sou · GVB335 · 2008-01-01 00:00:00 — Flyttning och pendling i Flyttning och pendling i I samband med utredningen genomförs ett antal specialstudier vilka presenteras som bilagor till utredningens huvudrapport. Av den kommande huvudrapporten framgår hur bilagorna använts i utredningens arbete. Denna bilaga har utarbetats av fil. vid , docent vid och doktorand vid . Bilagan beskriver flyttnings- och pendlingsmönstrens förändring . Vidare studeras den geografiska rörlig- hetens drivkrafter, såväl på regional nivå som på individnivå, samt utvecklingen av regionala obalanser på arbetsmarknaden. Arbetet med bilagan har följts av en referensgrupp bestående av generaldirektör (marknadspolitisk utvärdering), statistikchef (), avdelningschef () och enhetschef (Statskontoret). Ansvaret för bilagor och de bedömningar dessa innehåller vilar helt på bilagornas författare. kontaktpersoner har varit departements- sekreterare och departementssekreterare . Ett särskilt tack riktas till för hjälp med redigering av manus. om geografisk rörlighetUT..................................... som investerare i humankapitalUT .................. som konsument av regionala faciliteterUT...... migration och pendling i SverigeUT................... studier över intern migration och Bilaga 3 till LU 2008 rörlighet – omfattning och trender 1974–2005U ............................................................... omfattning och trenderUT .................................. för olika grupperUT ............................. omfattning och trenderUT ...................................... för olika grupper i rörlighet i och OECDUT ........................... drivkrafter och de regionala 5TU .1UT EnTU modell för arbetsmarknadsrelaterad regional för perioden –2004UT........................................... stabila är resultaten ?UT ......................................... eller minskar de regionala obalanserna?UT ...................... obalanser i och OECDUT ............................ Bilaga 3 till LU 2008 av geografisk rörlighet på individnivåU................ bland gifta eller samboende parUT ............. av migration på arbetsinkomsterUT............................ eller samboende som var sysselsatta eller utanför arbetskraften 1997UT......................................... eller samboende personer som var som var sysselsatta eller utanför arbetskraften 1997UT......................................... som var arbetslösa 1997UT..................... bland gifta eller samboende parUT.................. av pendling på arbetsinkomsterUT.............................. eller samboende som var sysselsatta eller utanför arbetskraften 1997UT......................................... eller samboende som var arbetslösa 1997UT ........ som var sysselsatta eller utanför arbetskraften 1997UT......................................... som var arbetslösa 1997UT..................... och pendling 1990–2005UT ...................................... Geografisk rörlighet på arbetsmarknaden är en viktig del av samhällsekonomins anpassning till förändrade förutsättningar för produktion och handel. Teknisk utveckling och förändringar på de internationella marknaderna leder till en ständigt pågående strukturomvandling som kräver rörlighet och flexibilitet på arbetsmarknaden för att sysselsättning och välfärd ska kunna utvecklas på ett gynnsamt sätt. Strukturomvandlingen innebär förändringar i efterfrågan på arbetskraft och dessa förändringar ser olika ut i olika delar av landet. Tillsammans med yrkesmässig och branschmässig rörlighet är geografisk rörlighet centrala mekanismer för en effektiv matchning mellan lediga jobb och arbetssökande, vilket i sin tur är en förutsättning för låg arbets- löshet och en god reallöneutveckling. Flera tidigare undersökningar har pekat på att den geografiska rörligheten på arbetsmarknaden minskat trendmässigt . Denna bilaga till behandlar geografiskt rörlighet mellan lokala arbetsmarknadsregioner i under och belyser arbetskraftens rörlighet ur olika perspektiv. Förutom flyttningar analyseras arbetspendling som visat sig vara en allt viktigare del av rörligheten på arbetsmarknaden. I bilagan ges en beskrivning av den geografiska rörlighetens utveckling och sammansättning . Här behandlas rörlighetens utveckling totalt sett, olika befolknings- gruppers rörlighet, utbytet med omvärlden samt utfallet av rörligheten för olika regiontyper. Vidare studeras den regionala omflyttningens drivkrafter och utvecklingen av de regionala obalansproblemen på arbetsmarknaden. Rörligheten analyseras också på individnivå genom skattningar av modeller för flyttning och pendling med hjälp av individdata från register över den svenska befolkningen. Vi skattar även effekter av rörlighet på Bilaga 3 till LU 2008 bruttoarbetsinkomster för olika grupper av individer och hushåll. Avslutningsvis ges en sammanfattande slutdiskussion. I korthet kan resultaten sammanfattas enligt följande. Den geografiska rörligheten har ökat väsentligt , där både flyttning och pendling har ökat trendmässigt. Män och kvinnor flyttar i ungefär lika stor omfattning medan pendling är betydligt vanligare bland män i jämförelse med kvinnor. Nästan hela ökningen av flyttningarna har skett bland personer i åldersgruppen 20–medan pendlingen har ökat mera jämnt över olika åldersgrupper. Vidare finner vi att den geografiska rörligheten bland personer födda i utlandet ligger minst på samma nivå som för övriga svenskar. Flyttningar påverkas av situationen på de regionala arbetsmarknaderna. Personer flyttar från regioner med hög arbetslöshet och få vakanser till regioner med lägre arbetslöshet och många vakanser. Även individens egen situation på arbetsmarkanden påverkar flyttning och pendling. Sanno- likheten att flytta eller börja pendla är högre för en person som har varit utanför arbetsmarknaden eller arbetslös än för en person som redan är sysselsatt. Individuell och regional arbetsmarknads- situation påverkar därmed rörligheten på förväntat sätt och vi finner inga tecken på att denna påverkan skulle ha minskat över tiden. Vid en internationell jämförelse har de svenska regionala skillnaderna i arbetslöshet och sysselsättning varit på en låg nivå och nivån har inte förändrats nämnvärt över tiden. är skillnaderna mellan regioner i beständiga så till vida att de är samma regioner som har hög arbetslöshet som . Våra analyser tyder på att det lönar sig att flytta mellan lokala arbetsmarknader om man ser till bruttoarbetsinkomster. Det gäller i synnerhet högutbildade män, medan inkomstökningarna bland gifta eller samboende kvinnor och personer med lägre utbildning, treårigt gymnasium eller lägre, är uppseendeväckande små eller obefintliga. Påbörjad pendling hänger också samman med ökad arbetsinkomst, speciellt bland kvinnorna. Inkomstökningarna vid pendling är generellt sett något mindre än vid flyttning, men här råder större osäkerhet om hur resultaten skall tolkas. Bilaga 3 till LU 2008 Geografisk rörlighet – omfattning och trender 1974–2005 Våra analyser av mellanregional flyttning och pendling baserade på aggregerade data visar att den totala geografiska rörligheten numera ligger på en förhållandevis hög nivå. Flyttningarna har ökat trendmässigt och är på nästan samma nivå som under den så kallade flyttlasspolitikens era . Vi kan också konstatera att andelen som pendlar har ökat dramatiskt i omfattning . Den kortväga pendlingen över kommungräns har nästan fördubblats och den långväga över lokal arbetsmarknads- gräns har mer än fördubblats. Unga och högutbildade mest rörliga Resultaten från analysen av olika befolkningsgruppers rörlighet stämmer i huvudsak överens med vad som kan förväntas utifrån ekonomisk teori. Flyttningsbenägenheten bland vuxna minskar med ålder, ökar med utbildningsnivå och är lägre bland gifta personer i jämförelse med individer i övriga civilstånd. Kvinnor och män uppvisar ungefär samma benägenhet att flytta. Den ökning i antalet flyttningar som har ägt rum förklaras till största delen av en mycket kraftig uppgång i flyttningsintensiteten bland personer i åldrarna 20–. Mycket talar för att ökningen av flyttningsbenägenheten i denna ålders- grupp hänger samman med högskolesektorns snabba expansion, som resulterat i fler flyttningar både till och från högskolestudier. I detta sammanhang finns det anledning att understryka att byte av bostadsort i samband med påbörjande och avslutande av högre studier kan uppfattas som ett led i en etableringsstrategi på arbetsmarknaden och därför delvis är att betrakta som arbets- marknadsrelaterad omflyttning. uppvisar utlandsfödda en klart högre flyttningsbenägenhet än personer födda i . Den högre flyttningsintensiteten bland invandrade personer kan delvis hänga samman med den så kallade Hela Sverige-strategin som tillämpades –1994. Denna strategi innebar bland annat att den fria bosättningsrätten för flyktingar övergavs och i stället infördes ett geografiskt styrt flyktingmottagande. Förfarandet med rikstäckande kommunplacering av flyktingar anses av flera forskare Bilaga 3 till LU 2008 ha föranlett en omfattande sekundärmigration då många invand- rade personer senare valde att flytta vidare till storstäder och regionala centra. , då Hela Sverige-strategin upphört och den fria bosättningsrätten återinförts, uppvisar utlandsfödda och personer födda i ungefär samma flyttningsbenägenhet. Uppgången i regional rörlighet kan alltså inte förklaras av någon exceptionellt hög intern omflyttning bland invandrade personer. Pendlingsbenägenheten bland vuxna minskar med ålder, dock inte lika dramatiskt som för flyttningarna. Vi kan konstatera att pendlingens omfattning skiljer sig kraftigt åt mellan könen, då andelen män som pendlar över lokal arbetsmarknadsgräns är ungefär dubbelt så hög som andelen kvinnor. Skillnaderna mellan mäns och kvinnors pendlingsbenägenhet har emellertid minskat något över tiden. Resultaten visar också att pendlingsintensiteten ökar med utbildningsnivå och är högre bland personer födda i i jämförelse med utlandsfödda. För personer med forskarutbildning kan vi notera en intressant skillnad mellan benägenheten att pendla i jämförelse med benägenheten att flytta. Forskarutbildade har den avgjort högsta pendlingsintensiteten men utgör, tillsammans med personer med förgymnasial utbildning, den grupp som flyttar i minst utsträckning. Detta något överraskande resultat avspeglar möjligen att forskarutbildade personer i allmänhet har stor frihet att själva välja var och när man vill utföra sina arbetsuppgifter, något som minskar behovet av dagligt resande och därmed bidrar till att göra långväga pendling till ett intressant alternativ till flyttning. När det gäller arbetspendlingens utveckling kan vi konstatera att ökad pendling är ett utpräglat generellt fenomen på arbetsmarknaden, som omfattar samtliga kategorier i befolkningen som vi studerat. I detta avseende finns en viktig skillnad i förhållande till utvecklingen av flyttnings- intensiteten, som i första hand är förknippad med ökad rörlighet bland personer i åldrarna 20–. Flyttning från mindre till större regioner När vi studerar flyttningar mellan lokala arbetsmarknader grupperade i fyra så kallade regionfamiljer visar resultaten på en tydlig rörlighet uppåt i den regionala hierarkin. Efter 1970-talets gröna vågen period har storstadsregionerna, med undantag för några enstaka år, genomgående uppvisat flyttningsöverskott visavi Bilaga 3 till LU 2008 regionala centra, lokala centra och landets så kallade småregioner. För de senare regionfamiljerna har det i huvudsak handlat om flyttningsunderskott. Särskilt drabbade är småregionerna, som redovisat nettoutflyttning samtliga år –2005. Nettoinvandringen betydelsefull för många mindre regioner har under en lång följd av år haft ett omfattande migra- tionsutbyte med omvärlden, som för åren 1974–2005 resulterat i ett totalt invandringsöverskott på drygt 620 000 personer. Från att inledningsvis i huvudsak ha varit koncentrerat till storstads- regionerna, har migrationsöverskottet gentemot utlandet fördelat sig relativt jämnt över de olika regionfamiljerna. För landets småregioner och lokala centra har den kraftiga nettoinvandringen delvis balanserat underskotten i den interna omflyttningen, men initierat en omfattande sekundärmigration då många invandrade personer senare valt att flytta vidare till regionala centra och storstadsområden. Rörligheten i på genomsnittlig internationell nivå När vi studerar den interna geografiska rörligheten i ett antal finner vi att befinner sig på eller något över genomsnittet när det gäller nivå på mellanregional flyttning. När det gäller mellanregional pendling hamnar något under genomsnittet för . Här är viktigt att poängtera att internationella jämförelser av intern geografisk rörlighet är proble- matiska av flera skäl, inte minst på grund av svårigheten att hitta jämförbara regionala enheter. Med hänsyn tagen till denna reserva- tion finns det inget som tyder på att den geografiska rörligheten i avviker nämnvärt från den regionala rörligheten i andra utvecklade ekonomier. Bilaga 3 till LU 2008 Flyttningens drivkrafter och de regionala obalanserna Arbetsmarknadsläge och högskoleplatser påverkar flyttningar Analys av aggregerad statistik över bruttoflyttningsströmmar mellan lokala arbetsmarknader 1986–2004 visar att flyttningarna tenderar att gå från regioner med relativt sett sämre arbetsmark- nadsläge till regioner med jämförelsevis bättre arbetsmarknads- situation. Vi finner inga belägg för att betydelsen av regionalt arbetsmarknadsläge för individens flyttningsbenägenhet har minskat över tiden. Resultaten tyder i stället på att den regionala arbetsmarknadssituationen haft större inverkan på flyttningarna och inledningen av i jämförelse med högkonjunkturåren . Däremot verkar effekten på den regionala rörligheten av antalet vakanser på arbetsmark- naden totalt sett ha minskat något över tiden. Även om dessa resultat självfallet inte kan tas till intäkt för att rörligheten är tillräcklig för att komma till rätta med regionala obalansproblem på arbetsmarknaden, tolkar vi det faktum att flyttningarna i huvudsak verkar gå i förväntad riktning som ett positivt tecken. Analysen visar också att flyttningarna påverkas av det totala antalet högskoleplatser och att flyttströmmarna tenderar att gå från regioner med relativt sett färre utbildningsplatser till regioner med relativt sett fler utbildningsplatser. Slutligen kan vi konstatera att inflyttningen tilltar med den relativa befolkningsstorleken samt att flyttningsbenägenheten minskar avsevärt med geografiskt avstånd. Regionala skillnader på arbetsmarknaden består men är inter- nationellt sett små Hur har då de regionala obalansproblemen på arbetsmarknaden utvecklats över tiden? Vår analys av situationen –2004 visar att den regionala spridningen i arbetslöshet varierar omvänt i förhållande till arbetslöshetsnivån i landet totalt sett. Möjligen beror detta på att vid lågkonjunktur stiger arbetslös- heten relativt sett mycket i regioner som normalt har en låg arbets- löshetsnivå. Omvänt sjunker arbetslösheten relativt sett mer i dessa regioner vid en konjunkturförbättring i jämförelse med de regioner som för det mesta har hög arbetslöshet. De regionala skillnaderna i arbetslöshet var som störst och minskade dramatiskt i samband med den djupa lågkonjunkturen . Under den efterföljande återhämtningsfasen har den Bilaga 3 till LU 2008 regionala spridningen i arbetslöshet ökat något, men befinner sig fortfarande på en lägre nivå än högkonjunkturår. Trots att den regionala spridningen i arbetslöshet har minskat något sett över hela perioden –2004, är skillnaderna i regional arbetslöshet fortfarande mycket beständiga. Rangordningen mellan de lokala arbetsmarknaderna vad gäller arbetslöshet är i stort sett densamma som . Att rangordningen är stabil som spridningen har minskat kan framstå som en smula paradoxalt. Förklaringen är helt enkelt att även om den regionala spridningen i arbetslöshet har minskat något , har de flesta regioner förflyttat sig mycket lite eller inte alls inom den regionala arbetslöshetshierarkin. Resultatet överens- stämmer med slutsatserna från tidigare studier som analyserat arbetslöshetens regionala persistens på länsnivå. Om vi i stället studerar skillnaderna mellan de lokala arbets- marknaderna avseende sysselsättningsintensitet kan vi konstatera att den regionala spridningen är betydligt mindre i jämförelse med variationen i arbetslöshet. Utvecklingen av den regionala sprid- ningen i sysselsättningsintensitet följer inte något utpräglat konjunkturmönster. Möjligen kan en viss tendens till trendmässigt ökande regional spridning skönjas. kan vi återigen konstatera att varaktigheten i de regionala skillnaderna är mycket påtaglig. Rangordningen av regioner utifrån sysselsättnings- intensitet är ungefär densamma som . har en förhållandevis låg regional spridning i arbetslöshet och sysselsättningsintensitet utifrån tillgänglig statistik för OECD- länder. Både när det gäller arbetslöshet och sysselsättnings- intensitet är den regionala variationen i mindre än i flertalet EU-stater. uppvisar något större regional spridning än , men aningen mindre variation än . Återigen finns det anledning att påminna om svårigheten att finna jämförbara regionala indelningar i internationella jämförelser av det här slaget. Kombinationen av ovanstående resultat – att flyttningarna i huvudsak verkar reagera på skillnader i regionalt arbetsmarknads- läge på ett förväntat sätt och att lyckats upprätthålla internationellt sett små regionala obalanser på arbetsmarknaden – tolkar vi som ett tecken på att den geografiska rörligheten verkar fungera förhållandevis väl i relation till föränd- rade utbuds- och efterfrågeförhållanden på de regionala arbets- marknaderna. Det finns emellertid anledning att uttrycka viss oro för att arbetslöshetsnivåerna i vissa delar av landet, framför allt i Bilaga 3 till LU 2008 norra , varaktigt ligger på en mycket högre nivå än i övriga riket. Flyttning och pendling ur ett individperspektiv Strukturomvandling kan leda till att det blir överskott på arbets- kraft i vissa regioner som det kan finnas stor efterfrågan på arbetskraft i andra regioner. Då är det särskilt viktigt att de som är arbetslösa eller på väg in i arbetskraften söker jobb över större geografiska områden och uppvisar en hög benägenhet till rörlighet. Vissa tidigare svenska studier har pekat på att de arbets- marknadsrelaterade flyttningarna numera är av mindre eller minskande betydelse. När det gäller effekten av individuell erfarenhet av arbetslöshet på geografisk rörlighet finns också några studier som inte tyder på högre rörlighet bland de arbetslösa i jämförelse med sysselsatta eller den övriga befolkningen. Ser vi till hushållens ekonomiska utbyte av flyttning är resultaten delvis motstridiga i fåtalet existerande studier. Oss veterligen finns det ingen tidigare svensk studie av pendlingens effekter på inkomster. Effekter av rörlighet på individernas arbetsinkomster är av intresse eftersom de kan ge en antydan om storleken på privatekonomiska incitament till flyttning och pendling samt samhällsekonomiska intäkter av geografisk rörlighet. Vi har analyserat faktorer som påverkar individernas beslut att flytta och påbörja pendling mellan lokala arbetsmarknadsregioner i med hjälp av individdata över ett stort urval ur den svenska befolkningen. Vi har också skattat effekterna av denna rörlighet på individernas och hushållens bruttoarbetsinkomster. Högre flyttningsbenägenhet bland personer utan arbete Resultaten tyder på att individer som träder in på arbetsmarknaden och de som har en mera utsatt ställning på arbetsmarknaden har jämförelsevis högre sannolikhet för mellanregional flyttning och pendling än personer som är väletablerade på arbetsmarknaden. Arbetslösa och personer som har socialbidrag har relativt sett högre sannolikhet för geografisk rörlighet enligt våra resultat. Vidare finner vi tecken på att svenska medborgare som är födda utomlands har något lägre rörlighet via pendling, men högre benägenhet till flyttning i jämförelse med den infödda Bilaga 3 till LU 2008 I enlighet med förväntningarna tyder resultaten på högre geografisk rörlighet bland ensamstående personer, bland studerande och att rörligheten avtar med ålder. Markant högre sannolikhet för flyttning och för att påbörja pendling finner vi bland hushåll som under närmast föregående år uppvisat någon form av geografisk rörlighet. Vi har även studerat hur individernas arbetsmarknadssituation påverkat sannolikheten att flytta och börja pendla för flera perioder mellan 1990 . I stora drag tyder resultaten på högre rörlighet bland de arbetslösa, studerande, personer utanför arbetskraften och personer som uppbar socialbidrag. Den skattade effekten av individuell arbetslöshet på flyttning är positiv under hela den studerad perioden men inte statistiskt signifikant . Effekten av arbetslöshet på pendling är genomgående starkt positiv och av ungefärlig samma storleksordning för samtliga delperioder. Arbetsinkomsterna ökar efter flyttning – framför allt för högutbildade Hushåll bestående av gifta/samboende par, tjänade enligt våra resultat i genomsnitt 10 000–(cirka 3–) i sammanlagd bruttoarbetsinkomst på att flytta. För gifta eller sammanboende kvinnor innebar flyttning i genomsnitt ingen ökning av bruttoarbetsinkomsterna. Vi finner att det är främst hög- utbildade män som hade väsentligt högre inkomster efter flyttning. Män och kvinnor med kortare utbildning som flyttade fick små eller inga inkomstökningar. Även bland hushåll med ensamstående vuxna är det personer med högre utbildning som fick en väsentlig ökning av arbetsinkomsterna efter flyttning, i storleksordningen 20 000–(10–) för män och 15 000–(11–) för kvinnor. För individer med högst treårig gymnasieutbildning var den genomsnittliga inkomstökningen av mellanregional flyttning försumbar. En av flera tänkbara förklaringar till dessa resultat är olikheter i lönespridningen för olika grupper av löntagare. Möjligen hänger resultaten för kvinnor samman med den relativt låga löne- spridningen inom offentlig sektor. För personer med lägre utbildningsnivå kan resultaten eventuellt förklaras av den låga lönespridningen bland arbetare i jämförelse med tjänstemän. Att flyttningar bland gifta eller samboende par i verkar gynna Bilaga 3 till LU 2008 mannens inkomster mera än kvinnornas överensstämmer med resultat från internationell forskning. Påbörjad pendling ger högre arbetsinkomster – företrädesvis bland kvinnor Hushållets totala inkomster stiger oavsett om det är kvinnan eller mannen som börjar pendla, enligt våra skattningar av pendlingens effekter på arbetsinkomster bland gifta/samboende. Kvinnornas pendling är dock associerad med en större inkomstökning i jämförelse med om mannen börjar pendla. Storleksordningar på inkomstökningarna är här () för kvinnan och 5 000–(2–) för mannen. För ensam- stående tyder resultaten också på stigande bruttoarbetsinkomster i samband med pendling. Här är den skattade inkomstökningen likartad för män och för kvinnor och ligger i storleksordningen 10 000–i ökning av årlig bruttoarbetsinkomst, motsvarande 7–10 procents inkomstökning för kvinnor och för män. När det gäller de förhållandevis blygsamma inkomstökningarna av mellanregional pendling i relation till årliga kostnader för längre arbetsresor kan våra resultat möjligen bero på att vi inte direkt kan observera restider, direkta kostnader för pendling och boende- preferenser. En del av den mellanregionala pendlingen sker i realiteten över relativt korta distanser. Möjligen kan detta därför vara förklaringen till att den skattade effekten av mellanregional pendling stiger när vi exkluderar personer som i utgångsläget var bosatta i lokala arbetsmarknadsregion. En annan tänkbar orsak är att det kan återspegla situationen på bostadsmarknaden i vissa av de större städerna, där personer med lägre inkomster kan ha svårt att finansiera en bostad nära arbetsplatsen inom den lokala arbetsmarknadsregionen.