sou · GWB355 · 2008-06-02 00:00:00 — Med stöd av 1 § första stycket 4 (bevarande av den miljön och annan naturvård) och 11 LKP (skyddet för den miljön mot vissa typer av förorening) har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott mot och har då de befogenheter som följer av LKP. 92TP PT Se vidare , Operativ tillsyn, 2001:4. Befogenheter enligt gällande rätt Bestämmelserna om avfall och producentansvar i 15 kap. kompletteras av föreskrifter i avfallsförordningen (2001:1063). Reg- leringen gäller bl.a. hanteringen av avfall från fartyg i hamn, till- ståndsplikt för transport av avfall och transportdokument. Förordningen hänvisar till ansvarsbestämmelserna i 29 kap. (50 § andra stycket avfallsförordningen). Enligt 15 kap. 31 § får, som nämnts, avfall inte dumpas inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon, vare sig som fast ämne, vätska eller gas. I bestämmelsen anges också att avfall inte heller får dumpas från svenska fartyg eller luftfartyg i det fria havet. Detta gäller emellertid inte sådana utsläpp av skadliga ämnen som regleras genom vattenföroreningslagen (15 kap. 32 §), dvs. som närmast är förknippade med fartygets drift.TPF93FPT Med stöd av 1 § första stycket 7 LKP har en kustbevakningstjänste- man rätt att ingripa mot brott som rör dumpning av avfall i vatten och har då de befogenheter som följer av LKP. 11.34Förordningen om svavelhaltigt bränsle Förordningen (1998:946) om svavelhaltigt bränsle är tillämplig på alla bränslen som innehåller svavel och reglerar bl.a. den högsta svavel- halt som är tillåten för marin dieselolja som saluförs eller överlåts (10 §). Ett marint bränsle vars svavelhalt överstiger 1,5 viktprocent får 1.inte användas i svenska passagerarfartyg som går i reguljär trafik till eller från en hamn inom EU eller i utländska passagerarfartyg som går i reguljär trafik till eller från en svensk hamn och inte heller 2.i på svenskt sjöterritorium, i svensk ekono- misk zon eller i svenska fartyg. 93TP PT Jfr 1 kap. 2 § och 2 kap. 1 § vattenföroreningslagen. Befogenheter enligt gällande rätt Samma begränsning av svavelhalten gäller också i på svenskt sjöterritorium, i svensk ekonomisk zon eller i svenska fartyg (11 a §). Vissa undantag gäller för bl.a. forskning och beträffande fartyg som ägs eller används av Försvarsmakten (13 §). Vidare kan Sjö- fartsverket i det enskilda fallet ge dispens från förbuden (15 §). Tillsyn enligt förordningen utövas av i fråga om användning av bränslen i fartyg och i övrigt av Naturvårds- verket (22 §). I fråga om straff och förverkande hänvisas till 29 kap. (24 §). Med stöd av 1 § första stycket 11 LKP har en kustbevakningstjänste- man rätt att ingripa mot brott som rör den miljön och vissa typer av förorening och har då de befogenheter som följer av LKP. En konvention om internationell handel med utrotningshotade arter antogs 1973.TPF94FPT Konventionen, som kallas CITES- konventionen eller Washingtonkonventionen, reglerar gränsöver- skridande handel och gäller både levande och döda djur och växter som är utrotningshotade. Den omfattar hela, delar eller preparat av sådana djur eller växter. Bestämmelserna i har genomförts i EU genom en rådsförordningTPF95FPT och i nationell rätt genom artskyddsförordningen (2007:845). Sistnämnda förordning reglerar fångst, dödande, tagande i naturen, handel och andra åtgärder med exemplar av djur- och växtarter som behöver skydd eller kan utgöra hot mot levande exemplar av sådana arter. Utöver CITES- reglerna innehåller artskyddsförordningen också bestämmelser som följer av andra rättsakter, bl.a. de s.k. fågel- och habitatdirektiven.TPF96FPT 94TP PT Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and . Kompletterande bestämmelser antogs i . Konventionen trädde i kraft gentemot . 95TP PT Rådets förordning (EG) nr 338/97 av om skyddet av arter av vilda djur och växter genom kontroll av handeln med dem. 96TP PT Rådets direktiv /409/EEG av om bevarande av vilda fåglar och rådets direktiv /43/EEG av om bevarande av livsmiljöer samt vilda djur och växter. Se vidare 2 § artskyddsförordningen. Befogenheter enligt gällande rätt EU:s lagstiftning omfattar fler arter och innehåller striktare regler än . Samtliga nu redovisade artskyddsbestämmelser kompletterar skyddsreglerna i 8 kap. 1 och 2 §§ . Ansvarsbestämmel- serna för brott mot föreskrifter om artskydd har samlats i en särskild straffbestämmelse i 29 kap. 2 b § . Brott mot bestäm- melsen rubriceras artskyddsbrott. Ett uppsåtligt eller oaktsamt art- skyddsbrott bestraffas med böter eller fängelse i högst . Är brottet grovt, döms för grovt artskyddsbrott till fängelse i lägst och högst . Vid import från eller export till tredje land kan också ansvar enligt smugglingslagen aktualiseras. Med stöd av 1 § första stycket 14 LKP har en kustbevakningstjänste- man rätt att ingripa mot brott som rör bevarande av den miljön och annan naturvård och har då de befogenheter som följer av LKP. 11.36Förordningen om områdesskydd enligt Förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. innehåller bl.a. bestämmelser om skydd av områden enligt 7 kap. . Enligt 7 kap. 30 § får det utfärdas före- skrifter om rätten att färdas eller vistas inom ett skyddat område. Enligt 22 § förordningen meddelar sådana föreskrifter. För att skydda den miljön råder principiellt förbud mot att bedriva marinvetenskaplig forskning inom svenskt sjöterritorium från forskningsfartyg som är registrerade i eller tillhör en annan stat (7 kap. 23 § och 14 § förordningen). Om det finns sär- skilda skäl får besluta om undantag från kravet på tillstånd. får efter samråd med och meddela ytterligare föreskrifter i frågor om tillstånd (14 § andra stycket). I 29 kap. 2 § finns, som tidigare nämnts, en särskild ansvarsbestämmelse för brott mot områdesskydd. Befogenheter enligt gällande rätt fattar bl.a. gärningar som består i att någon uppsåtligen eller av oakt- samhet orsakar skada eller risk för skada på eller annan olägenhet för de miljövärden som avses att skyddas i en nationalpark, ett natur- reservat, ett kulturreservat, ett djur- eller växtskyddsområde eller ett vattenskyddsområde genom att olovligen uppehålla sig i området eller där olovligen uppföra bebyggelse, stängsel eller upplag, utföra schaktning, muddring, uppodling, markavvattning, täkt, plantering eller avverkning, utöver jakt eller fiske. I straffskalan ingår böter eller fängelse högst . Med stöd av 1 § första stycket 4 (bevarande av den miljön och annan naturvård) och 11 LKP (skyddet för den miljön mot vissa typer av förorening) har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott mot områdesskydd och har då de befogen- heter som följer av LKP. 11.37Lagen och förordningen om Lagen (2006:924) och förordningen (2006: 1111) om har ersatt en tidigare reglering på området och bygger på Antarktisför- dragetTPF97FPT och de s.k. StockholmsreglernaTPF98FPT. Förutom flera bestäm- melser om miljöskydd innehåller lagen regler om att den som vistas eller bedriver verksamhet i ska ha tillstånd till det. Lagen innehåller bl.a. särskilda bestämmelser om fartyg i . I havet i är det förbjudet att släppa ut oljor eller olje- haltiga blandningar, andra skadliga flytande ämnen, kemiska ämnen eller andra ämnen i kvantiteter eller koncentrationer som är skad- liga för den miljön, obehandlat toalettavfall, eller fast avfall (11 §). Vissa undantag föreskrivs. Bestämmelserna gäller svenska fartyg och andra utländska fartyg än statsfartyg som används i en verksamhet i där huvud- mannen är svensk medborgare, svensk juridisk person eller utländsk medborgare som har hemvist i (2 § andra stycket). 97TP PT Antarktisfördraget antogs och trädde i kraft , se SÖ 1994:52. 98TP PT to the Protocol on Environmental Protection to the on Liability Arising from Environmental Emergencies. Befogenheter enligt gällande rätt I lagen finns också straffbestämmelser. Den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot bl.a. det ovan beskrivna utsläppsförbudet eller mot andra förbud eller skyldigheter döms till böter eller fängelse i högst (34 §). Straffansvaret omfattar också den som upp- såtligen eller av oaktsamhet underlåter att vidta en åtgärd som be- hövs för att undvika, minimera eller begränsa effekterna av en miljö- farlig olycka, den som bryter mot förbudet att efterforska, samla in, undersöka, utvinna eller bearbeta meteoriter samt befattar sig med meteoriter som det finns skäl att anta har åtkommits i strid med lagen. För vissa brottstyper ska ansvar inte dömas ut om gärningen är belagd med straff i . Vidare är det bl.a. också straff- belagt att med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryta mot en bestäm- melse om avfallshantering (35 §). Enligt 2 kap. 3 § första stycket 1 döms efter svensk lag och vid svensk domstol om brottet har förövats på svenskt fartyg eller luftfartyg eller om det har begåtts i tjänsten av befälhavaren eller någon som tillhörde besättningen på ett sådant fartyg. Med stöd av 1 § första stycket 4 (bevarande av den miljön och annan naturvård) och 11 LKP (skyddet för den miljön mot vissa typer av förorening) har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott mot lagen och har då de befogenheter som följer av LKP. 11.38Förordningen om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter Förordningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter inne- håller bl.a. förbud mot att vid jakt använda patroner laddade med blyhagel. Enligt 14 b § förordningen får patroner som är laddade med blyhagel inte användas vid som inte är jakt, vid jakt på våtmarker, eller vid jakt över grunda delar av öppet vatten. Befogenheter enligt gällande rätt Vissa undantag medges emellertid enligt 14 c §. Om det med hänsyn till syftet eller säkerheten vid användningen inte finns något godtagbart blyfritt ammunitionsalternativ, får hagel som innehåller bly trots förbudet i 14 b § 1 användas vid provskjutning, jaktstigs- och prov avseende jägarexamen för godkänd provledare. Vidare får meddela föreskrifter om vissa undantag från förbudet (14 d §). I 24 § förordningen hänvisas till att det i 29 kap. finns bestämmelser om straff och förverkande. Den straffbestämmelse som kan vara aktuell är bestämmelsen om miljöbrott i 29 kap. 1 § miljö- balken. Med stöd av 1 § första stycket 4 (bevarande av den miljön och annan naturvård) har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott mot och har då de befogenheter som följer av LKP. För området kring älv finns en gränsöverenskommelse mellan . Genom överenskommelsen har staterna bl.a. gemensamt inrättat en självständig kommission, Finsk-svenska gräns- älvskommissionen. Genom lagen (1971:850) med anledning av gräns- älvsöverenskommelsen mellan och ska denna gälla som svensk lag.TPF99FPT I lagen föreskrivs bl.a. att gällande rätt inom vardera staten ska tillämpas i den mån överenskom- melsen inte innehåller särskilda bestämmelser. Överenskommelsen reglerar i huvudsak byggande i vatten, vatten- reglering, fiskefrågor och skydd mot vattenförorening. För tillämpningen av överenskommelsen finns en ständig, av staterna gemensamt tillsatt, kommission benämnd Finsk-svenska gränsälvskommissionen (kap. 2, art. 1). I samråd med nationella myn- 99TP PT Prop. Befogenheter enligt gällande rätt digheter ska den bedriva tillsyn inom överenskommelsens tilllämp- ningsområde (kap. 9, art. 1). Överenskommelsen innehåller ansvarsbestämmelser som gäller byggande i vatten i strid med överenskommelsen, utsättande av fast fiskeverk utan medgivande och olika former av överträdelser av bestämmelserna till skydd mot vattenförorening (kap. 9, art. 10– 11). Straffskalan är i samtliga fall böter eller fängelse i högst . Förhandlingar om en ny gränsälvsöverenskommelse pågår mellan och . Med stöd av 1 § första stycket 3 (fiske) och 4 LKP (bevarande av den miljön och annan naturvård) har en kustbevaknings- tjänsteman rätt att ingripa mot brott mot lagen och har då de befo- genheter som följer av LKP. Den ekonomiska zonen och kontinentalsockeln 11.40Lagen och förordningen om ekonomiska zon Lagen (1992:1140) och förordningen (1992:1226) om ekono- miska zon innehåller bl.a. regler om att den som färdas eller bedriver verksamhet inom den ekonomiska zonen ska vidta nödvändiga åt- gärder för att skydda och bevara den miljön och undvika skador på denna. , som ansvarar för tillsyn och övervakning, ska tillvarata svenska intressen i den ekonomiska zonen och utöva tillsyn avseende de skyldigheter som följer av havsrättskonventionen (8 § förordningen). Det ankommer på att meddela föreskrifter för sjö- säkerheten i den ekonomiska zonen. Verket ska också bedriva sjö- räddningstjänst i den ekonomiska zonen, medan svarar för miljöräddningstjänsten.TPF100FPT 100TP PT ansvarar för flygräddningstjänsten, se prop. 1992/93:54 s. 39 f. Befogenheter enligt gällande rätt Fiskelagen (1993:787) gäller för fiske i den ekonomiska zonen. Lagen (1966:314) om kontinentalsockeln gäller för rätten att i zonen utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar (4 §). I fråga om andra naturtillgångar i den ekonomiska zonen än de som omfattas av nyssnämnda lagar krävs det tillstånd av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer för 1.utforskning, utvinning och annat utnyttjande av sådana natur- tillgångar, 2.uppförande och användning av konstgjorda öar, samt 3.uppförande och användning i kommersiellt syfte av anläggningar och andra inrättningar (5 §). Ett tillstånd ska förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt, såsom att skydda människors hälsa och miljön mot skador och olägenheter, främja en långsiktigt god hushållning med mark och vatten och andra resurser samt att trygga säkerheten. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att iaktta nämnda föreskrifter eller bedriver verksamhet eller utövar forsk- ning utan tillstånd eller anmälan, eller som åsidosätter ett villkor som meddelats, döms till böter. Detsamma gäller den som fortsätter att bedriva verksamhet efter det att tillsynsmyndigheten förbjudit denna. I förarbetenaTPF101FPT har redovisats de överväganden som gjorts i fråga om lämpligheten av att begränsa påföljden till böter. När utövar tillsyn är den som bedriver verksamhet i zonen skyldig att på begäran lämna en kustbevakningstjänsteman de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. får meddela de förelägganden som behövs för att lagen och sådana föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av denna ska efterlevas (13 §). Ett sådant föreläggande får förenas med vite. Om en verksamhet bedrivs på sådant sätt att den medför uppenbar fara för miljön eller något annat allmänt eller enskilt intresse, får verksamheten förbjudas (14 §). 101TP PT A. prop. Befogenheter enligt gällande rätt Enligt 1 § tredje stycket LKP har till uppgift att bedriva övervakning i den ekonomiska zonen för att hindra brott mot föreskrifter i lagar och andra förordningar avseende bl.a. trafikregler och säkerhetsanordningar för sjötrafiken eller kontinentalsockeln. En kustbevakningstjänsteman har således rätt att ingripa i den eko- nomiska zonen mot vissa överträdelser och har då de befogenheter som följer av LKP (se vidare avsnitt 12.12). 11.41Lagen om kontinentalsockeln och kontinental- sockelförordningen Kontinentalsockeln består enligt 1 § lagen (1966:314) om kontinental- sockeln i princip av havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt inom det havsområde utanför territo- rialgräns som regeringen bestämmer. Rätten att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess natur- tillgångar tillhör staten (2 §). Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, får meddela tillstånd för annan än staten att genom geofysiska mätningar, borrning eller på annat sätt utforska kontinentalsockeln och att utvinna naturtillgångar från denna (3 §). Till skydd för anläggning för att utforska kontinentalsockeln eller att utvinna naturtillgångar från denna ska det finnas en säkerhets- zon av högst . Fartyg får inte utan särskilt tillstånd segla in i en sådan säkerhetszon utan medgivande av anläggningens ägare (6 §). Det krävs som huvudregel tillstånd av regeringen, eller den myn- dighet regeringen bestämmer, för att lägga ut undervattenskablar och rörledningar på kontinentalsockeln utanför territorialgränsen (15 a §). Ett sådant tillstånd ska förenas med de villkor som behövs. Med stöd av kontinentalsockelförordningen (1966:315) utövar Kust- bevakningen tillsyn över sådana tillstånd och villkor som nämnts. Den som utan lov utforskar kontinentalsockeln eller utvinner naturtillgångar från denna, eller vidtar åtgärd för sådan utforskning eller utvinning, döms till böter eller fängelse (11 § första stycket). Befogenheter enligt gällande rätt Till samma straff döms den som bryter mot ett villkor som har meddelats med stöd av lagen, den som inte följer tillsynsmyndighets krav eller föreskrifter och den som uppsåtligen eller av grov oakt- samhet lämnar oriktiga uppgifter (11 § andra stycket). Den som överträder ett förbud att segla in i en säkerhetszon, eller inte beaktar föreskrifter för att trygga zonen, döms till böter (11 § tredje stycket). För vissa av brotten (11 § första och tredje styckena) får åtal väckas först efter tillstånd av regeringen eller den myndighet rege- ringen bestämmer (14 § tredje stycket). Det innebär att utrymmet för ingripande inte är lika stort som vid övriga brott mot lagen. Den som underlåter att anmäla en vetenskaplig undersökning eller annan inte tillståndspliktig undersökning kan dömas till böter (8 § förordningen, jfr 3 § andra och tredje styckena). Undersökning som inte kräver tillstånd ska anmälas skriftligen till SGU minst före arbetets början (3 § tredje stycket i förordningen). SGU har huvudansvaret för att lagen efterlevs (2 § förordningen). ska på begäran biträda vid tillsynen. Kustbevak- ningen har emellertid, som redan nämnts, ett självständigt ansvar för tillsynen över utläggning av undervattenskablar och rörledningar (15 a § lagen och 2 a § förordningen). Den som utövar tillsyn enligt lagen om kontinentalsockeln över tillståndspliktig verksamhet har rätt till tillträde till anläggning, far- tyg eller luftfartyg, där verksamheten bedrivs. Innehavaren ska på anfordran lämna de upplysningar och handlingar som krävs för till- synen (8 § tredje stycket). Enligt 1 § första stycket 8 LKP har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott mot lagstiftningen om kontinentalsockeln och har då de befogenheter som följer av LKP. Befogenheter enligt gällande rätt Jakt och fiske m.m. 11.42Fiskelagen och förordningen om fisket, vatten- bruket och fiskerinäringen Nationella regler om fiskerikontroll finns bl.a. i fiskelagen (1993:787) och i förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskeri- näringen.TPF102FPT har till uppgift att inom sitt verksamhetsområde kontrollera att bestämmelser om fiske efterlevs (5 kap. 5 § förord- ningen). Kontrollen omfattar såväl yrkesfisket i havet och längs kusten som yrkesfisket i och . Även fritidsfisket på allmänt vatten utefter kusterna och i nämnda sjöar övervakas av . Övervakningen av yrkesfisket sker främst genom kontroller till havs samt observationer från flyget, medan övervakningen av fritids- fisket är en del av den allmänna rutinpatrulleringen, mestadels i kust- nära områden och i skärgårdar.TPF103FPT Geografiskt och sakligt är tillsynsansvar av- gränsat så att myndigheten till sjöss inom sitt verksamhetsområde ska kontrollera efterlevnaden av fiskelagen och andra bestämmelser om fiske (5 kap. 5 § förordningen). Fiskelagen innehåller straffbestämmelser (37–42 §§). För vissa brott ingår fängelse i straffskalan. Otillåtet fiske i ett särskilt skydds- värt område kan dessutom utgöra ett brott mot områdesskydd enligt 29 kap. 2 § . Påföljden för sådana brott är böter eller fängelse i högst (se avsnitt 11.32). Den som har begått brott enligt fiskelagen inom eko- nomiska zon döms vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § inte är tillämplig (49 §). 102TP PT Se även uppgifter enligt lagen om EG:s förordningar om den gemen- samma fiskeripolitiken, avsnitt 11.43. 103TP PT För en närmare redogörelse, se SOU 2005:27 s. 108. Befogenheter enligt gällande rätt I egenskap av tillsynsmyndighet har , och därmed också en tjänsteman vid , enligt 34 § fiskelagen rätt att –få tillträde till fartyg, fordon, områden, anläggningar, byggna- der, lokaler och andra utrymmen där fisk och utrustning för fisket förvaras eller hanteras, för att göra de undersökningar och ta de prover som behövs för tillsynen, –på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och –få den hjälp som behövs för tillsynen av den som är föremål för åtgärden. Fiskelagen och förordningen om fisket, vattenbruket och fiskeri- näringen ger ingen uttrycklig rätt att stoppa ett fartyg eller fordon för att genomföra åtgärder enligt första strecksatsen ovan. Såväl svenska som utländska fartyg kan emellertid kontrolleras med avseende på att fisket sker på tillåten plats och tid och inryms i tillåtna volymer samt att fisken fångas med tillåtna redskap. Därut- över kan bl.a. loggboksuppgifter och utländska fartygs tillstånd att fiska kontrolleras. Enligt 1 § första stycket 3 LKP har en kustbevakningstjänsteman rätt att ingripa mot brott vid fiske och har då de befogenheter som följer av LKP. Med stöd av 47 § fiskelagen har en kustbevakningstjänsteman dessutom rätt att ta egendom i beslag i de fall där någon ertappas på bar gärning när han begår brott mot fiskelagen. Då får en kustbevak- ningstjänsteman ta fisk, redskap, fiskefartyg eller andra föremål i beslag, under förutsättning att dessa skäligen kan antas ha betydelse för utredning av brottet eller kan antas bli föremål för förverkande enligt lagen. Om egendom har tagits i beslag ska detta skyndsamt anmälas till polismyndighet eller åklagarmyndighet, som ska pröva om beslaget ska bestå. Befogenheter enligt gällande rätt I den i avsnitt 13.2.3 redovisade propositionen om administrativa sanktioner på yrkesfiskets områdeTPF104FPT föreslås vissa ändringar i fiskelagen i syfte att effektivisera sanktionssystemet. Regeringen har bl.a. föreslagit att en sanktionsavgift införs för den som bryter mot fiskelagstiftningen (förslag till ny 50 a § fiskelagen). För sådana gärningar som föranleder sanktionsavgift ska inte dömas till ansvar (40 b §). 11.43Lagen om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken Lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken innehåller de bestämmelser som behövs för att EG:s gemensamma fiskeripolitik ska genomföras i . Lagen omfattar EG:s förordningar om åtgärder för bevarande och förvaltning av fiskresurserna, strukturåtgärder för fiskerinäringen och marknads- reglering av fisk och fiskprodukter (1 § andra stycket). Lagen innehåller en straffbestämmelse (11 §) som är subsidiär i förhållande till , smugglingslagen och fiskelagen (12 § andra stycket). Den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen i fråga om uppgiftsskyldig- het, kvalitetsnormer och andra bestämmelser för handeln med fisk och fiskprodukter kan dömas till böter eller fängelse i högst . I första hand tillämpas alltså fiskelagens straffbestämmelser. Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot EG:s förord- ningar om den gemensamma fiskeripolitiken genom otillåtet fiske eller genom att behålla fisk ombord, bearbeta fisk ombord, förvara fisk i sump eller omlasta, föra i land, föra in i landet eller saluhålla fångst i strid mot bestämmelserna eller genom att bryta mot bestäm- melser om förvaring av fiskeredskap ombord eller om anmälnings- eller uppgiftsskyldighet döms till böter eller fängelse i högst (40 § andra stycket fiskelagen). Den föreslagna sanktionsavgiften (se avsnitt 11.42.2) kommer även att kunna användas vid överträdelse av EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. 104TP PT Prop. 2007/08:107.