sou · GVB343 · 2008-01-01 00:00:00 — En upphandlande myndighet får i förfrågningsunderlaget upp- lysa om vilka organ som kan lämna en anbudssökande eller anbudsgivare information om de bestämmelser om arbetarskydd och arbetsvillkor som kommer att gälla vid de tjänster eller byggentreprenader som omfattas av kontraktet. – Om den upp- handlande myndigheten lämnar sådana upplysningar, skall den begära att anbudsgivare eller anbudssökande bekräftar att hänsyn har tagits till bestämmelserna om arbetarskydd och arbetsvillkor vid utformningen av anbudet. Ordet får markerar att den upphandlande myndigheten inte har någon skyldighet att lämna upplysningar. EG-direktivet ger dock utrymme för att införa en upplysningsskyldighet. Bakgrunden till utredningens förslag är att det blivit vanligt att tjänster av visst slag köps från en entreprenör i stället för att utföras av personal hos beställaren. Förslaget syftar till att förbättra förhållandena för dem som är anställda hos en entreprenör och vars arbetsmiljö påverkas av de krav beställaren ställer – det talas om tuffa krav på snabba varuleveranser och för snäva tidsramar så att arbetet inte kan genomföras på ett sunt sätt. Räckvidden av förslaget är dock inte alldeles klar eftersom det sägs att den skyldighet som läggs på beställaren inte innebär mer än att upplysa om särskilda arbetsmiljörisker som entreprenören måste beakta, dvs. – med utredningens ord – en form av informations- skyldighet. I upphandlingssammanhang är förfrågningsunderlag det skrift- liga underlaget för anbud som en upphandlande myndighet till- handahåller leverantörerna och som innehåller de krav som en leverantör måste uppfylla för att få vara med och tävla. Förslaget riskerar att skapa oklarhet om vad som är att uppfatta som krav från beställarens sida på leverantören. Om utredningens förslag inte anses avse annat än lämnande av information innebär förslaget att information skall ges men det ställer inte något direkt krav på att anbudsgivaren skall signalera att informationen beaktats. Upphandlingsreglerna innebär däremot att upplysningar i visst hänseende får ges men kräver , för det fall att upplysningar lämnas, att anbudsgivaren bekräftar att gällande bestämmelser om arbetarskydd m.m. beaktats. Någon egentlig diskussion om hur de olika bestämmelserna förhåller sig till varandra förs inte i betänkandet. Av vad här har sagts framgår att utredningens förslag griper in i det pågående arbetet med nya upphandlingsregler på ett svår- överblickbart sätt. Enligt min mening hade det funnits anledning att pröva om inte önskemålet att stärka arbetsmiljöskyddet hade kunnat tillgodoses på ett mer systemenligt sätt, närmast genom införande av en sådan upplysningsskyldighet som upphandlings- direktiven ger utrymme för (en sådan upplysningsskyldighet skulle naturligtvis kunna gälla även vid icke-offentlig upphandling). Utvecklingen pekar på ett generellt behov att förstärka skyddet för dem som arbetar i entreprenadföretag eller motsvarande och som i många avseenden är beroende av beställarföretagets inverkan på arbetsmiljöförutsättningarna. I utredningen redovisas exempel på situationer där arbetsmiljöaspekten inte fått den belysning som den förtjänar, kanske tydligast inom vård och omsorg, renhållning och åkeribranschen. Vi ser därför ett klart behov att skapa en ökad tydlighet i samband med upphandlingar. Vi anser att den föreslagna lösningen är bra även om den inte når lika långt som det som gäller i eller det som införs i . I förlängningen är det fråga om att skapa en större trygghet, inte bara för de anställda utan även för de företag som åtar sig uppdrag. Genom att arbetsmiljökraven fått en rimlig belysning vid upphandlingen undanröjs risken att möta nya och överraskande myndighetskrav. Konkurrenssituationen blir mer rättvis och arbetsmiljöaspekterna får en så tidig belysning som de väl förtjänar. Dessutom räknar vi med att branschföreträdare kommer att stödja utvecklingen genom att utforma förslag till innehåll i upphandlingsunderlag m.m. , Redovisning av verksamhet med regionala skyddsombud 1995, Dnr 1996-0299 , Regler för inspektion 3/2005, 2005 , sammanställning över inkomna rapporter för parternas verksamhet med regionala skyddsombud och standardisering . Barrefelt, Bo, Arbetsmiljö EU, direktiv på arbetsmiljöområdet m.m., 1996 Ds 1988:61, Regionala skyddsombud , , De regionala skyddsombudens verksamhet, , och , , Arbetsmiljölagen, Kommentarer och författningar. (benämns i betänkandet kommentar till arbetsmiljölagen) (R 2006:3), Mätning av företagens administrativa kostnader på arbetsrättsområdet, 2007 sammanfattning, Näringslivets administrativa kostnader på arbetsrättsområdet, 2007 , , EU och arbetsrätten, , 2002 . och Starland, H, Arbetarskyddslagstiftningen, 1951 Siöcrona, , vid personaluthyrning, vägledningspromemoria utarbetad inom , (CTO 2004/16295) Proposition 1973:130, Ändringar i arbetarskyddslagstiftningen och andra åtgärder för bättre arbetsmiljö Proposition 1975/76:105, Förslag till arbetsrättsreform m.m. Proposition 1976/77:149, Arbetsmiljölag m.m. Proposition 1997/98:45, Miljöbalk Proposition 1989/90:19, Förslag till ändringar i arbetsmiljölagen Proposition 1990/91:140, Arbetsmiljö och rehabilitering Proposition 1993/94:186, Ändringar i arbetsmiljölagen Proposition 2006/07:44, protokoll till konvention om arbetarskydd och arbetsmiljö m.m. SOU 1972:86, Bättre arbetsmiljö SOU 1976:1, Arbetsmiljölag SOU 1990:49, Arbete och hälsa SOU 1993:81, Översyn av arbetsmiljölagen SOU 2005:22, Nya upphandlingsregler SOU 2005:50, Arbetskraftsinvandring i SOU 2006:28, Nya upphandlingsregler 2 SOU 2006:44, Bättre arbetsmiljöregler I. Samverkan, utbildning, avtal m.m. SOU 2006:87, Arbetskraftsinvandring i – förslag och konsekvenser Statistikuppgifter från Statistikuppgifter från Översyn av vissa delar av arbetsmiljölagen Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas med uppdrag att utreda om samverkansbestämmelserna i 6 kap. arbetsmiljölagen (AML) bör ges en mer ändamålsenlig utformning mot bak- grund av utvecklingen av samverkan i arbetsmiljöfrågor på arbetsplatserna, utreda frågan om tillämpningsområdet för AML bör utvidgas till att också omfatta barn i förskola och fritidshem, se över elevrepresentanternas befogenheter och pröva om möjligheter finns att stärka bevakningen av elevernas arbets- miljö, utreda frågan om hur bestämmelserna angående systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering i AML och Arbetsmiljö- verkets föreskrifter skulle kunna göras dispositiva för att ge möjlighet åt arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal reglera vad arbetsgivaren skall göra för att fullgöra sina skyldig- heter i de nämnda avseendena, utreda om det bör göras ändringar i AML som möjliggör en effektivare tillsyn när det gäller arbetsmiljöbrister i företag som inte har sitt säte i eller som ändrar identitet genom överlåtelse av verksamhet (fusioner, outsourcing m.m.), utreda om det bör införas ett bemyndigande för Arbetsmiljö- verket att meddela föreskrifter om krav på utbildning eller kom- petens, se över reglerna om samordningsansvar vid ombyggnad på be- fintliga arbetsställen och på arbetsställen med stor geografisk utsträckning i syfte att om möjligt finna en tydligare och mer ändamålsenlig utformning av lagen, utreda om det är lämpligt att införa en skyldighet för inhyrare av arbetskraft att informera uthyraren om risker i arbetsmiljön och om åtgärder som vidtas för att motverka dessa, pröva om det är lämpligt att direkt i AML reglera lagens tillämpningsområde avseende kvinnor och män som omfattas av olika arbetsmarknadspolitiska program, pröva om det är lämpligt att upphäva undantaget i AML när det gäller arbete i arbetsgivarens hushåll samt om ett upphävande föreslås, föreslå nödvändiga ändringar i lagen om arbetstid m.m. i arbetsgivarens hushåll, pröva om det är lämpligt att ändra bestämmelsen om produktinformation i 3 kap. 8 § tredje stycket AML och föreslå en lydelse som tydligare uttrycker den avsedda innebörden samt i syfte att definiera företagens kostnader göra en genomgång av bestämmelser i och Arbetsmiljöförordningen (AMF) som innebär direkta krav på att upprätta, lagra eller till myn- digheter överföra information samt föreslå förändringar i syfte att minska den administrativa bördan (regelförenkling). Ut- redaren skall lämna de förslag till författningsändringar och andra åtgärder som uppdraget kan ge anledning till. Utredaren skall redovisa uppdraget . Arbetsmiljölagen (1977:1160, AML), som trädde i kraft , har ändrats ett stort antal gånger. Lagen ger i huvudsak en god grund för arbetsmiljöarbetet och för de krav som behöver ställas på arbetsmiljöförbättringar. Under en följd av år har det emellertid framkommit behov av att se över ett antal enskilda frågor med anknytning till AML. Således har i skrivelser till regeringen påpekat behovet av översyn på en rad punkter. Regeringen har i budgetpropositionen för aviserat en översyn av samverkansreglerna i 6 kap. AML. Vidare har reger- ingen i propositionen Hälsa, lärande och trygghet (prop. 2001/02:14) uttalat att en utredning bör göras beträffande dels om elevinflytande och dels frågan om lagens tillämpningsområde bör utvidgas till att också omfatta barn i för- skola och fritidshem. Regeringen har tillsammans med vänsterpar- tiet och de gröna enats om en avsiktsförklaring i syfte att uppnå målet att halvera antalet sjuk- dagar till 2008. Avsiktsförklaringen berör till viss del AML. Behovet av förbättrad samordning mellan AML och MBL De centrala arbetsmiljöavtalen inom den offentliga sektorn har till största delen ersatts av centrala "samverkansöverenskommelser" som omfattar både samverkan enligt AML och medinflytande enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL). Även i andra avseenden har en utveckling skett när det gäller lokal arbetsmiljösamverkan. Detta kan medföra att samverkansreglerna i AML behöver anpassas för att ges en mer ändamålsenlig utform- ning mot bakgrund av utvecklingen av samverkan i arbetsmiljö- frågor på arbetsplatserna. Denna fråga behandlas i rapporten verksamhetsutveckling ur ett arbetsmiljöperspektiv (Ds 2001:28). Regeringen har i budgetpropositionen för pre- senterat ett 11-punktsprogram mot ohälsa i arbetslivet. Enligt punkt 4 i programmet bör behovet av en förbättrad samordning mellan inflytandereglerna i medbestämmandelagen och sam- verkansreglerna i AML utredas. Utredaren skall utreda om samverkansbestämmelserna i 6 kap. AML bör ges en mer ändamålsenlig utformning mot bakgrund av utvecklingen av samverkan i arbetsmiljöfrågor på arbetsplatserna, t.ex. om bestämmelserna om skyddsombud och skyddskommitté bör utvidgas till att omfatta nya befattningshavare och organ med motsvarande uppgifter eller om förändringar bör göras i fråga om de regionala skyddsombudens roll och uppgifter. De förändringar som föreslås får inte sammantaget leda till försämring av rättigheter och inflytande för skyddsombud och övriga fackliga företrädare eller andra arbetstagare. Barns och elevers arbetsmiljö Enligt beslut med anledning av propositionen Hälsa, lärande och trygghet (prop. 2001/02:14) bör en översyn av gällande regler göras med syfte att en bevakning av arbetsmiljön ur ett barn- och elevperspektiv skall komma till stånd varvid följande frågor som gäller arbetsmiljölagstiftningen bör utredas: a)utvidgning av AML:s tillämpningsområde till barn i förskola och fritidshem, b)förtydligande av elevernas inflytande över sin arbetsmiljö, c)en starkare ställning för elevskyddsombuden, d)behovet av vuxna "barnskyddsombud" som representerar barnen från förskoleklass t.o.m. årskurs 6. De nämnda frågorna om elevernas arbetsmiljö har till stor del väckts genom förslag i () rapporter . Barnsäkerhetsdelegationen har också i sitt slut- betänkande Från barnolycksfall till barns rätt till säkerhet och utveckling (SOU 2003:127) kommit med förslag på området. Enligt 1 kap. 3 § AML gäller huvuddelen av lagen även den som genomgår utbildning. Härmed avses bl.a. grundskole-, gymnasie- och högskoleutbildning. Arbetsmiljöansvaret vilar härvid på den som driver utbildningen. Barn i förskola eller fritidshem torde inte omfattas av begreppet "utbildning" i AML:s mening. Däremot gäller AML i fråga om förskolans och fritidshemmens personal lik- som elever och personal i de olika skolformerna. Dåvarande Arbetarskyddsstyrelsen (numera ) uttalade i en skrivelse till att det är önskvärt att utvidga arbetsmiljölagstiftningens skydd till barn i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. skollags- kommitté föreslår i sitt betänkande (SOU 2002:121) ett utvidgat utbildningsbegrepp, som inbegriper även förskolan och skolbarns- omsorgen. Kommittén pekar på att detta aktualiserar arbetsmiljö- lagens tillämpning i fråga om barn i dessa utbildningsformer. Det är väsentligt att dessa frågor blir föremål för utredning utifrån fråge- ställningen hur förskole- och fritidshemsbarnens hälsa och säkerhet bäst skall kunna skyddas. Elevernas medinflytande i arbetsmiljöfrågor Arbetsmiljölagen innehåller bestämmelser om elevers medinfly- tande i arbetsmiljöfrågor genom elevskyddsombud. Det är viktigt att se över elevrepresentanternas befogenheter och pröva om möj- ligheter finns att stärka bevakningen av elevernas arbetsmiljö. För- slag som väckts i rapporter är bl.a. en starkare ställning för elevskyddsombuden samt vuxna "barn- skyddsombud" som representerar barnen upp t.o.m. mellanstadium. Utredaren skall utreda om tillämpningsområdet för AML bör ut- vidgas till att omfatta barn i förskola och fritidshem utifrån fråge- ställningen om det saknas en effektiv tillsyn som skydd för för- skole- och fritidshemsbarnens hälsa och säkerhet. Häri ingår en prövning av om är den myndighet som har de bästa förutsättningarna för att utföra tillsyn för barn och elever i förskola och fritidshem. Utredningen skall också klarlägga och ta hänsyn till vilka resurser och vilken kompetens som en tillsyn på detta område som grundas på AML kräver. Utredaren skall vidare se över elevrepresentanternas befogen- heter och pröva om möjligheter finns att stärka bevakningen av elevernas arbetsmiljö. Härvid skall de förslag som framställts i rapporter samt i Barnsäkerhetsdelegationens slutbetänkande beaktas. En reglering som tydligt klargör elevrepre- sentanternas rättsliga ställning skall eftersträvas. Systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering Regeringen har tillsammans med och de gröna enats om en avsiktsförklaring i syfte att uppnå målet att halvera antalet sjukdagar . förklaringen innehåller ett system för medfinansiering, en förstärkt sjukförsäkring och satsningar som skall förbättra arbetsmiljö- arbetet. I avsiktsförklaringen framhålls att det krävs ett gemensamt ansvarstagande från många olika parter, myndigheter och organisa- tioner, arbetsgivare, arbetsgivarorganisationer, fackliga organisatio- ner och enskilda individer. Parternas gemensamma arbete och ansvarstagande på arbetsplatserna är centralt. Dispositiva regler om systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering I avsiktsförklaringen sägs i avsnittet om ett förbättrat arbetsmiljö- arbete att en översyn av lagstiftningen skall göras för att utreda hur vissa regler skulle kunna göras dispositiva för att ge möjlighet åt arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal reglera vad arbetsgivaren skall göra för att fullgöra sina skyldigheter i fråga om systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering. Vidare sägs att arbetsmarknadens parter skall uppmanas att sluta gemensamma arbetsmiljöavtal. Regler om systematiskt arbetsmiljöarbete samt om arbetsgivarens arbete med yrkesinriktad rehabilitering finns i AML samt i föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete (AFS 2001:1). AML är en offentligrättslig lagstiftning som ålägger arbets- givarna vissa skyldigheter. Arbetsgivare och arbetstagare skall sam- verka för att åstadkomma en god arbetsmiljö. utövar tillsyn och kan gentemot den som har skyddsansvar utfärda föreläggande eller förbud, som sanktioneras antingen med vite eller, om vite inte utsatts, med böter eller fängelse. Lagstiftningen hindrar inte i och för sig att parterna träffar avtal som reglerar arbetsmiljöfrågor. Utredaren skall utreda hur bestämmelserna angående systematiskt arbetsmiljöarbete och rehabilitering i AML och föreskrifter skulle kunna göras dispositiva för att ge möjlighet åt arbetsmarknadens parter att genom kollektivavtal reglera vad arbetsgivaren skall göra för att fullgöra sina skyldigheter i de nämnda avseendena. I denna prövning skall även ingå frågan vilka konsekvenser en sådan förändring skulle få för bevakningen av arbetsmiljön, särskilt på de arbetsställen där det lokala skydds- arbetet är svagt samt ifråga om tillsyn och påföljder. AML gäller i princip för all yrkesmässig verksamhet som bedrivs inom . Man måste räkna med att allt fler företag – framför allt från andra EU-länder – bedriver verksamhet i utan att de har säte här. Trots att AML gäller för arbetet kan det vara svårt att använda tvångsmedel på grund av svårigheter med delgivning, utdömande av vite etc. Arbetarskyddsstyrelsen tog i sin skrivelse upp att det finns ett behov av att effektivt kunna använda förbud och förelägganden mot företag som inte har sitt säte i . Det är viktigt att utreda om det är möjligt att genom ändringar i AML effektivisera tillsynsarbetet. I sin skrivelse pekade Arbetarskyddsstyrelsen på behovet av effektiva sanktioner vid ägarbyten av verksamheter (fusioner, outsourcing m.m.). Ägarbyten kan i många fall ske utan att det motsvaras av en reell förändring av inflytandet över verksamheten. Det har i praktiken, särskilt vid upprepade ägarbyten, visat sig svårt att bedriva tillsynen effektivt eftersom ett ofta tidsödande förfarande måste börjas om från början. Det är även i detta fall viktigt att undersöka om tillsynsresur- serna kan utnyttjas mer effektivt. Utredaren skall utreda om ändringar bör göras i AML som möjlig- gör en effektivare tillsyn när det gäller arbetsmiljöbrister i företag som inte har sitt säte i eller som ändrar identitet genom överlåtelse av verksamheten (fusioner, outsourcing m.m.). Införande av möjlighet att knyta förbud och förelägganden till viss anordning eller viss lokal i stället för till ett visst företag bör prövas i detta sammanhang. Krav på utbildning eller kompetens Enligt 4 kap. 2 § AML kan meddela direkt straffsanktionerade föreskrifter med krav på tillstånd, godkännande eller annat bevis om överensstämmelse med gällande krav när det gäller arbetsprocesser, arbetsmetoder, anläggningar, tekniska anordningar eller farliga ämnen. I skrivelsen från Arbetarskydds- styrelsen framhölls att det finns behov av att i vissa fall kunna meddela regler med krav på viss utbildning eller kompetens. I regeringens ovan nämnda avsiktsförklaring av uttalas att arbetsorganisation och ledarskap är centralt för arbetsmiljön och att mallar för utbildning i syste- matiskt arbetsmiljöarbete och för chefsutbildning därför skall ut- arbetas. Detta sätter frågan om utbildning i systematiskt arbets- miljöarbete i fokus. En fråga som möjligen kan bli aktuell är om krav på certifikat eller annat kunskapsbevis skall kunna ställas för att få utföra visst slag av arbete. Man kan också tänka sig att ett krav på utbildning kombineras med krav på certifikat för den som är utbildare. Utredaren skall utreda om det bör införas ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om krav på utbildning eller kompetens. Häri ligger också att utreda om ett sådant bemyndigande bör omfatta krav på certifikat eller annat kun- skapsbevis. I 3 kap. 7 § AML finns regler om särskilt s.k. samordningsansvar dels på en byggplats där flera företag är verksamma, dels på ett fast driftställe (t.ex. en skola eller en fabrik) där arbete utförs av flera företag. Reglerna om vilket företag som skall ha samordningsan- svaret är olika. Det har i praktiken visat sig svårt att dra en klar gräns mellan de båda fallen, t.ex. när det gäller ombyggnad på ett Oklarhet om hur reglerna skall tolkas har också funnits när det gäller arbetsställen med stor geografisk utsträckning. Utredaren skall se över reglerna om samordningsansvar vid om- byggnad på befintliga arbetsställen och på arbetsställen med stor geografisk utsträckning i syfte att om möjligt finna en tydligare och mer ändamålsenlig utformning av lagen. Skyldighet för inhyrare av arbetskraft att informera uthyraren om risker i arbetsmiljön Det har i tillsynen visat sig att kommunikationen mellan inhyrare av personal och uthyrare (t.ex. bemanningsföretag) ofta brister. Detta kan leda till att det blir svårt för uthyraren att bl.a. bedöma vilken utbildning och kompetens som behövs för ett visst arbete med hänsyn till riskerna. Det måste undvikas att bristande kom- munikation mellan inhyrare och uthyrare leder till olycksfall eller ohälsa för den berörda personalen. Det är därför viktigt att utreda om en komplettering av AML behövs när det gäller inhyrarens skyldighet att informera om risker i verksamheten. Utredaren skall utreda om det är lämpligt att införa en skyldighet för inhyrare av arbetskraft att informera uthyraren om risker i arbetsmiljön och om åtgärder som vidtas för att motverka dessa. Detta för att uthyraren skall kunna ta hänsyn till riskerna vid be- dömning av personalens utbildning och kompetens. AML:s tillämpning i fråga om vissa arbetsmarknadspolitiska program Inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten finns olika program. I 7 § lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska pro- gram anges att deltagare i vissa program inte skall anses som arbets- När dessa program bedrivs på en arbetsplats, skall den som tar del av programmet dock likställas med arbetstagare vid tillämpning av ett antal bestämmelser i . Vad som sägs i AML om arbetsgivare skall gälla den som har upplåtit en arbetsplats för programverksamhet. Någon hänvisning till dessa regler finns dock inte i AML. Detta kan leda till att arbetsmiljöfrågorna inte uppmärksammas tillräck- ligt ifråga om de aktuella grupperna. Utredaren skall pröva om det är lämpligt att direkt i AML reglera lagens tillämpningsområde avseende personer som omfattas av olika arbetsmarknadspolitiska program. Arbete i arbetsgivarens hushåll Lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i arbetsgivarens hushåll inne- håller regler om arbetstid, arbetsmiljö, anställningsavtalets ingående och upphörande m.m. omfattas arbetstagare under endast av reglerna om anställningsavtalet. I arbetsmiljölagen finns ett undantag från lagens tillämpning när det gäller arbete i arbetsgivarens hushåll i fråga om arbetstagare . Lagen om arbetstid m.m. i arbetsgivarens hushåll ställer betydligt lägre krav på arbetsgivaren och ger tillsynsmyndigheten sämre möjligheter att ingripa mot brister i arbetsmiljön. Frågan om sär- behandlingen i arbetsmiljöhänseende av arbetstagare som utför husligt arbete har aktualiserats bl.a. av att personer med funktions- hinder numera får hjälp i sitt hem av personliga assistenter enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), som i många fall formellt är anställda av den som är berättigad till insatsen enligt LSS. Utredaren skall pröva om det är lämpligt att upphäva undantaget i AML när det gäller arbete i arbetsgivarens hushåll. Om ett upp- hävande av undantaget föreslås, skall utredaren föreslå nödvändiga ändringar i lagen om arbetstid m.m. i arbetsgivarens hushåll. Skyldighet för leverantörer att tillhandahålla bruks- och monteringsanvisningar Enligt 3 kap. 8 § tredje stycket AML skall i fråga om maskiner, red- skap m.m. uppgifter om anordningen som är av betydelse för att förebygga ohälsa och olycksfall medfölja vid avlämnandet. Denna formulering tillkom vid de ändringar som gjordes i AML . I den tidigare lydelsen angavs att "de anvisningar som behövs för anordningens montering, användning och skötsel skall medfölja vid avlämnandet." Avsikten med ändringen var att den nya formule- ringen skulle vara mer generell utan att inskränka de skyldigheter som gällde enligt den tidigare lydelsen (prop. 1990/91:140 s. 137).