sou · GWB318 · 2008-03-20 00:00:00 — Ett arbete för att ta fram kompetensbeskrivningar för handläggare som arbetar med personer med fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar pågår. I detta sammanhang bör också nämnas att Regeringen tillsatt två statliga utredningar som ska utarbeta förslag på utformning av enhetliga kriterier för yrkeskompetens, kompetensintyg samt yrkesbenämningar för omvårdnadspersonal som arbetar inom kommunernas vård och omsorg om äldre (Dir. 2007:155) respek- tive ta ställning till vilken kompetens som behövs för att arbeta inom den sociala barn- och ungdomsvården (Dir. 2007:168). Socialt arbete inom bedrivs i hög grad på grundval av lagstiftning samt kommunala riktlinjer och rutiner för ärende- handläggning. Mot bakgrund av behovet av evidensgrundad vägledning inled- des för ett arbete för att ta fram riktlinjer för olika delområden inom verksamhetsområde. publicerades de första riktlinjerna som behandlade missbruks- och beroendevården (2007i). Syftet med nationella riktlinjer är att utveckla och förbättra denna typ av vård. Verksam- heten ska bedrivas med stöd av kunskap om vilka metoder och tek- niker som är mest effektiva, både ur patientens/klientens synvinkel och ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Nationella riktlinjer för vård, omvårdnad och omsorg för perso- ner med demenssjukdomar beräknas bli klara . Nationella kvalitetsindikatorer och Öppna jämförelser inledde och Kommuner och Landsting (SKL) ett samarbete för att utveckla kvalitetsindikatorer för . Kvalitetsindikatorer är avsedda för att mäta och följa upp vårdens kvalitet för att synliggöra kvaliteten för olika intressenter inom . Det bakomliggande syftet är att initiera kvalitetsförbättringar. En första rapport som beskriver en modell för arbetet med kvalitetsindikatorer publicerades (/Kommuner och Landsting 2007). Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen fick också i uppdrag av Reger- ingen att, i samverkan med Kommuner och Landsting, utveckla ett nationellt system för öppna jämförelser av kvalitet, kostnader och effektivitet inom vården och omsorgen om äldre. publicerade Kommuner och Landsting en sammanhållen jämförelse av olika resultat- och resursindikatorer för äldreomsorgen på kommunnivå (Öppna jämförelser 2007. Kommuner och Landsting, 2007c). Syftet med jämförelserna är att stimulera kommuner att i samverkan med landstingen utveckla och förbättra omsorgen om äldre. Social- styrelsen publicerade rapporten jäm- förelser inom vården och omsorgen om äldre. Verksamhetens kvalitet (2007l). Parallellt med detta fortsätter arbetet vid med att skapa ett antal projektgrupper med uppdrag att ta fram kvalitets- indikatorer inom olika delområden av . Under 20072008 kommer man att ta fram kvalitetsindikatorer för vården och omsorgen om äldre. Ett annat delprojekt syftar till att ta fram kvalitetsindikatorer för missbruksvården, och det pågår även plane- ring för ett projekt för att utveckla indikatorer när det gäller insat- ser för barn. Målsättningen är att gå vidare med att ta fram kvalitetsindikatorer för ytterligare områden. Ett näraliggande arbete är det som bedrivs i det s.k. Jämförelse- projektet, en landsomfattande satsning på jämförelser av kostnader och kvalitet. Regeringen har anslagit (20072009) för projektet som syftar till att utveckla bench- markingmetoder för kommuner och landsting. Projektet leds av och (SKL), och Rådet för främjande av kommunala analyser (RKA) bidrar med metodexpertis. har dragit igång en omfat- tande verksamhet för landets kommuner. Arbetet bygger på att deltagande kommuner arbetar tillsammans i nätverk om 510 kommuner. I dessa nätverk ska effektiva arbetssätt tas fram för jämförelser av kostnader och resultat, med målet att åstadkomma praktiska förbättringar av verksamheterna. Detta innebär att nya mått på resultat kommer att tas fram och prövas i nätverken. Dessa mått kommer att integreras i kommunernas styrning och ledning och bli en naturlig del i verksamheternas resultatstyrning. kommer flera av dessa resultatmått även att utvecklas till nationella kvalitetsindikatorer. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen BBIC – ett system för dokumentation och uppföljning av de sociala barnavården har också bedrivit ett utvecklings- arbete kring BBIC – Barns behov i centrum. BBIC är ett enhetligt system för dokumentation och uppföljning som alla kommuner i landet kan få tillgång till. Dokumentationssystemet ska ge stöd åt socialsekreterarna i deras arbete. Systemet består av en serie for- mulär som följer hela ärendegången; från anmälan/ansökan, utred- ning till uppföljning av insatser. Dokumentationen blir mer struk- turerad och bättre underbyggd, vilket underlättar möjligheterna att följa upp insatser. Barnet och föräldrarna ska fortlöpande få ge sin syn på och kommentera innehållet i all dokumentation. Barnets inställning ska särskilt beaktas. BBIC har sina rötter i men har anpassats till svenska förhållanden av tillsammans med sju projektkom- muner/kommundelar. Årsskiftet 2007/2008 hade nära 250 kom- muner genomgått utbildning för att arbeta med BBiC (Socialstyrel- sen 2007j). Utvecklingsarbete när det gäller socialtjänststatistiken har beslutat att genomföra en samlad översyn av den officiella statistiken inom . Statistiken på området har kontinuerligt utvecklats (bl.a. genom den personnummerbaserade statistik inom äldre- och handikapp- omsorgen som samlas in ), men det finns ett fortsatt behov av förändringar för att möta de behov och de krav som statistikens användare på olika samhällsnivåer och för skilda ändamål har. Exempelvis efterfrågas från forskningen ofta långa tidsserier av jämförbar statistik samt personnummerbaserad statistik inom fler områden för att kunna följa utvecklingen över tiden. För ekonomisk redovisning efterfrågas möjligheter att koppla verksamhetsstatistik till verksamhetskostnader för att ut- arbeta relevanta jämförelsetal och beskriva orsaker till kostnads- utveckling m.m. Målsättningen är att statistiken ska utvecklas på följande områ- den: Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen användbarheten ska öka genom att statistikens innehåll anpassas till olika användares behov, kvaliteten förbättras vad gäller validitet och reliabilitet, bl.a. ge- nom en utveckling av terminologi, mätmetoder och kontroll i form av gransknings- och rättningsrutiner, statistikens utformning och spridning till användarna förbättras samt dokumentationen av de olika statistikprodukterna standardi- seras. Parallellt med detta arbete har Regeringen givit en särskild utredare i uppdrag att se över hur behandlingen av personuppgifter inom regleras samt lämna de förslag till författnings- ändringar som utredaren anser behövliga för att åstadkomma en välfungerande och sammanhållen reglering av området. Regleringen ska syfta till att förbättra möjligheterna att framställa statistik och göra verksamhetsuppföljning samt säkerställa kvaliteten på vård, omsorg och insatser inom . Utredaren ska redovisa uppdraget . (Dir. 2007:92). En särskild utredning (Dir. 2007:146) har också tillsatts med uppdrag att göra en översyn av insamling och publicering om eko- nomi, personalförhållanden och vissa verksamheter inom kommun- sektorn. Bakgrunden är att det , från såväl lokal och nationell nivå som EU-nivå ställs högre krav än tidigare på att uppföljning och analys av kommunsektorn ska kunna ske snabbt och med hög kvalitet på underlagen. metoder i socialt arbete (IMS) IMS uppdrag är att främja utvecklingen av metoder och arbets- former i socialt arbete genom systematisk prövning och värdering av utfall och effekter av insatser samt förmedla kun- skap om verkningsfulla metoder och arbetsformer. Målet är att det sociala arbetet ska grundas på bästa tillgängliga kunskap, för klien- ters och brukares bästa. Verksamhetsfältet omfattar omsorgen om individ och familj, äldre och funktionshindrade. IMS är en avdel- ning inom med en egen styrelse som utses av Social- styrelsen. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen Arbetet är indelat i fyra områden: Att stödja utvecklandet av systematiska metoder för bedömning av klienters och brukares situation. Det gäller t.ex. metoder för att bedöma individers alkohol- och narkotikaproblem eller äldres personers behov av stödinsatser. Att stödja och genomföra studier av sociala insatsers resultat. Insatserna som utvärderas ska vara av nationellt intresse. Det kan vara både svenska insatser som inte är utvärderade och insatser som utvecklats i andra kontexter än den svenska men som har hög evidens och som inte utvärderats i en svensk kon- text. Att genomföra systematiska kunskapsöversikter av nationell och internationell forskning om hur bedömningsmetoder och soci- ala insatser fungerar. Översikterna ska ge svar på vad som funge- rar, vad som är skadligt och vad som är lovande i praktiskt soci- alt arbete. Att sprida information om egen och andras forskning för att ge tjänstemän och beslutsfattare ett beslutsunderlag för utveck- lingen av socialt arbete. Prioriterade kanaler för kunskaps- spridning är Internet, föreläsningar och riktade insatser till olika målgrupper. Som ett led i arbetet att stödja kommunerna att utveckla en evi- densbaserad praktik har IMS inventerat vilka insatser som är utvär- derade i eller där en utvärdering pågår. Denna inventering omfattar effektstudier av insatser som berör och som rapporterats eller som pågår. Enbart studier som jämför minst två alternativ och följer undersökningspersonerna som tagits med. omfattade inventeringen 57 avslutade och 28 pågående utvärderingar, dvs. totalt 85 effektutvär- deringar. Av dessa berör flest missbruksbehandling av vuxna, där- näst skolbaserade interventioner, ungdomar i öppenvård, funk- tionshindrade, ungdomar i slutenvård och föräldrastöd. Dessutom finns mindre antal effektstudier om äldre, försörjningsstöd samt en grupp med diverse övriga insatser. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen IMS uppdrag att arbeta med bedömningsmetoder innebär bland annat att man informerar om vilka standardiserade bedömnings- metoder som används i det sociala arbetet. En standardiserad bedömningsmetod är beslutsstöd som har en enhetlig struktur och där den information som får via intervjuer, observa- tioner eller självskattningar värderas i siffror. Det kan till exempel vara med hjälp av en skala eller graderade flervalssvar. Exempel på bedömningsmetoder är ASI (Addiction Severity Index) eller ADAD (Adolescent Drug Abuse Diagnosis). 5.1.3Statens institutionsstyrelse (SiS) 1993 inrättades SiS som en statlig myndighet med uppdraget att bedriva vård och behandling av ungdomar och vuxna missbrukare. SiS bedriver också forskning och metodutveckling och man avsätter för detta. Forsknings- arbetet sker av fristående forskare vid universitet och högskolor. ger SiS ut ett antal rapporter med forskningsresultat. SiS använder sig av utvärderings- och dokumentationssystemen DOK respektive ADAD, och man förvaltar även dessa som forsk- ningsregister. Med utgångspunkt från det forskningsprogram SiS antagit stö- der myndigheten forskning om den egna verksamheten, dess per- sonal och klientgrupper. Prioriterade områden är vårdens insatser och effekter, förändringsprocesser och förhållningssätt, organisa- tions- och samverkansfrågor och tillämpning. Huvudinriktningen är samhällsvetenskaplig forskning, men även juridisk och medicinsk forskning, särskilt vad gäller barn- och ungdomspsykiatri och vux- enpsykiatri, anses viktig. 5.2Stöd till FoU-miljöer och socialtjänstuniversitet Från och med mitten av formades ett utvecklings- program på för att stimulera inrättandet och utvecklingen av lokala och regionala FoU-enheter, varav cirka hälften inom individ- och familjeområdet och hälften inom äldre- Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen De statliga bidragen har successivt minskat och finns inga beslut om något stöd . Totalt har bidragen omfattat . gjordes två kartläggningar av FoU-miljöer inom äldre- området respektive inom individ- och familjeomsorgen (Social- styrelsen 2007k; 2008). En viktig frågeställning i dessa kartläggningar handlade om i vilken mån FoU-enheterna bidrar till utvecklingen av praktiken inom äldre resp. individ- och familjeomsorgen, liksom i vilka former detta arbete bedrevs. Den sammanfattande diskussion som förs i de två rapporterna står i viktiga avseenden i dialog med den utvärdering av FoU- enheterna inom individ- och familjeomsorgen som redovisades 2002 (2002). I denna konstaterade man att FoU- enheterna fungerade bra, att man arbetade med relevanta projekt och att man hade betydande ambitioner när man utformade utbild- ningsprogram för praktikerna på fältet. menade man att FoU-enheterna endast i begränsad utsträckning bidrog till en lång- siktig kunskapsutveckling med inriktning mot det sociala arbetet och man förordade ett närmare samarbete mellan FoU-enheterna och universiteten/högskolorna. Denna, i huvudsak positiva, bild av FoU-verksamheternas arbete bekräftas i de två aktuella kartlägg- ningarna och inte minst lyfter man i dessa fram det faktum att de ofta på ett bra sätt förmår svara mot lokala behov. De svårigheter som nämns synes i hög grad vara ett resultat av FoU-verksam- heternas svaga organisatoriska ställning; inte minst pekar man på att FoU-enheterna inom bägge områdena upplever ett behov av en mer långsiktigt inriktad finansiering. ansvarade , på uppdrag av Regeringen, för projektet stöd för kunskapsutveckling inom . Inom ramen för detta projekt bedrevs ett del- projekt för arbetet med stöd till lokal och regional försöksverk- samhet. Syftet med detta projekt var att på delvis nya sätt integrera lokala socialtjänstverksamheter med socionom/social omsorgs- utbildning på både grund- och vidareutbildningsnivå samt med socialvetenskaplig forskning. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen Målsättningen var att pröva två former för integration: full- skaleförsök vid ett begränsat antal orter i landet där man bereddes möjlighet att i större skala och över hela socialtjänstfältet integrera utbildning – forskning – praktik, samt kombinationstjänster som innebar att ett antal FoU-lektorat inrättades där tjänstgöringen delades mellan universitet/högskola och verksamhet. Sammanlagt avsattes för stöd till för- söksverksamheten. Medlen till försöksverksamheten fördelades efter ett ansökningsförfarande och efter att externa bedömnings- respektive beredningsgrupper granskat de inkomna ansökningarna. Försöksverksamheten innebar att sammanlagt fem fullskale- försök etablerades: i praktiken, som var ett samarbete mellan vid och de åtta kommuner som samarbetade inom ramen för FoU- Nordväst, Kunskapsbaserad socialtjänst i , som var ett samarbete mellan i och stad, i , som var ett samarbete mellan Institu- tionen för socialt arbete vid och i respektive , Sociorama , som var ett samarbete mellan Institu- tionen för vårdvetenskap och socialt arbete vid och de åtta kommunerna i samt FoU- och Vård & Behandling samt , som var ett samarbetsprojekt mellan Avdelningen för beteendevetenskap och socialt arbete vid i , kommunerna i , samt den regionala FoU-enheten Luppen. Utöver detta fördelades också medel för inrättande av kombina- tionstjänster vid tre orter: , samt . I och med att tonvikten i försöksverksamheten mycket starkt kom att ligga på de fem fullskaleförsöken kom denna del av försöksverk- samheten att delvis hamna i skymundan.1 1 I detta sammanhang bör påpekas att man vid ett av de s.k. socialtjänstuniversiteten – Sociorama – inrättat ett flertal kombinationstjänster, och att erfarenheterna av detta är positiva. Utformningen av dessa tjänster skedde dock lokalt, vilket innebär att de Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen En uppföljningsrapport, På väg mot socialtjänstuniversitetet? (2005b), som beskriver de första årens verksamhet publicerades . Förutom denna har var och en av försöks- verksamheterna publicerat egna uppföljnings- respektive utvärde- ringsrapporter. I och med att det statliga stödet upphörde avslutades försöksverksamheten. En av de fem verksam- heterna, Sociorama, kom att ombildas till en permanent verksamhet med FoU Välfärd i , och socialt arbete vid , i de åtta kommunerna i och Handikapprörelsens Idé- & i som huvudmän. Vid övriga fullskaleförsök har försöksverksamheten avslutats, men delar av det arbete som inleddes lever kvar. Inom ramen för utredningens arbete arrangerades , i samarbete med , ett seminarium med före- trädare för de fem försöksverksamheterna för att inhämta deras erfarenheter från försöksverksamheterna. En generell erfarenhet från försöksverksamheterna var att arbe- tet för att utveckla en närmare integration mellan utbildning, forskning och praktik är ett arbete som måste ses på lång sikt. Det tar tid att utveckla bra former för samverkan mellan utbild- ning/forskning och praktik, men i gengäld innebär det arbetet att man får en bra grund att stå på. En problem i sammanhanget var att stöd endast utgick för verksamhet , och att verksamheten dessutom förväntades inledas mycket snart efter det att beslut om vilka som skulle få stöd hade fattats. Den del av verksamheten som var svårast att komma igång med , var att utveckla ny forskning. Frågan om tidsperspektivet framstår som särskilt relevant när det gäller detta område. 5.3Etablerandet av nationella kunskapscentra har Regeringen tagit initiativ till och finansierat ett flertal nationella kunskapscentra inom vård- och omsorgssektorn. Det finns inte någon allmänt vedertagen definition av vad som krävs för att en organisation ska kunna kallas nationellt kunskaps- centrum (i vissa fall används begreppet Nationellt kompetens- bör värderas i egen rätt – och inte som något exempel på den modell ursprungligen avsåg att pröva. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen centrum; i detta sammanhang betraktas dessa olika centra som likvärdiga).2 har man från Regeringen tagit initiativ till inrät- tandet av följande fyra kunskapscentra med anknytning till social- tjänstens verksamhetsområde: Utvecklingscentrum för barns psykiska hälsa fick Regeringens uppdrag att på Social- styrelsen inrätta ett nationellt centrum för utveckling av tidiga insatser till barn och unga som löper risk att utveckla svårare psy- kisk ohälsa. Utvecklingscentrumets uppgifter ska vara att samla, koordinera och föra ut kunskap och vetenskap när det gäller att identifiera, förebygga, ge tidigt stöd samt behandla barn och unga som riskerar att utveckla svårare psykisk ohälsa (2006). Regeringen har avsatt för arbetet , och preliminärt under 20082009. Nationellt för anhöriga respektive demens Regeringen beslutade att ska utveckla två nationella för vård och omsorg om äldre med inriktning på frågor som rör anhöriga respektive demens. Social- styrelsen finansierar verksamheten och ansvarar för den inför Regeringen. Projektet är tvåårigt och Regeringen har avsatt för vart och ett av de två centrumens verk- samhet. har utsett Fokus, län, att utgöra Nationellt på anhörigområdet samt och Stiftelsen Äldre- centrum att gemensamt utgöra Nationellt inom demensområdet. 2 Så anger t.ex. på sin hemsida att institutet är ett nationellt för folkhälsa, följer upp den nationella folkhälsopolitiken och utövar tillsyn inom alkohol, narkotika och tobaksområdena (, ). I en allmän mening handlar det dock i regel om att man från statligt (eller lokalt/regionalt) önskat förstärka arbetet inom ett visst område, och att man för att åstadkomma detta valt att inrätta en särskild organisation med ett nationellt uppdrag. Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen En nationell strategi istället för ett nytt centra fick Regeringens uppdrag att utreda om det finns behov av att inrätta ett centrum för kunskapsproduk- tion och implementeringsstöd för vuxna som har en psykisk sjuk- dom eller psykiskt funktionshinder. Uppdraget redovisades i rap- porten Nationell strategi för stöd till en evidensbaserad praktik för vuxna personer med psykisk sjukdom eller funktionshinder (, 2007l). I denna rapport förordas en nationell strategi för att utveckla den evidensbaserade praktiken för vuxna med psykisk sjukdom eller psykiskt funktionshinder, men menar att det – istället för att inrätta ett nytt centrum – behövs en flerårig och målinriktad satsning för att förstärka och utveckla etablerade aktö- rers verksamhet. främsta skäl för att ett särskilt centrum inte bör inrättas är att kunskapsfrågorna för den aktuella målgruppen inte bör behandlas i särskilda strukturer. 5.4Särskilda satsningar inom olika verksamhetsområden Utöver det arbete som beskrivits ovan, och som syftar till att på olika sätt skapa bättre förutsättningar för ett kunskapsbaserat soci- alt arbete, har genomförts ett antal särskilda satsningar som ägnats olika avgränsade delar av verksamhetsområde. De viktigaste av dessa redovisas nedan. Regeringen har presenterat en strategi för att motverka hemlös- het och utestängning från bostadsmarknaden, Hemlöshet många ansikten, mångas ansvar. Syftet med strategin är att skapa en struktur som gör det tydligt att många aktörer på såväl nationell, regional som lokal nivå har ett ansvar och en roll att spela i arbetet mot hemlösheten. 2001 tillsatte Regeringen en särskild kommitté – – med uppdrag att samordna insatserna på nationell nivå för att förebygga alkoholskador och att i samspel med kommuner och landsting stimulera insatserna på regional och lokal nivå. Kommittén skulle också i vissa delar svara för genomförandet av den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. (Dir. 2001:22) Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen Året därpå, 2002, tillsattes en nationell narkotikasamordnare – – med uppdrag, dels att genomföra och följa upp den narkotikahandlingsplan som Regeringen redovisat, dels samordna narkotikainsatserna på nationell nivå. och avslutade sitt uppdrag . inrättas en sär- skild funktion i för att samordna alkohol, narko- tika, dopnings- och tobakspolitiken. Regeringen genomförde en treårig satsning för att förstärka missbrukarvården. Satsningen, som gick under benämningen Ett kontrakt för livet, innebar ett riktat statsbi- drag för att stimulera kommuner och andra aktörer att utveckla och stärka missbrukarvården. Syftet var att underlätta för personer med missbruksproblem att få sina vårdbehov tillgodosedda. Statsbidra- get omfattade sammanlagt åren 20052007. Av dessa var avsedda för insatser inom krimi- nalvården. Regeringen gav i uppdrag att för besluta om och fördela 1 för att stödja kommuner och landsting i deras arbete med att utveckla vården och omsorgen om äldre personer. Av stimulansbidraget skulle fördelas till kommunerna och till landstingen. I anslutning till beslutet angav man från Regeringens sida att man prioriterade insatser inom följande områden: läkartillgång såväl i särskilt boende som i ordinärt boende, kost och nutrition samt det sociala innehållet. Regeringen har också beslutat om en särskild satsning för utveck- ling av anhörigstöd. I budgetpropositionen för finns totalt avsatta för anhörigområdet. Av dessa avser 5 miljoner finansiering av nationellt kompetenscenter för anhörig- frågor (se avsnitt 5.3) medan 5 miljoner ska gå till stöd till anhörig- och pensionärsorganisationer. Återstående kommer att förmedlas till kommunerna via länsstyrelserna som . Statliga insatser till stöd för kunskapsutvecklingen Kompetensstegen var en flerårig nationell satsning för att stödja kommunernas långsiktiga kvalitets- och kompetensutvecklings- arbete inom vård och omsorg om äldre. avsattes till satsningen. Utgångspunkten var att genom idéer, råd och stöd inspirera och uppmuntra till kva- litetsarbete genom verksamhetsnära kompetensutveckling av per- sonalen. Exempel på insatser som kunde ske inom ramen för Kom- petensstegen: validering, arbetsplatsförlagd utbildning, handledar- utbildning, användandet av IT, metoder för att synliggöra karriär- vägar och arbetsorganisatoriska reformer. Uppdraget redovisades i slutrapporten 2007:88, Att lära nära.