vid bräddning av kombinerade system, där en utspädning sker med dagvatten. I ställs inga mikrobiologiska krav på avloppsvatten som når recipient, även om det finns vissa krav på registrering av exempelvis volym vid bräddpunkter. Kommunala avloppsreningsverk är ofta lågt belägna, då strävan i så stor utsträckning som möjligt är att använda självfall. Anläggningarna är därför ibland känsliga för översvämningar. Ökad nederbörd i ett förändrat klimat, och då framförallt ökad frekvens av intensiva skyfall, kan innebära mer frekventa och mer omfattande bräddningar. Detta kan medföra ökad mikrobiologisk belastning med åtföljande hälsorisker för råvattnet, se avsnitt 4.3.6. Åtskilliga studier har visat på kopplingen mellan kraftig nederbörd och vattenburna sjukdomsutbrott. Statistik från utbrott i Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser visar att av de vattenburna sjukdomsutbrotten föregicks av kraftiga regnhändelser, se även avsnitt 4.6. (et al, 2007) Anpassningsåtgärder mot höjda vattennivåer och kraftig nederbörd, kostnader samt överväganden Krav på höjdsättning av mark och högsta tillåtna nivå för vatten och avlopp uppges inte alltid få den roll som krävs för ett säkert byggande. Avloppsvattenhanteringen måste, i ett klimat med ökad och intensivare nederbörd samt höjda vattennivåer, i än högre grad än säkerställas tidigt i kommunens planprocess. Planerings- processen måste ses som en helhet och säkerhetsfrågorna lyftas fram tidigt så att de kan ses i samspel också med eventuella andra åtgärder som ligger utanför PBL:s ramar. Behov finns också av en tydlig ansvarsfördelning vid olika typer av översvämningar. Det säkraste sättet att undvika problem i framtida bebyggelse- områden vid vattendrag, sjöar och hav är att med en framsynt planering säkerställa en säker höjdsättning i förhållande till omgi- vande vatten. I denna planering måste ett förändrat klimat beaktas i ett långsiktigt perspektiv och med den osäkerhet som råder, se avsnitt 4.3.1 och avsnitt 5.5 om översväming av strandnära bebyg- gelse samt fysisk planering. I proposition (2006/07:122) Ett första steg för en enklare plan- och bygglag, har regeringen i de grund- läggande bestämmelserna förtydligat att bebyggelse ska lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn till de boendes och övrigas hälsa, till deras säkerhet, samt med hänsyn till risken för olyckor, översvämning och erosion. bör upprätta allmänna råd för planering, lokalisering och höjdsättning av bebyggelse inklusive VA-system med hänsyn tagen till översvämning, ras, skred och erosion som stöd till kommuner och länsstyrelser. bör också upprätta allmänna råd för planering och säkerställande av åtgärder för att skydda befintlig bebyggelse mot ovannämnda naturolyckor liksom avseende vatteninträngning i avloppssystem, se vidare avsnitt 5.5. Befintliga dagvattenledningar är dimensionerade för att klara normala regn . Nederbördsmängderna i ett förändrat klimat bedöms öka i stort, frekvensen och intensiteten likaså. Extrema skyfall kan innebära att ledningarna bli tillfälligt överbelastade. Behov kommer att finnas av att säkra dagvattensystemen, så att Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser inte befintlig bebyggelse översvämmas av bakåtströmmande vatten från recipient under exempelvis byggda skyddsvallar. Genom att förse ledningarna med backventil eller pumpar kan fastigheter skyddas mot bakåtströmmande vatten från dagvattenledningar. Strävan ska rimligen vara att så långt möjligt minska mängden dagvatten som behöver avledas i ledningssystem. En lokalt inriktad dagvattenhantering med inslag av öppna lösningar tillsammans med en genomtänkt höjdsättning av hela bebyggelseområdet minimerar risken för översvämningar. Vid överbelastning av rörsystem behöver flöden kunna styras mot okänsliga områden eller avledas ytligt på säkert sätt, med exempelvis utjämningsmagasin, komplet- terande kanaler, diken m.m. Andra tekniska åtgärder är byggande av alternativ dagvattenledning för toppflöden och utökad lednings- kapacitet. Tekniska åtgärder kommer också att behöva vidtas mot högvatten, som invallning och dag- och dränvattenpumpning. (Svenskt Vatten, 2004) Vi bedömer risken som stor att översvämningar ökar i befintliga avloppssystem på grund av ökad kraftig nederbörd om inga ytterligare åtgärder vidtas. Förnyelsetakten är av ledningsnäten och bedöms gradvis komma att öka under de närmaste decennierna och nå ett balansläge om 25 . En beräkning har gjorts i bilaga B 16 över kostnaden för dagens förnyelse, en bedömd gradvis ökande förnyelse under samt en extra satsning på hydrauliskt kritiska områden motsvarande 10 av avloppsnäten. I kostnaden har även hänsyn tagits till överlapp i förnyelsen, se tabell 4.23. Tabell 4.23 Anpassningskostnad av avloppsnät under den kommande 25-års perioden, dagens penningvärde (, bilaga B 16) Kritiska områden (visst Kritiska områden (inget överlapp med förnyelse) överlapp med förnyelse) Kostnaden för anpassning till klimatförändringar enligt tabell 4.23 av det allmänna avloppssystemet med beaktande av kraftigt ökad nederbörd innebär en ökning på utöver den normala och gradvis ökande normala förnyelsen på . Vi bedömer det som viktigt att förnyelsetakten ökar. Anpassning till ett framtida klimat måste bygga på ett helhets- perspektiv som omfattar såväl privata som allmänna ledningsnät för Konsekvenser av klimatförändringar och extrema väderhändelser att vidtagna åtgärder ska få så stor effekt som möjligt. Ingen bedömning finns angående hur privata VA-installationer påverkas av det framtida klimatet. Det finns ett stort behov av att utreda hur förnyelsen av de privata VA-ledningarna ska genomföras där även hänsyn tas till klimatförändringar. En grov bedömning enligt bilaga B 16 är att kostnaderna för förnyelse av de privata VA-installa- tionerna (servisledningarna) torde uppgå till av de allmänna kostnaderna, vilket ger en tillkommande förnyelse- kostnad på under perioden.