sou · GVB3105 · 2008-01-01 00:00:00 — Stadgandet i 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen är alltså en anvisning avsedd för lagstiftaren och inte för de rättstillämpande organen. Domstolar och andra myndigheter är enligt detta synsätt skyldiga att tillämpa en Själva överlåtelsen av beslutanderätten till EU sker emellertid inte med stöd av regeringsformen utan i ett riksdagsbeslut om ändring av lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen.TPF123FPT Nuvarande lydelse av 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen trädde i kraft . Den har emellertid ännu inte tilläm- pats vid ett beslut om överlåtelse av beslutanderätt till EU. Vid det senaste överlåtelsebeslutet hade bestämmelsen följande lydelse. kan överlåta beslutanderätt till Europeiska gemenskaperna så länge som dessa har ett fri- och rättighetsskydd motsvarande det som ges i denna regeringsform och i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. beslutar om sådan överlåtelse genom beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. beslut kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Överlåtelse av konstitutionella befogenheter till andra icke-svenska organ regleras i 10 kap. 5 § andra stycket regeringsformen. Bestäm- melsen har följande lydelse. I annat fall kan beslutanderätt, som direkt grundar sig på denna regeringsform och som avser meddelande av föreskrifter, använd- ningen av statens tillgångar eller ingående eller uppsägning av inter- nationella överenskommelser eller förpliktelser, i begränsad omfatt- ning överlåtas till mellanfolklig organisation för fredligt samarbete, till vilken riket är eller skall bliva anslutet, eller till mellanfolklig domstol. Därvid får ej överlåtas beslutanderätt som avser fråga om stiftande, ändring eller upphävande av grundlag, riksdagsordningen eller lag om val till eller fråga om begränsning av någon av de fri- och rättigheter som avses i 2 kap. Angående beslut i fråga om överlåtelse gäller vad som är föreskrivet om stiftande av grundlag. Kan beslut i sådan ordning ej avvaktas, beslutar i fråga om överlåtelse rättsakt som utfärdats på ett område där t.ex. EG genom överlåtelsen fått kompetens att lagstifta och detta även om rättsakten skulle begränsa t.ex. en viktig princip i tryckfrihets- förordningen. Det är bara om en regel i en förordning eller i ett direktiv skulle befinnas ligga utanför det område där och de övriga medlemsstaterna i fördragsenlig ordning har överlåtit beslutanderätt som rättsakten inte är giltig som EG-rätt – dvs. saknar rättsverkan – i . Sådana situationer, som innefattar frågan om de beslutande organen inom EU har handlat utanför sin befogenhet, avgörs normalt på så sätt att frågan underställs EG- domstolens avgörande. 2001/02:72, s. 32 ff) 123TP PT Genom denna lag görs hela EG-rätten till gällande rätt i , både den som antagits före anslutning och den som antas därefter. Av lagen framgår vilka fördrag och andra rättsliga instrument som avses. Tillträder ett nytt fördrag som innebär en ytterligare överlåtelse av beslutanderätten ändras lagen på så sätt att det nya fördraget förs in i uppräkningen. genom ett beslut, varom minst fem sjättedelar av de röstande och minst tre fjärdedelar av ledamöterna förenar sig. Denna överlåtelsebestämmelse har, till skillnad från EG-paragrafen, begränsats till att omfatta beslutanderätt som grundas direkt på regeringsformen. De tre befogenhetsområden som omfattas av be- stämmelsen avser och regeringens beslutanderätt, dvs. normgivnings-, finans- och traktatmakten. Konstitutionella befogen- heter som faller utanför dessa områden kan över huvud taget inte överlåtas. Som exempel kan nämnas den högsta domsmakten.TPF124FPT Bestämmelsen har endast tillämpats vid några enstaka tillfällen. Som exempel på en situation där deltar i ett mellanstatligt samarbete med bestämmelsen som grund kan nämnas Eurocontrol- konventionen.TPF125FPT I 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen regleras frågan om överlåtelse av rättskipnings- och förvaltningsuppgifter. Bestämmel- sen har följande lydelse. Rättskipnings- eller förvaltningsuppgift som ej direkt grundar sig på denna regeringsform kan, i annat fall än som avses i första stycket, genom beslut av överlåtas till annan stat, till mellanfolklig organisation eller till utländsk eller internationell inrättning eller sam- fällighet. får också i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om sådan överlåtelse. Innefattar uppgiften myndighetsutövning, skall förordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. beslut i fråga om sådan överlåtelse kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. 124TP PT m.fl., s. 460. 125TP PT Europeiska organisationen för säkrare flygtrafiktjänst (Eurocontrol) skapades genom den internationella Eurocontrolkonventionen om samarbete för luftfartens säkerhet och den multilaterala överenskommelsen om s.k. undervägsavgifter. Eurocontrol har till uppgift att meddela föreskrifter om undervägsavgifter samt påföra och driva in sådana avgifter. I sam- band med att tillträdde överenskommelserna uppkom frågan om det var konsti- tutionellt möjligt att överlåta nämnda uppgifter till Eurocontrol. Det framhölls att riks- dagens befogenhet att genom lag meddela föreskrifter om bl.a. avgifter till staten föll inom ramen för 10 kap. 5 § första stycket (nuvarande andra stycket) regeringsformen (prop. 1993/94:104, s. 35 f). Regeringsformens bestämmelser ansågs möjliggöra överförandet av de befogenheter som tillkom att meddela föreskrifter om undervägsavgifter till Eurocontrol. Det krävdes emellertid att beslutade i frågan i den ordning som gäller för stiftande av grundlag (bet. 1993/94:TU19 och 1994/95:TU1). Tillträde till den multi- laterala överenskommelsen innebar att även annan hantering av undervägsavgifterna än som avser fastställande av avgifternas storlek överfördes till Eurocontrol, exempelvis påförande av en avgift för en viss flygning eller fakturering. Detta ansågs vara sådana förvaltningsuppgifter som enligt 10 kap. 5 § tredje stycket (nuvarande fjärde stycket) regeringsformen kan över- låtas till bl.a. mellanfolklig organisation. Några konstitutionella hinder mot att överföra uppgifter som visserligen inte innebär normgivning men som rör avgiftshanteringen i övrigt till Eurocontrol fanns således inte. Av bestämmelsen följer att kan överlåta rättskipnings- och förvaltningsuppgifter, som inte grundar sig direkt på regerings- formen, till icke svenska organ. kan även bemyndiga regeringen eller annan myndighet att ingå en sådan överenskom- melse. Uppgifter som enligt regeringsformen tillkommer och regeringen kan inte överlåtas med stöd av bestämmelsen. Stadgandet anses inte heller möjliggöra en mera långtgående in- skränkning av de högsta domstolarnas – och Regeringsrätten – befogenheter enligt regeringsformen. Bestäm- melsen avser inte heller sådan beslutanderätt som överlåts inom ramen för EU-samarbetet.TPF126FPT Rättskipnings- och förvaltningsuppgifter som inte direkt grundar sig på regeringsformen kan således överlåtas till icke-svenska organ. Effekten av överlåtelsen blir att det icke svenska organet, till vilken överlåtelse skett, kan besluta i enskilda ärenden och att dessa beslut blir rättsligt bindande i Sverige.TPF127FPT Överlåtelse kan ske till en annan stat, till en mellanfolklig organisation (som inte behöver vara ansluten till) eller till en utländsk eller internationell inrättning eller samfällighet.TPF128FPT Anslutningen till den mellanfolkliga organisationen kan ske i form av fullt medlemskap eller i annan form för medverkan däri t.ex. associering.TPF129FPT Av bestämmelsen följer vidare att får i lag bemyndiga regeringen eller annan myndighet att i särskilda fall besluta om överlåtelse av rättskipnings- eller förvaltningsuppgift. En över- låtelse behöver alltså inte nödvändigtvis ske direkt genom riks- dagens beslut eller genom att tar ställning till varje kon- kret uppgiftsöverföring. är oförhindrad att i lag uppdra åt regeringen eller annan myndighet att besluta om överlåtelse i det enskilda fallet.TPF130FPT Möjligheten behövs framför allt i sådana fall då det är fråga inte om ett generellt beslut om överlåtelse av uppgifter av en viss typ utan beslut om överlåtelse av rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter i särskilda fall.TPF131FPT I bestämmelsen föreskrivs dessutom en särskild beslutsordning; om uppgiften innefattar myndighetsutövning, ska för- ordnande ske genom ett beslut, varom minst tre fjärdedelar av de 126TP PT Denna situation är exklusivt reglerad i 10 kap. 5 § första stycket regeringsformen. 127TP PT SOU 1993:14, s. 135. 128TP PT SOU 2002:84, s. 47. 129TP PT Prop. 1964:140, s. 133 och m.fl., s. 461. 130TP PT SOU 1984:14, s. 94. 131TP PT Prop. 1984/85:61, s. 17. röstande förenar sig.TPF132FPT beslut i fråga om sådan över- låtelse kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Rättskipningsuppgifter innefattar generellt sett myndig- hetsutövning.TPF133FPT Bestämmelsen har endast tillämpats vid några enstaka tillfällen. Som exempel kan nämnas gränsälvsöverenskommelsen mellan rörande fiske inom älvs fiskeområde och suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar.TPF134FPT 132TP PT Angående myndighetsutövning se avsnitt 3.2.2. 133TP PT Prop. 1984/85:61, s. 30. 134TP PT Av lagen (1971:850) med anledning av gränsälvsöverenskommelsen mellan och följer att denna överenskommelse gäller som svensk lag. Genom överenskommelsen har staterna också gemensamt inrättat en kommission, Finsk- svenska gränsälvskommissionen (). I en bilaga till överenskom- melsen finns en stadga för fisket inom älvs fiskeområde. I kungörelsen (1971:1018) om tillämpning av stadgan för fisket inom älvs fiskeområde föreskrivs att stadgan ska gälla i så länge gränsälvsöverenskommelsen är i kraft. Kungörelsen har ändrats på grund av nya överenskommelser mellan länderna. En av ändringarna av kun- görelsen (SFS 1987:976) innebar bl.a. att regeringen överlät till att i ökad utsträckning besluta om föreskrifter för fisket. har i ett avgörande (NJA 1996, s. 370) konstaterat att regeringens överlåtelse av befogenhet till en mellanfolklig organisation att meddela föreskrifter strider mot den i regeringsformen angivna ordningen, som kräver beslut av . Med anledning av domen från infördes lagen (1997:201) om befogenhet att besluta om fisket inom älvs fiskeområde. Lagen innebär att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela sådana föreskrifter om fisket inom älvs fiskeområde som behövs för att uppfylla gränsälvsöverenskommelsen och sådana ändringar i stadgan för fisket som och kommer överens om. I lagen föreskrivs också att regeringen får överlämna till att i särskilda fall besluta i frågor om fisket inom fiskeområdet. För att ge de beslutsbefogenheter som förutsätts i gränsälvsöverens- kommelsen krävdes dels att uppgifter som innebär myndighetsutövning skulle överlämnas till kommissionen, dels att gav kommissionen befogenhet att meddela föreskrifter om fisket i älven. 1996/97:94, s. 4 f) Regeringen ansåg emellertid att lagstiftningsären- det borde begränsas till vad som var oundgängligen nödvändigt och föreslog därför bl.a. en rätt för regeringen att med stöd av 10 kap. 5 § fjärde stycket regeringsformen överlämna åt att besluta i särskilda fall i fråga om fisket. Någon befogenhet för kommissionen att meddela föreskrifter föreslogs således inte. Eftersom överlåtelsen avsåg förvaltningsuppgifter som innefattade myndighetsutövning krävdes beslut av med kvalificerad majoritet. Genom freden i mellan och kom bl.a. , Muonio och Könkämä älvar att utgöra gräns mellan och . I älvarna skulle i princip holmarna öster om strömfåran tillhöra , medan holmarna väster därom skulle tillhöra . De hemman som låg längs gränsälvarna hade i stor utsträckning ägor på båda sidor om älvarna samt på holmarna i dessa. I fredsfördraget stadgades att invånarna i gränstrakterna genom ägoutbyten skulle samla sina ägor i något av länderna. I syfte att precisera gränsdragningen och villkoren för det åsyftade ägoutbytet träffades senare ett gränsregleringstraktat. Detta innefattade inte något krav på att ägo- utbytet skulle omfatta holmarna. I stället stadgades att de tidigare ägarna för alltid skulle vara tillförsäkrade åtnjutandet av ägor på holmarna, även om holmarna genom gränslinjen skulle komma att tillhöra det andra landet. föreskrevs att holmarna skulle skiftas så att ägo- blandningen upphörde så långt som möjligt. För kvarvarande skulle gränsreglerings- traktaten gälla. Suveränitetsholmarna har i fastighetsrättsligt hänseende behandlats olika i och . Genom en överenskommelse med bekräftades att kon- struktionen med suveränitetsholmarna skulle bestå. Vidare preciserades rättsläget på punkter där tidigare överenskommelser var ofullständiga och otydliga. 3.3.5Regionalt och lokalt samarbete över nationsgränsen I de nordiska och europeiska samarbeten som växt fram intar samverkan mellan lokala och regionala allmänna organ en viktig plats. I takt med att befolkningstillväxten minskar i delar av är det naturligt att exempelvis kommuner i dessa områden undersöker möjligheterna att samarbeta på olika områden med utländska kommuner eller liknande lokala eller regionala enheter som ligger nära den svenska gränsen. Syftet med sam- arbetet är i regel att tillgodose de krav som kommunmedlemmarna ställer på sin kommun samt att tillvarata de ekonomiska resurserna på bästa sätt. Ett stort antal kommuner deltar i samverkan över nationsgränser eller är medlemmar i organ som svarar för sådan samverkan. Samverkan kan avse alltifrån traditionellt vänorts- utbyte till vidsträckta utvecklingsprogram med flera internationella partners. Bl.a. deltar svenska kommuner i samarbetsprojekt i exempelvis och i . Kom- muner kan samverka i kommittéer och politiska nätverk. En stor del av samarbetet sker i privaträttsliga former. Som exempel kan nämnas stiftelser, ekonomiska föreningar och aktiebolag.TPF135FPT principen att den territoriella rättsordningen ska gälla på suveränitetsholmarna med undan- tag för frågor av fastighetsrättslig karaktär. Detta innebär att finsk fastighetsrätt gäller på de finska holmarna i och vice versa. Beträffande det undantagna rättsområdet gäller vidare att domstolar och myndigheter i det land vars rätt ska tillämpas är behöriga att hand- lägga ärenden om sådana frågor. 1986/87:38, s. 4 ff. Propositionen innehöll inte någon redovisning av bestämmelserna i 10 kap. 5 § regeringsformen. inhämtade ytt- rande från i frågan, som hänvisade till stadgandet i 10 kap. 5 § tredje stycket (nuvarande fjärde stycket) regeringsformen som medger att rättskipnings- eller för- valtningsuppgift genom beslut av kan överlåtas till bl.a. annan stat (LU 1986/87:9, s. 4 f). Utskottet pekade på att om uppgiften innefattar myndighetsutövning ska förordnande ske genom ett beslut varom minst tre fjärdedelar av de röstande förenar sig. instämde i bedömningen att 10 kap. 5 § tredje stycket regeringsformen var tillämpligt.). Enligt lagen (1986:1283) om suveränitetsholmarna i , Muonio och Könkämä älvar ska överenskommelsen gälla som svensk lag. 135TP PT Ett bolag eller ett annat särskilt rättssubjekt har enligt svensk rätt säte enbart i ett land. Ett gränsregionalt samarbete i ett bolag kan således inte få övernationell eller dubbelnationell status. Bolaget måste vara registrerat i något av länderna (SOU 2002:84, s. 40). Kommuners möjligheter att engagera sig internationellt styrs dels av vad som kan följa av den allmänna kompetensen i kommunal- lagen, dels av de speciallagar som finns för denna verksamhet. Frågan om en svensk kommuns befogenhet att samarbeta med en utländsk kommun eller liknande lokala eller regionala organ är alltså i första hand en fråga om vad som innefattas i kommunens allmänna kompetens enligt kommunallagen. Som nämnts tidigare får en kommun ta hand om sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kommunens område eller dess medlemmar och som inte ska handhas enbart av staten, en annan kommun eller någon annan. kan emellertid genom speciallagstiftning utvidga primärkommunernas och landstings- kommunernas kompetens. Som nämnts tidigare är en kommun ett särskilt rättssubjekt som i sina mellanhavanden med andra rättssubjekt handlar för egen räkning. En svensk kommun kan alltså i eget namn och inom ramen för den kommunala kompetensen ingå samarbetsavtal med utländska kommuner eller liknande lokala eller regionala organ. Ett sådant avtal är emellertid inte en internationell överenskommelse i regeringsformens mening utan ett privaträttsligt avtal.TPF136FPT Den svenska rättsordningen tillerkänner inte ett sådant avtal några folkrättsliga effekter. En svensk kommun har alltså inte någon befogenhet att träffa avtal för svenska statens räkning och staten blir inte bunden av de avtal som en kommun såsom särskilt rätts- subjekt kan komma att träffa. Regeringsformen lägger således inga hinder i vägen för en svensk kommun att på eget initiativ samarbeta med en utländsk kommun genom t.ex. vänortssamarbete eller andra samarbetsavtal. Samarbetet med en utländsk kommun får emellertid inte utan sär- skilt författningsstöd innebära att den svenska kommunen avsäger sig sin beslutanderätt i något hänseende till en utländsk kommun eller att den överlåter myndighetsutövning i till den ut- ländska kommunen. Sådana kompetensavsägelser får ju inte heller ske i svenska kommuners samarbete med varandra. Någon möjlig- het att samarbeta på det offentligrättsliga området genom ett 136TP PT Huruvida avtalet ska anses vara privaträttsligt får avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet, t.ex. avtalets omfattning eller politiska innebörd. samarbetsorgan liknande ett svensk kommunförbund finns alltså 3.3.6Exempel på internationellt samarbete som statliga och kommunala organ deltar i bedriver ett integrationsfrämjande arbete med en rad länder. Syftet med detta arbete är bl.a. att underlätta rörligheten över gränserna för enskilda och företag genom att t.ex. avlägsna olika gränshinder. Nedan följer några exempel på samarbeten som deltar i. Samarbete mellan de nordiska länderna De nordiska länderna har länge samarbetat med varandra. Helsing- forsavtalet är en folkrättslig överenskommelse mellan de nordiska länderna. Avtalet innehåller bestämmelserna om samarbete inom en rad områden och om formerna för detta samarbete.TPF138FPT Enligt ska de fördragsslutande parterna eftersträva att bevara och ytterligare utveckla samarbetet mellan länderna på det rättsliga, kulturella, sociala och ekonomiska området samt i fråga om samfärdseln och miljövården. Vidare har träffat en överenskommelse med , och om kommunalt samarbete över nordiska riks- gränser.TPF139FPT Överenskommelsen utgår ifrån att det ingår i en nordisk kommuns allmänna kompetens att exempelvis ekonomiskt engage- ra sig i anläggningar på andra sidan om en internordisk riksgräns, om det är till nytta för invånarna i den egna kommunen. Den nordiska samarbetsöverenskommelsen är i stora delar en bekräftel- se på att svenska kommuner har rätt att samarbeta med kommuner i annat fördragsslutande land under förutsättning att hinder inte 137TP PT SOU 2002:84, s. 9. 138TP PT Efter ett omfattande utredningsarbete beslöts att bestämmelserna om skulle ingå i . I detta upptogs vidare bestämmelser om ett nyupp- rättat Nordiskt ministerråd. Smärre ändringar beslöts . 1971:53 och prop. 139TP PT Prop. 1977/78:44. föreligger enligt det egna landets lagar och övriga bestämmelser om kommunernas befogenheter, organisation och verksamhet. Av- sikten med överenskommelsen är således inte att vidga kommuner- nas kompetens enligt nationell lag utan endast att klargöra att denna i princip omfattar även ett gränskommunalt samarbete. En kommun har ingen befogenhet att överföra myndighetsutövning till kommun i annat nordiskt land. har för övrigt anslutit sig till en liknande överenskommelse mellan de länder som är an- knutna till . är en mellanstatlig europeisk samarbetsorganisation som bildades . finns 47 medlemsländer. När det gäller arbetet i har bl.a. ratificerat en ramkonvention om samarbete över riksgränser i Europa.TPF140FPT I huvuddrag innebär konventionen att avtalsslutande parter för- binder sig att underlätta och främja samarbete över riksgränserna mellan regionala och lokala organ. Därvid ska vederbörlig hänsyn tas till varje parts särskilda konstitutionella bestämmelser. Med samarbete över riksgränserna avses åtgärder som syftar till att stärka och främja grannrelationerna mellan regionala och lokala organ inom två eller flera avtalsslutande parters jurisdiktion samt träffandet av de avtal och överenskommelser som är nödvändiga i detta syfte. Enligt konventionen är en utgångspunkt för samarbetet att det ska äga rum inom ramen för de regionala och lokala organens befogenheter enligt nationell lagstiftning och att sådana befogenheter inte ska ändras till sin omfattning och natur av konventionen. Med regionala och lokala organ förstås kommuner, myndigheter och andra organ som utövar regional och lokal verk- samhet. För svenskt vidkommande har avgetts en förklaring av innebörd att avser att begränsa konventionens tillämpning till primärkommuner, landstingskommuner och kommunalför- bund. Till konventionen finns två tilläggsprotokoll. Det första tilläggs- protokollet utgör en komplettering till konventionen i syfte att stärka samarbete över riksgränser. Innebörden av protokollet är i huvudsak att de avtalsslutande parterna erkänner och respekterar rätten för regionala och lokala organ att under sin jurisdiktion ingå 140TP PT Den s.k. Madridkonventionen. avtal om samarbete över riksgränser med motsvarande organ i andra stater.TPF141FPT Tilläggsprotokollet har ratificerats av . Det andra tilläggsprotokollet, som också har ratificerats av , tar sikte på interregionalt samarbete, dvs. samarbete mellan samhälls- organ som inte är belägna längs en riksgräns.TPF142FPT Inom finns en arbetsgrupp med uppgift att hantera frågor som rör gränskommunal samverkan.TPF143FPT Arbetsgruppen, som består av regeringstjänstemän från medlemsstaterna, har till uppgift att följa tillämpningen av ovan nämnda konvention och tilläggs- protokoll, att lämna förslag till hur eventuella hinder för samverkan ska undanröjas, och att möjliggöra för medlemsstaterna att utbyta information m.m. I arbetsgruppen pågår även ett arbete med att ta fram en modell för samverkan på lokal och regional nivå över nationsgränserna. Det är tänkt att modellen ska kunna antas som ett tredje tilläggsprotokoll till ovan nämnda konvention. Samarbetsmodellen och det tredje tilläggsprotokollet påminner till formen en hel del om bildandet av en gruppering enligt förordning nr 1082/2006. Tanken är att ett antal grundläggande artiklar ska lägga fast definitioner och prin- ciper för hur samverkansorganet ska bildas, styras och kontrolleras. En skillnad i förhållande till en gruppering är emellertid att modellen kan erbjuda en legal bas även för samarbete med länder som inte är medlemmar i . Som exempel kan nämnas och . Det finns ingen tidpunkt för när arbetet ska vara avslutat. Det finns exempel på en rad långtgående samverkansformer som svenska kommuner deltar i över nationsgränserna. I pågår ett omfattande samarbete mellan de finska och svenska kommunerna på vardera sidan av . Detta samarbete har bl.a. tagit sig uttryck i skapandet av samarbets- och intresseorganet , i vilket de svenska kommuner- na , , och samt de finska kom- 141TP PT SÖ 1996:11. 142TP PT SÖ 1999:39. 143TP on Transfrontier Co-operation. munerna Enontekiö, Kolari, Muonio, , Tornio och Ylitorni ingår. Dessutom ingår de norska kommunerna . har som målsättning att bl.a. främja kommunernas, näringslivets, företagens, organisationernas och in- vånarnas inbördes och internationella samarbete.TPF144FPT Ett annat exempel på gränsnära samarbete är det mellan svenska kommunen och den finska staden .