sou · GWB373 · 2008-07-03 00:00:00 — Det ligger utanför vårt uppdrag att lämna förslag som rör hela EG-rätten och all återrapportering som denna kan kräva och som rör alla behov av data för uppföljning av tillsynen. Frågan berör också produktionen av officiell statistik och om sådan produktion och kraven på återrapportering går att samordna med insamling av uppgifter för central uppföljning och utvärdering av den operativa tillsynen. saknas ett ansvar enligt förordningen (2001:100) om officiell statistik för att ta fram statistik om tillämpningen av EG- förordningar. Nuvarande ansvar omfattar . I och med att EU meddelar förordningar i sakfrågor som tidigare reglerats i direktiv faller dessa utanför statistikansvaret. Vi menar att insamling av data bör samordnas så långt det bara är möjligt för att hålla de administrativa bördorna nere. Vi har funnit att tillsynsmyndigheterna har olika sätt att arbeta på. Medan en del väljer information hellre än kontroll gör andra tvärtom. Vi har i likhet med tillsynsutredningen funnit att myndigheterna utför sin tillsyn på olika sätt. Vissa bedriver tillsyn över både bestämmelser som rör sakfrågor och som rör egenkontrollen och andra enbart över sakfrågan. Framtida åtgärder för en förbättrad kemikaliekontroll Det saknas forskning om vilka metoder myndigheterna bör använda för att upprätthålla lagefterlevnaden och få effektivast genomslag för fattade politiska beslut. Den tid är förbi där det fanns tämligen enkla samband mellan miljötillstånd – nationella punktutsläpp – lagstiftningsåtgärder – tekniska åtgärder – påverkan på miljötillståndet. Lagstiftning på varu- och kemikalieområdet inverkar på viktiga grundstenar i samhället såsom konsumtion och handel inom och utom landets gränser. Ska lagstiftningen fungera som ett effektivt styrmedel på även sådana delar av miljöområdet är det viktigt med kunskap om hur lagstiftningen ska genomdrivas. pekar på att det i hög grad saknas forskning som stöd för hur effektiv tillsyn ska bedrivas i praktiken.TPF7FPT Natur- vårdsverket har startat ett treårigt forskningsprogram som ska löpa om effektivare tillsyn. Programmet tar upp de tre områdena tillsynsmetodik, ledningsfrågor och mått på tillsynens resultat.TPF8FPT Vi anser att det startade programmet är angeläget men att även annan forskning om tillsyn behövs, exempelvis sådan som knyter an till EG-rättens utveckling och hur tillsyn över regler om handelsflöden eller andra flöden genom samhället eller över regler om varors eller kemiska ämnens livscykler ska kunna bedrivas effektivt. 7TP PT Miljömålen – nu är det bråttom, , s. 258. 8TP http://wwwPT .naturvardsverket.se/sv/Forskning/Sokaforskningsbidrag/Utlysningar/Effektiv -miljotillsyn/ lag om ändring i Ändringen tas upp i avsnitt 4.4.1. Genom ändringen upphävs det kommunala tillsynsansvaret för hanteringen av kemiska produkter enligt 14 kap. Det kommunala ansvaret för tillsyn över kemiska produkter kommer därmed fortsättningsvis att bestämmas av regeringen med stöd av paragrafens första stycke. Det kommunala ansvaret regleras på det sättet på andra tillsynsområden enligt , t.ex. tillsynen över områdesskydd enligt 7 kap. Änd- ringen är en förutsättning för att det ska vara möjligt att förordna om statlig tillsyn på kemikalieområdet utan att det ska medföra dubbla tillsynsansvar. Den nuvarande lydelsen innebär att regeringen får meddela före- skrifter om att tillsynsbestämmelserna i kapitlet ska gälla för tillsyn över EG-förordningar. Alla regler i 26 kap. är inte tillsynsbestäm- melser. Exempelvis gäller 19 § verksamhetsutövarens egenkontroll och 20 § miljörapport. Ändringen innebär att regeringen får föreskriva att alla bestämmelser i 26 kap. ska gälla för EG-för- ordningar. Det gör det möjligt att t.ex. föreskriva att verksam- hetsutövare ska bedriva egenkontroll som innefattar skyldigheter enligt Reach. Paragrafen är ny och innebär ett klargörande av att tillsyns- myndigheter har rätt att ta varuprov utan att betala ersättning i tillsynen över bestämmelser 14 kap. och föreskrifter meddelade med stöd av det kapitlet. Regeringen kan med stöd av 3 § föreskriva att detta ska gälla även för EG-förordningar. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 4.7.3. Andra stycket ger rätt för den som har lämnat ett varuprov att få ersättning för provet om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl för ersättning kan vara t.ex. att de krävs ett prov av en dyrbar vara eller att flera provexemplar har infordrats än vad som kan anses normalt (jfr prop. 2003/04:121, s. 145 och prop. 1988/89:23, s. 115). Paragrafen är ny och har sin förebild i produktsäkerhets- lagstifningen. Bestämmelserna tas upp i avsnitt 4.7.3. Genom att undersökning av varuprov bryts ut ur 22 § blir det tydligt att det finns ett ersättningsansvar för verksamhetsutövaren. Det innebär också att ansvaret för ersättning för provtagning och undersökning av prov får en mindre omfattning än verksamhetsutövarens ansvar för undersökningar i 22 §, eftersom den som lämnat provet endast behöver betala ersättning om undersökningen visar att bestäm- melserna för den kemiska produkten eller varan inte följts. Förslaget är en följd av att vissa begränsningar i fråga om utsläp- pande på marknaden och användning av kemiska produkter och varor förts över till Reach från direktiv /769/EEG. I och med att bestämmelserna finns i en EG-förordning kommer de inte längre att genomföras i författningar under . Reglerna kom- mer därmed inte längre att omfattas av straffbestämmelserna i 3 § första stycket 2. En ny straffbestämmelse krävs således för att överträdelser av begränsningsreglerna fortsatt ska vara straffsank- tionerade. förordning om ändring i förordningen (1998:900) om tillsyn enligt Bestämmelsen gör tydligt att tillsynsbestämmelserna i 26 kap. är tillämpliga på Reach och de andra EG-förordningar som anges i avsnitt D i förordningens bilaga. Ändringen i hänvisningen till 26 kap. 3 § är en följd av att det kommunala ansvaret för hanteringen av kemiska produkter som regleras där tas bort. Genom att andra stycket upphävs kommer tillsynsansvaret för biotekniska organismer endast regleras i bilagan till förordningen. Ändringarna i bilagan innebär att det kommunala ansvaret för tillsynen enligt bilagans avsnitt D kommer att följa med vid beslut om överlåtelse av operativ tillsyn enligt 10 § av en verksamhet i avsnitt B. Genom ändringen i den här paragrafen kommer frågan om kommunens möjlighet att bedriva tillsyn över tillsynsobjektets hantering av kemiska produkter att vägas in vid ett beslut om överlåtelse av tillsynsansvaret. har ansvar för tillsynsvägledning när det gäller miljö- balkens tillämpning i frågor som rör fiske och vattenbruk. Enligt paragrafens nuvarande lydelse gäller det dock inte för 14 kap. . Genom ändringen upphör det undantaget. Fiskeri- verket får dessutom ansvar för tillsynsvägledning som rör de EG- förordningar på kemikalieområdet som anges i avsnitt D i bilagan. ansvar omfattar dock inte frågor som faller under Kemikalieinspektionens ansvar enligt 13 e §. Genom ändringen klargörs Statens jordbruksverks ansvar för tillsynsvägledning i frågor som rör verksamheter inom jordbruks- och trädgårdsområdet och djurhållande verksamhet. Oklarheten som rör ansvaret i fråga om 14 kap. undanröjs genom att hänvisningen till kapitlet i punkten 4 tas bort. Statens jord- bruksverk får dessutom ansvar för tillsynsvägledning som rör de EG-förordningar på kemikalieområdet som anges i avsnitt D i bilagan. Statens jordbruksverks ansvar omfattar dock inte frågor som faller under Kemikalieinspektionens ansvar enligt 13 e §. Ändringen innebär att Kemikalieinspektionens kommer att ha kvar sitt nuvarande ansvar för tillsynsvägledning. Därutöver tillkommer ansvar för tillsynsvägledning i frågor som rör EG-förordningarna på kemikalieområdet i avsnitt D i bilagan. Eftersom Kemikalieinspektionen, med undantag för vad som faller under ansvar, kommer att vara den enda operativa tillsynsmyndigheten i fråga om varors utsläppande på marknaden, behöver inspektionen inte längre vara tillsynsvägledan- de på varuområdet. Det särskilda förordnande vad gäller allmän- hetens hantering av kemiska produkter och varor uppphävs eftersom det ansvaret ingår utan att behöva nämnas särskilt. Undantag görs för frågor som omfattas av eller Läke- medelsverkets ansvar. Upphävandet av punkten 2 följer av dels att blir den enda operativa tillsynsmyndigheten i frågor som rör material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, och dels att napptillsynen förs över till Kemikalieinspektionen. Upphävandet av punkten 2 innebär att inte längre kommer att vara tillsynsvägledande i frågor som rör produkters brandfarliga, oxiderande och explosiva egenskaper. Räddnings- verkets kompetens på området kommer att kunna användas genom att personal hos förordnas av Kemikalieinspek- tionen. Den nya punkten 4 innebär att får ett tydligt ansvar för tillsynsvägledning enligt 14 kap. i frågor som rör skogsbruket. får dessutom ansvar för tillsynsväg- ledning i frågor enligt de EG-förordningar på kemikalieområdet som anges i avsnitt D i bilagan. ansvar omfattar dock inte frågor som faller under Kemikalieinspektionens ansvar enligt 13 e §. Paragrafen är ny. Den motiveras i avsnitt 4.7.4. Skyldigheten för tillsynsmyndigheterna att underrätta varandra innebär inte att myndigheter ska ägna sin tillsyn åt frågor som ligger utanför deras respektive tillsynsområde. Skyldigheten gäller endast att vidare- befordra information om brister som myndigheten uppmärk- sammar inom ramen för sin tillsyn. Rent bagatellartade brister som en myndighet bedömer inte kommer att föranleda något ingripande behöver inte lämnas vidare. Ett exempel på underrättelse enligt paragrafen kan vara att en nämnd vid en inspektion av en nedströmsanvändare ser att ett säkerhetsdatablad inte är på svenska. Den kommunala nämnden underrättar då tillsynsmyndigheten av leverantören i fråga. kan vara en annan nämnd, en länsstyrelse eller Kemikalieinspektionen. För att inte skyldigheten ska bli administrativt betungande kan tillsynsmyndigheten delegera till handläggaren av tillsynsärendet att ansvara för underrättelserna till andra myndigheter. Paragrafen innehåller inga formkrav på underrättelsen. Den kan t.ex. göras per e-post eller genom ett telefonsamtal som dokumenteras med en tjänsteanteckning. Bestämmelser om ikraftträdande och övergångsbestämmelser Bestämmelserna om ikraftträdande motiveras i avsnitt 7. Genom ändringen i punkten D2 i bilagan till förordningen kommer ansvaret för kemikalietillsynen följa ansvaret för tillsynen över miljöfarlig verksamhet och andra verksamheter i avsnitt B i bilagan till förordningen. Det gäller även när ansvar överlåts enligt 10 §. Den nya lydelsen av 11 § innebär att den kommunala nämndens möjlighet att bedriva tillsyn över tillsynsobjektets hantering av kemiska produkter ska beaktas inför ett beslut om överlåtelse. Övergångsbestämmelsen innebär att något nytt beslut om överlåtelse inte behöver fattas med anledning av dessa för- ändringar. beslut om överlåtelse fortsätter att gälla och innebär att även kemikalietillsynen är . Avsnitt C i bilagan Ändringen är en följd av att utformningen av tillsynsansvaren i avsnitt D ändras. Omfattningen av generalläkarens ansvar blir i stort densamma som . Avsnitt D i bilagan Ändringarna behandlas i avsnitt 4.4.1. Genom ändringarna blir det operativa ansvaret för varje tillsynsmyndighet tydligare och de dubbla ansvaren få. Ansvaret för tillsynen över 14 kap. och föreskrifter under det kapitlet samt EG-förordningarna om kemikalier under tillämpningsområde fördelas utifrån samma principer. De operativa tillsynsansvaren för EG-förordningarna på kemi- kalieområdet under tillämpningsområde flyttas till detta avsnitt från avsnitt G. Tillsynsansvar fördelas för vissa EG- förordningar där sådant ansvar saknas enligt nuvarande reglering. Ansvarsfördelningen utgår från att Kemikalieinspektionen har tillsynsansvaret i frågor som rör primärleverantörers utsläppande på marknaden. Dessutom har Kemikalieinspektionen tillsyns- ansvaret för tillsyn utsläppandet på marknaden av varor i alla led. Tillsynsansvaret för andra centrala myndigheter minskar. eller den kommunala nämnden har ansvaret för produkttillsynen i övrigt. Ansvaret följer ansvaret för tillsynen över miljöfarlig verksamhet och andra verksamheter i avsnitt B. Detsamma gäller för platsanknuten tillsyn över bestämmelser i den lagstiftning som omfattas av avsnitt D. Avsnitt G i bilagan Ändringarna innebär att EG-förordningarna på kemikalieområdet tas bort från avsnittet. Tillsynsansvaret för dem regleras i stället i avsnitt D. förordning (1998:901) om verksamhetsutövares egenkontroll Enligt den nya paragrafen införs kemikalieregistreringsförord- ningen som beteckning för Reach i förordningen. Det är samma beteckning som används i . Paragrafen är ny och innebär att bestämmelserna om egenkontroll i 26 kap. 19 § gäller för de EG-förordningar som anges i avsnitt D i bilagan till förordningen. Ändringen tas upp i avsnitt 4.7.1. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 4.7.1. Bestämmelserna innebär krav på dokumenterade rutiner för att uppfylla vissa skyldigheter som gäller kemiska produkter. förordning om ändring i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt Ändringarna i paragrafen görs för att bestämmelserna i förord- ningen (1998:942) om kemikalieavgifter m.m., som upphör att gälla, införs i kapitlet. Paragrafen är ny och ersätter delvis 2 § första stycket förordningen om kemikalieavgifter m.m. Paragrafen reglerar vad kemikalieavgif- ten avser och vilka som är skyldiga att betala kemikalieavgift. Avgiftsskyldig är den som tillverkar eller till för in minst ett ton eller mer av kemiska produkter som ska vara anmälda till produktregistret. Kemikalieavgiften behandlas i avsnitt 5.1–5.3. Paragrafen är ny och ersätter 2 § andra och tredje stycket förord- ningen om kemikalieavgifter m.m. Undantaget i punkten 1 har sin orsak i att årsavgiften för bekämpningsmedel avser prövning och tillsyn för sådana medel. Undantaget i punkten 2 gäller aktörer som inte omfattas av Kemikalieinspektionens tillsynsansvar och således inte heller ska betala för inspektionens tillsyn. Paragrafen är ny och ersätter 4 och 5 §§ förordningen om kemika- lieavgifter m.m. Produktavgiften och årsavgiften ersätts enligt den nya bestämmelserna av en registreringsavgift och en mängdavgift. Mängdavgiften betalas per ton och är indelad i tre olika kategorier som är kopplade till produkternas farlighet. Den nya paragrafen motsvarar 3 § förordningen om kemikalie- avgifter m.m. Paragrafen är ny och gäller avgifter för kemiska bekämpnings- medel. Paragrafen motsvarar delvis 6 § förordningen om kemikalie- avgifter m.m. Indelningen i olika avgiftsärenden och ansöknings- avgifterna för dessa har ändrats. Årsavgiften har höjts. Bestämmelserna gäller avgifter för biologiska bekämpningsmedel. Paragrafen är ny och motsvarar delvis 7 § förordningen om kemikalieavgifter m.m. Liksom för kemiska bekämpningsmedel har indelningen i olika avgiftsärenden och ansökningsavgifterna för dessa ändrats. Årsavgiften har sänkts. En ytterligare ändring är att årsavgiften beräknas på det sammanlagda värdet av alla innehava- rens godkända bekämpningsmedel. Enligt nuvarande bestämmelser betalas en årsavgift för varje godkänt bekämpningsmedel. Paragrafen är ny och motsvarar 9 § förordningen om kemikalieav- gifter m.m. Bestämmelserna gäller avgift för den EU-gemensamma prövningen av verksamma ämnen i växtskyddsmedel, s.k. SERP-avgift. Para- grafen är ny och motsvarar i stora delar 8 § förordningen om kemikalieavgifter m.m. Ansökningsavgiften för mikroorganismer har sänkts. Den lägre ansökningsavgiften gäller också feromoner och tillsatser som får användas i livsmedel eller foder. Bestämmelserna gäller avgift för den EU-gemensamma prövningen av verksamma ämnen i biocider. Paragrafen är ny och motsvarar i stora delar 8 a § förordningen om kemikalieavgifter m.m. Liksom för avgiften enligt 9 § har ansökningsavgiften för mikroorganismer sänkts. Samma avgift gäller också för feromoner och tillsatser som får användas i livsmedel eller foder. 11 och 12 §§ Paragraferna är nya och motsvarar 8 b respektive 8 c § förord- ningen om kemikalieavgifter m.m. Den nya paragrafen motsvarar 8 d § första och andra stycket förordningen om kemikalieavgifter m.m. Bestämmelserna avser fastställandet av slutliga avgift enligt någon av bestämmelserna i 9 12 §§. Ett nytt tredje stycke innebär en lägre avgift om ansökan avser en mikroorganism, en feromon eller en tillstats som får användas i livsmedel eller foder. 14 och 15 §§ Paragraferna är nya och motsvarar 10 respektive 11 § förordningen om kemikalieavgifter m.m. Ändringen i det nya första stycket innebär att bestämmelserna om varuprov och ersättning för provtagning och undersökning i 26 kap. 22 a och 22 b §§ ska gälla även för EG-för- ordningarna på kemikalieområdet under tillämp- ningsområde. Ändringen i andra stycket är en följd av att bestäm- melser om kostnader för provtagning och undersökning av prov i samband med tillsyn enligt 14 kap. förts i de tidigare nämnda bestämmelserna i 26 kap. . Ändringen i andra stycket är en följd av att bestämmelserna om debitering av årsavgifter för bekämpningsmedel i 12 § förordningen om kemikalieavgifter m.m. upphävs. Bestämmelserna innebär att äldre bestämmelser gäller i ärenden som redan inletts när förordningen träder i kraft och där ansök- ningsavgift i de flesta fall redan betalats. Äldre bestämmelser tillämpas också under en övergångstid för avgifter som betalas . förordning om ändring i förordningen (1998:946) om svavelhaltigt bränsle Genom ändringen förs ansvaret för tillsyn av bunkerleverantörer över från till Kemikalieinspektionen i enlighet med principerna för fördelning av ansvaret för övrig kemikalie- tillsyn. Att Kemikalieinspektionen enligt ändringen tar över ansvaret för registret över bunkerleverantörer är en följd av att myndigheten blir tillsynsmyndighet av sådana leverantörer. Första stycket upphävs som en följd av att regleringen av Sjöfarts- verkets tillsynsansvar förs över till förordningen (1998:900) om tillsyn enligt . I det nuvarande andra stycket görs en rent språklig justering. Ändringen i det nuvarande tredje stycket är en följd av att Kemikalieinspektionen blir ny tillsynsmyndighet. I det nuvarande tredje stycket införs en hänvisning till förordningen om tillsyn enligt eftersom regleringen av tillsyns- ansvaret förs över dit. förordning om ändring i förordningen (2007:19) om PCB m.m. Ändringen består i en ny punkt med en hänvisning till Reach. Ändringen motiveras i avsnitt 6.2. lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1060) Ändringen innebär att hänvisningen till artikel 35 i Reach görs om till en allmän hänvisning till Reach. Det är en följd av att Arbets- miljöverket får ett större ansvar för tillsynen över Reach. I 2 a § första stycket finns bestämmelser om arbetsgivarens ansvar för att systematiskt planera, leda och kontrollera verksamheten på ett sätt som leder till att arbetsmiljön uppfyller föreskrivna krav på en god arbetsmiljö. I samma paragrafs andra stycke finns bestäm- melser om skyldighet för arbetsgivaren att dokumentera arbetsmiljön och upprätta handlingsplaner. Arbetsgivarens skyldigheter enligt 2 a § brukar benämnas systematiskt arbetsmiljö- arbete. Den nya paragrafen innebär att regeringen får meddela föreskrifter om att kraven i 2 a § första och andra stycket ska gälla i fråga om efterlevnaden av Reach. Bestämmelserna motiveras i avsnitt 4.7.1. Ändringen innebär att förordnandet för att utöva tillsyn över artikel 35 i Reach ändras till ett bemyndigande för regeringen att föreskriva om tillsyn över Reach. Ändringen innebär att får de meddela föreläg- ganden eller förbud som behövs för att de bestämmelser i som omfattas av tillsynsansvar ska följas. Överträdelser av sådana förelägganden och förbud omfattas av straffbestämmelserna i 8 kap. 1 §. förordning om ändring i arbetsmiljöförordningen (1977:1166) Den nya paragrafen innebär att får tillsynsansvar i arbetsmiljöfrågor över vissa artiklar i Reach. Ansvaret omfattar sådana skyldigheter som är knutna till användningen av ämnen och beredningar och arbetsgivarens ansvar för riskhanteringsåtgärder. Tillsynsansvaret för kemikaliesäkerhetsrapporter innebär att ska kontrollera att skyldigheten att upprätta en sådan följs, men inte kontroll av att innehållet uppfyller kraven i Reach. Det sist nämnda ansvaret faller under tillsynsmyndigheten enligt . Paragrafen är ny. Enligt bestämmelserna ska underrätta den ansvariga tillsynsmyndigheten enligt om brister i efterlevnaden av de bestämmelser som anges i 17 § i frågor som faller omfattas av en annan myndighets tillsynsansvar. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.7.4 och i kommentaren till 16 a § förordningen om tillsyn enligt . lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Ändringarna innebär att får motsvarande ansvar som för tillsynen över Reach när det gäller fartyg. förordning om ändring i förordningen (1993:1322) om informationsutbyte inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet i fråga om farliga konsumentvaror Paragrafen är ny och innebär att en länsstyrelse eller nämnd som vidtar åtgärder som kan kräva en underrättelse enligt förordningen, en s.k. Rapex-anmälan, ska lämna uppgifter till Kemikalieinspektionen. Om Kemikalieinspektionen anser att en underrättelse krävs ska de lämnas vidare till . Bestämmelserna motiveras i avsnitt 4.7.4. Ändringar i instruktionerna för Kemikalieinspektionen, länsstyrel- serna, och den nya myndigheten för samhällsskydd och beredskap innebär att Kemikalieinspek- tionen förordnar anställda hos de andra myndigheter att bedriva tillsyn för inspektionens räkning. Systemet med förordnanden för tillsyn behandlas i avsnitt 4.2.2. Översyn av svensk kemikalielagstiftning Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall se över den svenska kemikalielagstiftningen med avseende på tillsyn, avgifter och vad som därutöver följer av att och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemi- kaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommission- ens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG (EUT L 396, 30.12.2006, s.1, Celex 32006R1907), träder i kraft. Upp- draget innefattar sammanfattningsvis att analysera och lämna förslag till de författningsändringar som bedöms nödvändiga till följd av ikraftträdandet av Reach, hur det nationella tillsynsansvaret (operativ tillsyn och tillsyns- vägledning) som en följd av Reach och övrig kemikalielagstiftning, inbegripet lagstiftningen för bekämpningsmedel, lämpligen bör fördelas dels mellan olika centrala myndigheter, dels mellan centrala, regionala och lokala tillsynsmyndigheter, kemikalie- och bekämpningsmedelstillsynens omfattning och inriktning för att säkerställa en effektiv och ändamålsenlig tillsyn över efterlevnaden, samt utformningen av det nationella systemet för kemikalieavgifter inklusive avgifter för bekämpningsmedel. Utredaren skall beakta relevanta rapporter och utredningar, upp- märksamma hur Reach hanteras i andra medlemsstater samt särskilt beakta hur Reach kommer att påverka små- och medelstora företag. Utredaren skall presentera en analys av de konsekvenser som de föreslagna författningsändringarna och övriga förslag kan få. Tillämpningen av de EG-bestämmelser på kemikalieområdet som föregick Reach har medfört allvarliga brister i hanteringen och användningen av kemikalier inom EU. En brist är att myndigheters bedömningar av kemikaliers effekter på hälsa och miljö tar . Fler än 30 000 kemiska ämnen finns på den europeiska marknaden. Av dessa är det färre än 1 500 som har testats och bedömts. Krav på att tillverkare och importörer skall riskbedöma nya ämnen infördes inom gemenskapen 1981.