sou · GWB385 · 2008-10-15 00:00:00 — Det föreligger ingen korrelation mellan tiden mellan brott och dom och längden på fängelsestraffet. Betydelsen av gärningsmannens kön Andelen kvinnor som ck fängelse är signikant lägre än motsvarande andel män. Det nns dock ingen signikant skillnad mellan kvinnors och mäns fängelsestraff. Då det är fråga om ett litet antal kvinnor som fått fängel- sestraff är en rättvisande jämförelse dock svår att göra. Gärningar som ingår i grov fridskränkning När det gäller antalet och vilka enskilda gärningar som har ingått i ett grovt fridskränkningsbrott har förekommit tre olika sätt att ange gär- ningarna i åtalet och till följd därav även i domarna. Enligt det första sättet har åtalet angett endast gärningar som är pre- ciserade till antalet (och oftast även med individuella detaljer avseende datum och plats för gärningarna). Det andra sättet att utforma åtalet på har inneburit att det har angetts dels vissa till antalet preciserade gärningar, dels en opreciserad mängd gärningar . Slutligen enligt det tredje sättet har gärningarna angetts som en opreciserad mängd – t.ex. vid upprepade tillfällen – under viss tidspe- riod. Antalet domar där samtliga ingående gärningar är preciserade till an- tal och typ av brott uppgick till 24 stycken och utgjorde den näst största gruppen. Misshandel av normalgraden var det vanligast förekommande brottet. Därefter följer olaga hot och ofredande. Det genomsnittliga antalet enskilda brott som ingår i de domar där enbart preciserade gär- ningar ingår var 6,54. I den största gruppen, 59 domar, förekom både preciserade och opre- ciserade gärningar. Misshandel av normalgraden följt av olaga hot och ofredande var de vanligast förekommande brotten även i denna grupp. Det genomsnittliga antalet preciserade brott som ingår i de domar där både preciserade och opreciserade gärningar ingår var 4,83. De brott som i har kunnats anges som mer opreciserade gärningar över är misshandel, olaga hot och ofredande. Andra typer av brott har fått kodas med annat. De tre brottstyper som förutsattes vara de mest frekventa var också det i angiven ordning. Slutligen i den minsta gruppen domar, 21 stycken, förekom en- bart opreciserade gärningar . De tre brottstyperna misshandel, olaga hot och ofredande var de vanligast förekommande i angiven ordning. Den klart vanligaste relationen är att målsäganden är eget barn till gärningsmannen. När det gäller den mest förekommande relationen, dvs. att målsägan- den är eget barn till gärningsmannen uppgår fängelseandelen till och andelen skyddstillsynsdomar till . I ett fall har påföljden bestämts till villkorlig dom. De längsta genomsnittliga fängelsestraffen (13,33 månader) har dömts ut när målsäganden har varit gärningsmannens förälder. Det bör dock noteras att det är fråga om ett litet antal domar. Därefter följer de fall där målsäganden varit gärningsmannens eget barn (12,84 månader) och där det varit fråga om nuvarande partner (11,61 månader). Grov kvinnofridskränkning (kapitel 7) Totalt har 360 domslut ingått i undersökningsmaterialet. Gärningsmän- nens medelålder vid brottet uppgår till . Den yngste är och den äldste . Andelen tingsrättsdomar som överklagats upp- Skadestånd har utgått i av domarna. Samtliga gärningsmän var män. Antalet domslut för är få (71) i förhållande till antalet (289). Förklaringen till detta torde vara att lagstiftningen om grov kvinnofridskränkning trädde i kraft och alltså var förhål- landevis ny . Dessutom trädde en lagändring i bestämmelsen i kraft som kan sägas utvidga det straffbara området något. De jämförelser som görs måste därför tolkas med försiktighet. Ser man till undersökningsåren sammanslagna uppgår fängelseandelen till . Andelen som döms till skyddstillsyn uppgår till . Villkorlig dom och överlämnande till rättspsykiatrisk vård förekommer endast i några få fall. Fängelsestraff har dömts ut i 308 fall. Medelvärdet för strafftiden de båda undersökningsåren sammantagna uppgår . Fängelsestraffen var signikant kortare än . Det bör dock noteras att antalet domar var betydligt lägre . Vidare var medianlängden den samma för de båda åren. Straffskalan för grov kvinnofridskränkning är fängelse och högst . När det gäller utnyttjande av straffskalan kan konstateras att låg av domarna på den nedersta fjärdedelen av straffskalan, dvs. upp eller 10 månader . Resterande åternns inom intervallet 25 motsvarar 39 månader eller 3 månader. Motsvarande siffror för är i den nedersta fjärdedelen och återstående i intervallet 25 – av Antalet grova kvinnofridskräningsbrott är dock betydligt färre än . Påföljden bestämdes till skyddstillsyn i sammanlagt 44 domar. 41 av dessa är . I ertalet av dessa (31 fall) förenades skyddstillsynen med särskild behandlingsplan, s.k. kontraktsvård. I de fall som påföljden bestämdes till skyddstillsyn i kombination med samhällstjänst uppgick det genomsnittliga antalet timmar för sam- hällstjänsten till 170. Medelvärdet på alternativstraffen var 8 månader. Villkorlig dom har utdömts i sammantaget 4 fall för grov kvin- nofridskränkning. Samtliga domar är och förenade med föreskrift om samhällstjänst. Det genomsnittliga antalet timmar för samhällstjänsten var 150 och de alternativa straffen bestämdes i samt- liga fall . Enstaka fall av grov kvinnofridskränkning Av de genomgångna domarna innehåller merparten (212 domar motsvarande ) era brott i domen. Resterande 148 domar (41,) avser enstaka fall av grov kvinnofridskränkning. Medelvärdet på fängelsestraffen för ett enstaka fall av grov kvinno- fridskränkning är (median 8 månader). I de fall som era brott förekommer är medelvärdet högre, (median 10 månader). Fängelsestraffen är signikant längre i de fall där ytterligare brott förekommer i domen. När det gäller utnyttjande av straffskalan vid enstaka fall av grov kvinnofridskränkning kan konstateras att låg av domarna på den nedersta fjärdedelen av straffskalan, dvs. upp eller 10 månader . Resterande åter- nns inom intervallet 25 – . motsvarar 39 måna- der eller 3 månader. Motsvarande siffror för är i den nedersta fjärdedelen och återstående i intervallet 25 – av straffskalan. Betydelsen av gärningsmannens ålder Det nns ingen signikant korrelation mellan gärningsmannens ålder och längden på fängelsestraffet. Försvårande och förmildrande omständigheter Omständigheter som hänför sig till straffvärdet enligt 29 kap. 1 § brotts- balken har åberopats i sammantaget 9 fall. I samtliga fall har det varit fråga om den skada, kränkning eller fara som gärningen har inneburit. Totalt har försvårande omständigheter hänförliga till straffvärdet en- ligt 29 kap. 2 § åberopats i 9 fall. Den vanligast åberopade omständig- heten är punkten 8, dvs. att brottet varit ägnat att skada tryggheten och tilliten hos ett barn i dess förhållande till en närstående person. Fängelsestraffen är signikant längre i de domar där minst en försvå- rande omständighet har åberopats. Förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 3 § har åberopats i sammantaget 8 domar som lett till fängelsestraff. Den punkt som åberopats i est fall är punkten 2, dvs. att den tilltalade till följd av psykisk störning eller sinnesrörelse eller av någon annan orsak haft starkt nedsatt förmåga att kontrollera sitt handlande. Fängelsestraffen i de domar där minst en förmildrande omständighet enligt 29 kap 3 § har åberopats skiljer sig inte signikant från de där någon sådan omständighet inte har åberopats. S.k. billighetsskäl enligt 29 kap. 5 § har åberopats i sam- mantaget 17 fall. Punkten 4 (gärningsmannen förorsakas men genom att han på grund av brottet utvisas ur riket) och punkten 7 (en i förhål- lande till brottets art ovanligt förutit sedan brottet begicks) som är vanligast förekommande. Fängelsestraffen i de domar där minst en omständighet enligt 29 kap. 5 § har åberopats skiljer sig inte signikant från de där någon sådan omständighet inte har åbero- pats. Återfall och tidigare brottslighet Av de 360 domarna framgår det att gärningsmannen är tidigare dömd i 180 fall och ostraffad i 97 fall. Uppgift om eventuell tidigare brottslig- het saknas i 83 fall. När tidigare dom förekommer har i genomsnitt knappt 28 månader förutit sedan den senaste domen. Den vanligaste påföljden i den tidi- gare domen har varit fängelse följt av skyddstillsyn. Förverkande av villkorligt medgiven frihet har skett i 39 fall. I 35 av dessa har hela den villkorligt medgivna friheten förverkats. Medeltiden som förverkats uppgår . Av de 180 fall där det framgår att gärningsmannen är tidigare dömd har det i domen angetts att återfallet har beaktats genom påföljdsvalet i 55 fall och genom förverkande i 43 fall. 29 kap. 4 § har åberopats i 14 fall. De skäl i bestäm- melsen som åberopats, vilket skett i 10 av dessa fall, är främst återfall i likartad brottslighet. Tid mellan brott och dom m.m. Tiden som förutit mellan brott och dom har beräknats med utgångs- punkt i den senaste av de gärningar som ingår i den grova kvinno- fridskränkningen. Medelvärdet för den tid som brottet pågått är (median 10 månader). Tiden föruten mellan brott och dom varierar mellan olika påföljds- typer. Parvisa jämförelser visar att villkorlig dom skiljer sig från fängelse och skyddstillsyn på så sätt att den förutna tiden är betydligt längre vid villkorlig dom. Den tid som förutit mellan brott och dom var signikant längre än . Det föreligger dock ingen korrelation mellan tiden mellan brott och dom och längden på fängelsestraffet. Gärningar som ingår i grov kvinnofridskränkning När det gäller antalet och vilka enskilda gärningar som har ingått i ett grovt kvinnofridskränkningsbrott har förekommit tre olika sätt att ange gärningarna i åtalet och till följd därav även i domarna (se vidare ovan under grov fridskränkning). Antalet domar där samtliga ingående gärningar är preciserade till an- tal och typ av brott av denna typ uppgick till 159 stycken och utgjorde den näst största gruppen. Misshandel av normalgraden var det vanligast förekommande brottet. Därefter följde olaga hot och ofredande. Det genomsnittliga antalet enskilda brott som ingår i de domar där enbart preciserade gärningar ingår var 6,42. I den största gruppen, 182 domar, förekom både preciserade och opre- ciserade gärningar. Misshandel av normalgraden följt av olaga hot och ofredande var de vanligast förekommande brotten även i denna grupp. Det genomsnittliga antalet preciserade brott som ingår i de domar där både preciserade och opreciserade gärningar ingår var 6,24. De brott som i har kunnats anges som mer opreciserade gärningar över är misshandel, olaga hot och ofredande. Andra typer av brott har fått kodas med annat. De tre brottstyper som förutsattes vara de mest frekventa var också det i angiven ordning. Slutligen i den minsta gruppen domar, 18 stycken, förekom en- bart opreciserade gärningar . De tre brottstyperna misshandel, olaga hot och ofredande var de vanligast förekommande i angiven ordning. Den klart vanligaste relationen mellan målsäganden och gärningsman- nen har varit att de haft ett pågående förhållande vid brottet. Den högsta fängelseandelen (94,) gäller gärningsmän som dömts för grov kvinnofridskärning som riktat sig mot en målsägande som vid brottet varit en före detta partner. När det gäller relationen att målsäganden och gärningsmannen haft ett pågående förhållande vid brottet uppgår fängelseandelen till och i de fall som målsä- gandens och gärningsmannens förhållande har varit oklart eller växlande vid brottet uppgår fängelseandelen till . Det längsta genomsnittliga fängelsestraffet (11,31 månader) har dömts ut när målsäganden och gärningsmannen vid brottet hade en pågående relation, dvs. nuvarande partner, vilket också är det vanligast förekommande fallet. Fängelsestraffets längd skiljer sig åt beroende på typ av relation. Parvisa jämförelser visar att straffen blir signikant längre då målsäga- rens relation till gärningsmannen var nuvarande partner än då den är ex-partner. hot av normalgraden och grovt olaga hot (kapitel 8) 192 tingsrättsdomar har granskats avseende olaga hot av normalgraden. 27 av dessa (14,) har överklagats till hovrätten. Gärningsman- nen är kvinna i 18 fall, vilket motsvarar en andel om . Medel- åldern vid brottet uppgår till . Den yngste gärningsmannen är och den äldste vid brottstillfället. Skadestånd har dömts ut i av domarna) Den vanligast utdömda påföljden för olaga hot av normalgraden är dagsböter följt av villkorlig dom. Andelen villkorliga domar ökade signi- kant och andelen böter minskade signikant mellan . Andelen domar avseende skyddstillsyn har minskat något och fängelse- andelen är i stort sett mellan åren. Fängelse har valts som påföljd i 17 fall, vilket innebär en fängelseandel om . Straffens längd ligger mellan och 4 månader. Medellängden på fängelsestraffet för olaga hot uppgår Vad gäller utnyttjad andel av straffskalan vid fängelsestraff för olaga hot kan konstateras att av domarna åternns inom den nedersta fjärdedelen, dvs. upp till fängelse 3 månader. Skyddstillsyn och villkorlig dom Totalt innehåller undersökningsmaterial 25 domar till skyddstillsyn, vilket motsvarar en andel om . Villkorlig dom har dömts ut i 45 fall. I ertalet fall (37) har den villkorliga domen förenats med 50 eller 60 dagsböter. I 7 fall har den villkorliga domen förenats med föreskrift om sam- hällstjänst. Alternativstraffet har i huvudsak bestämts till fängelse en månad och antalet samhällstjänsttimmar till 40 eller 50. Den dominerande påföljden för olaga hot av normalgraden är dags- böter. Andelen domar till dagsböter är signikant mindre () jämfört med (60,). Medelantalet för de 105 domarna för båda undersökningsåren är 60 dagsböter. Fördelat på de båda åren uppgår medelantalet till 50 medan det uppgår till 70 dagsböter. En statistisk jämförelse visar på en signikant skillnad mellan . Vad gäller utnyttjad andel av straffskalan vid dagsböter kan konstate- ras en viss förändring mellan åren. låg av domarna på den nedersta fjärdedelen av straffskalan. Motsvarande siffra hade minskat till . Försvårande och förmildrande omständigheter Beträffande olaga hot har försvårande omständigheter enligt 29 kap. 2 § åberopats i domen i tre fall. När det gäller förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 3 § förekommer sådana i fyra fall. S.k. billighetsskäl enligt 29 kap. 5 § förekommer i ett fall. Antalet omständigheter som åberopats är så få att några vidare analyser inte är meningsfulla att göra. Andra omständigheter av betydelse Betydelsen av målsägandens kön och ålder samt omständigheten att det har varit era gärningsmän har analyserats. Andelen domar med strängare straff än böter visade sig var signikant större då minst en av målsäganden var kvinna (52,) än då målsägande var man (37,). När det gäller betydelsen av gärningsmannens ålder kan konstateras att antalet unga gärningsmän är relativt få, att ingen under dömts till fängelse och att endast två gärningsmän fått annan påföljd än dagsböter. Det nns ingen signikant korrelation mellan gär- ningsmannans ålder och storleken på bötesstraffet. Återfall och tidigare brottslighet Eftersom uppgift om tidigare domar saknas i så många som 100 domar av de 192 granskade domarna avseende olaga hot av normalgraden är det inte meningsfullt att ange andelar av ostraffade respektive tidigare dömda. När gärningsmannen är tidigare dömd kan sägas att andelarna för fängelse och skyddstillsyn är betydligt högre medan andelen som döms till dagsböter är betydligt lägre jämfört med den totala fördelningen. När det gäller bötesstraffens storlek syns ingen signikant skillnad mel- lan ostraffade och tidigare dömda gärningsmän. Tid mellan brott och dom Tiden föruten mellan brott och dom skiljer sig signikant mellan olika påföljdstyper, Fängelsedomar är förknippade med signikant kortare tidsförlopp än både domar med villkorlig dom och böter. Tiden som har förutit mellan brott och dom skiljer sig inte signikant . Omständigheter som utmärker de fall som lett till fängelse En analys har gjorts för att försöka ta fram omständigheter som utmär- ker de fall som lett till fängelse. Följande omständigheter har statistisk signikans: Återfall i brott har beaktats genom påföljdsval 34 kap. 1 § andra punkten har tillämpats (dvs. domstolen har vid sammanträffande av brott dömt särskilt för det aktuella hot- brottet) Samhällstjänstutredning eller annan personutredning har genom- förts signikant oftare i de fall där påföljdsvalet har blivit fängelse Flera brott förekommer i domen signikant oftare i de fall där på följdsvalet blivit fängelse (Anm. Det är fråga om era fall av just olaga hot) Vapen har förekommit i samband med hotet signikant oftare i de fall där påföljdsvalet blivit fängelse. Två omständigheter ligger nära statistisk signikans: Gärningsman och målsägande har oftare en nuvarande eller tidigare parrelation i de fall som lett till fängelse. Dock når skillna- den inte riktigt statistisk signikans Gärningsmannen har oftare dömts för brott tidigare i de fall som lett till fängelse. Dock når skillnaden inte statistisk signikans Följande faktorer uppvisar ett visst samband med val av fängelse som påföljd. De är dock inte statistiskt signikanta: Minst en av målsäganden är av kvinnligt kön I domen anges omständigheter som talar för lindrigare påföljd än fängelse (jfr 30 kap. 4 § ) Gärningsmannens kön, nämligen att gärningsmannen är man. hot, grovt brott Det förekommer endast fem domar sammantaget avseende olaga hot, grovt brott. I samtliga fall är gärningsmannen en man. Gärningsmännens medelålder är . Antalet fängelsedomar uppgår till tre och är samtliga . Fängelsestraffens medellängd uppgår . I det två övriga domarna, som var , blev påföljden skyddstillsyn i kombination med samhällstjänst När det gäller fängelsedomar har i samtliga fall brottets art angetts som motivering till att fängelse har valts som påföljd. Varken några försvårande omständigheter enligt 29 kap. 2 § brotts- balken eller förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 3 § brottsbal- ken har angetts i domarna. Inte heller har i något fall har s.k. billighetsskäl enligt 29 kap. 5 § angetts i domen. Det saknas uppgift om gärningsmannen tidigare är dömd i två av de fem fallen. I ett fall anges att den dömde är ostraffad. I övriga två fall förekommer tidigare domar. En analys har gjorts för att söka efter om det nns vissa omstän- digheter som kan sägas utmärka fallen av grovt olaga hot jämfört med olaga hot av normalgraden. De omständigheter som befanns ha särskild betydelse var: Vapen förekom signikant oftare bland fallen av grovt olaga hot än bland fallen av olaga hot. Försvårande omständigheter angavs vid rubricering signikant oftare bland fallen av grovt olaga hot än bland fallen av olaga hot Att minst en av målsäganden var man förekom oftare bland fallen av grovt olaga hot än bland fallen av olaga hot (dock ej fullt signikant). Rån (kapitel 9) 247 domslut har ingått i undersökningsmaterialet. Medelåldern för gär- ningsmännen vid brottet är (medianvärde ). 9 gärningsmän (3,) är kvinnor. Överklagandeandelen, dvs. andel av tingsrätts- domar som överklagats till hovrätt, uppgår till . Skadestånd har dömts ut i av domarna. Påföljdsandelarna för samtliga stadier av rån, dvs. fullbordade brott samt brott på försöks- och förberedelsestadier, är i huvudsak desamma för de båda undersökningsåren. En liten ökning av fängelseandelen liksom en viss minskning av andelen domar till skyddstillsyn kan iakttas. Beträffande fullbordade rånbrott är fängelseandelen något högre jämfört med medan andelen domar till skyddstillsyn minskat något. Även beträffande andelen villkorliga domar kan en viss minskning noteras Jämförs med kan beträffande försök till rån iakttas en minskning av andelen domar till fängelse och en ökning av andelen skyddstillsynsdomar. Antalet domar avseende förberedelse till rån (sammantaget 8 fall) är så få att några jämförelser inte är meningsfulla att göra Medellängden på fängelsestraffen vid samtliga stadier av rån uppgår för de båda åren sammantagna . Det kan iakttas en viss ökning av strafängden, men en statistisk jämförelse för strafftiden visar inte på någon signikant skillnad mellan . När det gäller fullbordade rånbrott för de båda åren sammantagna uppgår fängelsestraffens medellängd . En viss ökning kan iakttas men denna är inte signikant. Det kan noteras att antalet domar är er än (83 jämfört med 63, vilket innebär en ökning ). Fängelsestraffets medellängd för försök till rån uppgår till 11,7 må- nader. Vid jämförelse mellan de båda åren kan ses en viss minskning av fängelsestraffens längd vid försöksbrott. Skillnaden är dock inte signi- kant. Fängelsestraffets medellängd för förberedelse till rån uppgår . Straffskalan för rån är fängelse, lägst 1 och högst . Cirka 78 – av domarna ligger på den nedersta fjärdedelen av straffskalan. Andelen domar som ligger däröver har ökat jämfört med . Det totala antalet skyddstillsynsdomar uppgår till 67. Dessa är i ertalet fall kombinerade med fängelse, samhällstjänst eller s.k. kontraktsvård. I av fallen där skyddstillsynen förenats med fängelse har fängelsestraffet bestämts till maximala 3 månader. Av de domar där påföljden har bestämts till skyddstillsyn i förening med samhällstjänst är det 3 domar där antalet timmar understiger 140. Alternativstraffen vid domar till skyddstillsyn i kombination med sam- hällstjänst har i ertalet fall bestämts till 6 eller 8 månader. När påföljden bestämts till skyddstillsyn med särskild behandlings- plan, s.k. kontraktsvård har alternativstraffet i samtliga fall utom ett bestämts till . Det totala antalet villkorliga domar uppgår till 8. Dessa är kombine- rade med samhällstjänst eller böter. Antalet timmar samhällstjänst som den dömde skall utföra uppgår till 140 eller er i samtliga fall utom ett. Alternativstraffen som satts ut varierar mellan 3 månader och . An- talet dagsböter som den villkorliga domen har kombinerats med ligger mellan 60 och 120. Försvårande och förmildrande omständigheter Försvårande omständigheter enligt 29 kap. 2 § har angetts i totalt 14 fall. 10 fall avser punkten 3, dvs. att den tilltalade har utnyttjat någon annans skyddslösa ställning eller särskilda svårigheter att värja sig. De resterande 4 fallen hänför sig till punkten 2, dvs. att den tilltalade har visat särskild hänsynslöshet. Att försvårande omständigheter har angetts i domen påverkar fäng- elsestraffens längd i höjande riktning. I fyra fall har förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 3 § brotts- balken angetts. S.k. billighetsskäl enligt 29 kap. 5 § har angetts i 15 fall. Det kan inte visas att angivandet av sådana skäl skulle leda till signi- kant kortare fängelsestraff. Betydelsen av gärningsmannens ålder Beträffande betydelsen av gärningsmannens ålder för påföljdsvalet är andelen fängelsestraff lägre för 18 – 20-åringar. För denna åldersgrupp är också andelarna avseende skyddstillsyn och villkorlig dom högre än för de äldre gärningsmännen. En statistisk jämförelse visar att gärnings- män som är i snitt får signikant kortare fängelsestraff än gärningsmän . Återfall och tidigare brottslighet När det gäller rån av normalgraden framgår det av de 247 domarna att gärningsmannen är tidigare dömd i 171 fall, i 48 fall är han eller hon ostraffad och i 28 fall framgår inte av domen om det förekommer tidi- gare brottslighet eller inte. Det föreligger inte någon signikant skillnad vid fullbordade rån när det gäller fängelsestraffens längd om gärningsmannen är dömd eller om han eller hon är ostraffad, Medelvärdet för den tid som förutit sedan senaste domen uppgår (median 13 månader). Huvudpåföljden för den senas- te domen var fängelse följt av skyddstillsyn, villkorlig dom och dagsbö- ter. Det föreligger en signikant positiv korrelation mellan tiden sedan den senaste domen och längden på fängelsestraffen. Längre föruten tid är förknippad med längre fängelsestraff. Återfall i brott har enligt domen beaktats genom påföljdsvalet i 45 fall. Beträffande valet av påföljd framgår att andelen fängelsedomar är högre beträffande gärningsmän som är tidigare dömda.