sou · GWB385 · 2008-10-15 00:00:00 — Att de lever kvar i 34 kap. BrB vittnar om lagstiftarens bristande intresse för denna typ av systematiska frågor. 3.6.2Bestämmelsen i 34 kap. 3 § 1 st BrB Enligt reglerna i 34 kap. 1 § 1 st 1 p BrB är det i vissa fall möjligt att låta en tidigare påföljd avse även ny brottslighet. Rätten kan alltså beträffande den som har dömts till ett fängelsestraff, som inte är till fullo verkställt, förklara att detta fängelsestraff skall avse även andra brott. I praktiken innebär detta att den tilltalade inte får någon påföljd för det aktuella brottet. Visserligen krävs för ett förordnande av detta slag att det är uppenbart att det nya brottet i jämförelse med det förra med hänsyn till påföljden är utan nämnvärd betydelse eller att annars synnerliga skäl föreligger. Vi vill inte utesluta att det ibland kan vara motiverat med ett förordnande av nu angivet slag. Dock borde det kunna klargöras att i de situationer det rör sig om återfall, dvs. om situationer då det andra brottet har begåtts efter den tidigare domen, bör det i princip inte vara möjligt att tillämpa vad som skulle kunna kallas för konsumtionsdom. En regel av detta slag finns beträffande villkorlig dom i 34 kap. 5 § 1 st BrB. Rör det sig däremot om fall där det andra brottet hade begåtts före den tidigare domen är läget ett helt annat. Då bör det göras en gemensam straffmätning för de brott som den tidigare domen avsåg och den nyupptäckta brottsligheten. Resultatet av denna straffmätning får sedan bli avgörande för om en konsumtionsdom bör meddelas. 3.6.3Undanröjandemöjligheten i 34 kap. 1 § 1 st 1 p. skall vi beröra ytterligare ett fall av påföljdskonkurrens i 34 kap. BrB, där frågorna om mängdreduktion och återfall aktuali- seras och där det också finns ett reformbehov, nämligen undan- röjandemöjligheten i 34 kap. 1 § st 1 p. Det finns otvivelaktigt ett behov av att under vissa omständig- heter kunna undanröja en tidigare utdömd påföljd. En sådan möjlighet kan motiveras både av intresset av att åstadkomma en proportionell och rättvis reaktion på flerfaldig brottslighet och av rent praktiska skäl. Styrkan av skälen för att tillämpa bestämmelsen i 34 kap. 1 § st 1 p. 3 varierar dock beroende bl.a. på vilken den tidigare påföljden är och på de omständigheter som påkallar undan- röjandet. De situationer som aktualiserar ett reformbehov avser fall där den tidigare påföljden har bestämts till en icke frihetsberövande sådan och där den dömde vid det senare lagföringstillfället skall ådömas ett kortare fängelsestraff. Under förevarande omständig- heter är det inte ovanligt att domstolar väljer att undanröja den tidigare utdömda icke frihetsberövande påföljden och låta denna uppgå i ett nytt gemensamt fängelsestraff. Ett sådant förfarande är emellertid förenat med flera praktiska problem och kan ifrågasättas ur ett rättviseperspektiv. De praktiska problemen består bl.a. i att den brottslighet, som i den tidigare domen har föranlett en icke frihetsberövande påföljd, skall omvandlas till fängelse. Därmed måste domstolen kunna bedöma den tidigare brottslighetens straffvärde. Problemet är här att straffvärdet av den samlade brottsligheten normalt inte framgår av domslutet eller ens i domskälen om påföljden har bestämts till skyddstillsyn eller villkorlig dom. Det enda man kan sluta sig till är att straffvärdet normalt bör ligga under fängelse , men även detta kan variera beroende på hur olika tilläggssanktioner har kom- binerats i domen. Domstolen får då vid det senare domstillfället göra en värdering av vad den tidigare brottsligheten bör motsvara vid den nya straffmätningen genom att studera gärningsbeskriv- ningen i åtalet och domskälen. Detta innebär att fastställandet av straffvärdet görs utifrån processmaterial som består i skriftliga redo- visningar av bevisvärdering och straffmätning i ett mål som dom- stolen (normalt) inte har handlagt. (Domstolen får göra på detta sätt också i fall då föreskriften i 34 kap. 3 § 2 st BrB skall tillämpas. I dessa situationer finns dock alltid ett utdömt straff att hålla sig till.) Ett annat praktiskt problem består i att domstolen i dom nr 2 måste göra en uppskattning av hur mycket som skall avräknas till följd av vad den dömde har undergått till följd av den tidigare påföljden. Till skillnad från en dom på fängelse eller böter, där straffmätningsvärdet finns uttryckt i ett antal i olika enheter, är det nästintill omöjligt att ge någon vägledning för vad övervakning, föreskrifter och olika vårdinslag etc. skall motsvara i form av ett frihetsberövande vid en avräkning. Problemen accentueras av att de olika inslagen i påföljden endast delvis har verkställts och att den tidigare domen kan vara en konsumtionsdom. Ett undanröjande av en sådan dom kommer att avse samtliga brott för vilka konsumtions- dom har meddelats. Risken är att domstolen i det senare domstill- fället inte gör någon avräkning, varvid hela den tidigare brottslig- heten kommer att beaktas vid straffmätningen i den nya gemen- samma domen. Detta är givetvis ett problem om man anser att enhetlig rättstillämpning och proportionalitet är viktiga intressen vid påföljdsbestämning. Från rättvisesynpunkt kan lösningsalternativet undanröjande och utdömande av en ny gemensam dom leda till problem på två sätt, vilka båda aktualiseras då den nya brottsligheten består i återfall. För det första uppstår ett problem med straffmätningen. Om den nya brottsligheten föranleder domstolen att undanröja den tidigare utdömda påföljden, skall en ny gemensam påföljd bestämmas. Efter- som det är fråga om en gemensam påföljd måste en straffskala för den samlade brottsligheten skapas. Även om det inte framgår explicit av lagtexten skall domstolen i dessa situationer använda de allmänna bestämmelserna om konstruktion av straffskala vid flerfaldig brotts- lighet. Om asperationsprincipen används när straffskalan för den fler- faldiga brottsligheten fastställs kommer straffmätningen att vara begränsad på den abstrakta nivån. Av vad vi i det föregående har sagt om principen om mängdreduktion vid straffmätningen följer därför, att om intresset av att kunna rangordna brottskombinationer inom den tillämpliga straffskalan prioriteras framför intresset av strikt proportionalitet, skall asperation få genomslag även på den konkreta nivån, dvs. Konsekvensen blir att mängdreduk- tion kan komma att göras trots att det i teknisk mening är fråga om återfall. Som redan nämnts är det i den svenska konkurrensläran i och för sig ingen nyhet att mängdreduktion kan komma att ges vid straffmätningen trots att det är fråga om återfallsbrottslighet. Vad som emellertid skiljer denna situation från t.ex. den som följer av BrB 34 kap. 3 § 2 st BrB är att den nya brottsligheten (återfallet) kan vara begången långt efter meddelandet av den första domen och också långt efter tidpunkten då den tidigare påföljden började verk- ställas. Så länge som det är möjligt att undanröja en tidigare påföljd kommer asperationsprincipen alltså att tillämpas vid straffmätningen. Huruvida domstolar i praktiken anpassar straffmätningen i nu diskuterade situationer efter asperationsprincipen går inte att uttala De praktiska problemen med att dels uppskatta straffvärdet av den tidigare brottsligheten, dels bedöma hur mycket den redan verkställda delen av den tidigare påföljden skall motsvara vid en avräkning, leder till att det i domskäl sällan går att utläsa vilka even- tuella reduktionseffekter som följer av att straffskalan är begränsad. Utifrån ett rättviseperspektiv går det emellertid inte att bortse från att det finns ett inneboende principiellt problem med konstruktionen med en ny gemensam dom i efterhand, eftersom det innebär att mängdreduktioner görs även om den nya brottsligheten utgör återfall. Ett väl så viktigt problem är att återfall kan komma att tillmätas en alltför stor roll vid påföljdsbestämningen. Att den nya brottslig- heten utgör återfall kan dels påverka påföljdsvalet i den senare domen, dels föranleda att hela påföljden från den första domen undanröjs och omvandlas till fängelse. De icke frihetsberövande påföljderna har därigenom återgått till att bli ett slags anstånd med verkställig- het av fängelsestraff. Om den dömde dessutom skulle ha begått brottet under det att han eller hon är villkorligt frigiven från ett tidi- gare straff, kan den villkorligt medgivna friheten komma att för- verkas. Det måste starkt ifrågasättas om detta är lämpligt och fören- ligt med principerna om straffvärdeproportionalitet och humanitet vid påföljdsbestämningen. Det finns således ett behov av att minimera, eller i vart fall strama upp, reglerna kring undanröjande. Det kan tilläggas att som argument för ett undanröjande det ibland har anförts att det annars, dvs. om undanröjande inte sker, kommer att löpa mer än en prövotid när den dömde har frigivits villkorligt från det särskilt ådömda fängelsestraffet och att detta ut- gör ett problem. Normalt uppstår emellertid knappast några svårig- heter med dubbla prövotider. I vart fall är de mindre än de problem som kan följa med undanröjanden. Utredningssekreterare , 4 tr. 211 21 Förfrågan om straffnivån för allvarliga våldsbrott i XX (Ju 2007:04) är en statlig utredning som till- sattes av den . Särskild utredare är expeditions- och rättschefen . Utredningens huvud- sakliga uppdrag är att överväga och föreslå förändringar i den svenska strafflagstiftningen, i syfte att åstadkomma en skärpt syn på allvar- liga våldsbrott. Som en del i utredningsarbetet önskar utredningen ta del av upp- gifter om hur allvarliga våldsbrott, och då framför allt misshandel av allvarlig karaktär, bestraffas i några andra europeiska länder. Vi vänder oss därför till Er med en förfrågan om rättsläget och den praktiska rättstillämpningen i XX. Skillnaderna i de rättsliga systemen och reglerna för verkställigheten av straff mellan olika länder gör att det är extremt svårt att jämföra den faktiska straffnivån. För att få en så rättvisande bild som möjligt har vi därför valt att ta upp tre exempel med relativt vanliga brotts- typer. Vad vi är intresserade av att jämföra är vilken faktisk strafftid som gärningsmannen måste avtjäna i anstalt efter att ha begått något av de nedan beskrivna exemplen på allvarliga våldsbrott. För alla exemplen gäller följande förutsättningar. Gärningsmannen är en man som har fyllt och inte har straffats för all- varliga våldsbrott. Offret är en vuxen man. Efter en ordväxling utanför en bar slår gärningsmannen offret till marken med ett knytnävsslag och sparkar därefter honom upprepande gånger, bland annat i huvudet, medan offret försvarslös ligger ned. Offret får skador i form av blåmärken och blödningar samt en fraktur på ena armen. Skadorna kräver behandling. Offret blir dock helt återställt och får alltså inte några bestående men. Gärningsmannen döms för att upp- såtligen ha orsakat offret dess skador. Gärningsmannen och offret, som är bekanta med varandra, befinner sig i en lägenhet. Efter ett hastigt upp- kommet bråk mellan dem får gärningsmannen tag i en kökskniv som han stöter i offrets bröst. Offret avlider av knivsticket. Gärningsmannen döms för att uppsåtligen, i hastigt mod, ha dödat offret. Gärningsmannen, som är beväpnad med ett skarpladdat vapen, beger sig till en mindre livsmedelsbutik strax före stängningstid. Offret arbetar ensam som kassapersonal i butiken. Genom att hota med vapnet förmår gärningsmannen offret att lämna över dagskassan. Innan gärningsmannen lämnar butiken bakbinder han offret och förser denne med munkavle. I svensk rätt döms den som tillfogar en annan person kroppsskada, sjukdom eller smärta, eller försätter honom eller henne i vanmakt eller något annat sådant tillstånd, för misshandel till fängelse i högst . Om brottet är att anse som grovt döms för grov miss- handel till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av huruvida brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen var livsfarlig eller om gärningsmannen tillfogat svår kroppsskada eller allvarlig sjukdom eller annars visat särskild hänsynslöshet eller råhet. Den som uppsåtligen berövar annan livet döms för mord till fängelse eller på livstid. Om brottet är mindre allvarligt döms för dråp till fängelse i minst sex och högst . Den som stjäl genom att utöva våld eller hota någon döms för rån till fängelse i lägst ett och högst . Om brottet är att anse som grovt döms för grovt rån till fängelse i lägst fyra och högst . Vid bedömningen av huruvida brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningsmannen har tillfogat offret svår kroppsskada eller all- varlig sjukdom eller om han eller hon annars har visat synnerlig råhet eller på ett hänsynslöst sätt har utnyttjat den rånades skydds- lösa eller utsatta ställning. Den som döms till fängelse i blir som regel villkorligt fri- given och får lämna anstalten när han eller hon har avtjänat två tredje- delar av straffet, dock minst en månad. Efter den villkorliga frigiv- ningen gäller en prövotid som motsvarar den strafftid som återstår vid frigivningen, dock . Om den dömde begår nya brott kan den villkorligt medgivna friheten förverkas. Enligt svensk rätt skulle gärningsmannen enligt exempel 1 sannolikt dömas för grov misshandel till fängelse och . Han skulle behöva avtjäna två tredjedelar av straffet i anstalt och där- efter bli villkorligt frigiven, alltså . Enligt exempel 2 skulle gärningsmannen sannolikt dömas för dråp till fängelse . Han skulle friges villkorligt efter två tredjedelar av strafftiden, dvs. I exempel 3 skulle gärningsmannen sannolikt dömas för grovt rån till fängelse . Han skulle friges villkorigt efter två tredjedelar av strafftiden, dvs. Det skulle vara av stort värde för om Ni ville föröka uppskatta hur de situationer som anges i ovanstående exem- pel skulle bedömas enligt lagstiftningen i Ert land. Vi är alltså intresserade av dels vilket straff som skulle dömas ut, dels vilken strafftid som den dömde faktiskt skulle behöva avtjäna (under förut- sättning att han iakttar normal skötsamhet). Syftet är att kunna jäm- föra den faktiska nivån på ingripandet mellan olika länder. Om Ni därutöver, på motsvarande sätt som ovan, har möjlighet att kortfattat redogöra för de tillämpliga rättsreglerna i Ert land är vi tacksamma. Då utredningen har en begränsad tid till sitt förfogande för att avsluta sitt arbete, är vi tacksamma om Ni redovisar uppgifterna . Uppgifterna kan tas emot per post, e-post eller telefax och ställs till undertecknad utredningssekretare. Utred- ningens adress och övriga kontaktuppgifter finns i brevhuvudet. Kontakta oss gärna om något är oklart i frågeställningen eller om Ni har andra frågor. 1.Barlastvattenkonventionen – om anslutning. 2.Immunitet för stater och deras egendom. 3.Skyddet för den personliga integriteten. Bedömningar och förslag. 4.Omreglering av apoteksmarknaden. Kränkande utformning av kommersiella meddelanden. 6.Fastighetsmäklaren och konsumenten. Åtgärdsplan för den kliniska forskningen. 8.Bidrag på lika villkor. En myndighet för all trafik. 11.Frihet för studenter – om hur kår- och nationsobligatoriet kan avskaffas. 12.Finansiella sektorn bär frukt. Analys av finansiella sektorn ur ett svenskt perspektiv. 13.Bättre kontakt via nätet – om anslutning av förnybar elproduktion. + : issues for electricity production based on renewable energy sources in , , , and . 14.Timmar, kapital och teknologi – vad betyder mest? En analys av produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring. 15.LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem. 16.Förtursförklaring i domstol. 17.Frivux – valfrihet i vuxenutbildningen. 18.Evidensbaserad praktik inom social tjänsten– till nytta för brukaren. 19.Att slutförvara långlivat farligt avfall i undermarksdeponi i berg. 20.Patentskydd för biotekniska upp- finningar. Globalisering, strukturomvandling och sysselsättningsdynamik. 22.Ett stabsstöd i tiden. 25.Ett energieffektivare +Bilaga. 26.Värna språken – förslag till språklag. 27.Framtidsvägen – en reformerad gymnasieskola + Bilagedel. För yrkeskunnande i förändring. 30.Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans. –lokalisering – handläggningsregler. 32.Avskaffande av revisionsplikten för små företag. 33.Detaljhandel med vissa receptfria läkemedel. –förslag om förändringar i samtjänst- lagen. + Engelsk översättning. 36.Svenska Spels nätpoker. 38.EU, allmännyttan och hyrorna. 40.Bredband till hela landet. –ett förstärkt straffrättsligt skydd 43.Tre rapporter till . Ansvarslag för vägtrafiken m.m. N. 45.Rapporter från en mr-verkstad. 46.Handel med läkemedel för djur. 47.Frågor om hyra och bostadsrätt. 48.En utvecklad havsmiljöförvaltning. 49.Aktiekapital i privata aktiebolag. 50.Skyddet för samhällsviktig verksamhet. 51.Värdigt liv i äldreomsorgen. 52.Legitimation och skärpta behörighets- regler. Förslag om organisation.N. 55.Kustbevakningens rättsliga befogen- heter. 56.Mångfald som möjlighet. Åtgärder för ökad integration på landsbygden. 57.Skattelättnader för hushållstjänster. 58.Egenansvar – med professionellt stöd. 59.Föreningsfostran och tävlingsfostran. En utvärdering av statens stöd till idrotten. 60.Personnummer och samordningsnummer. 61.Krisberedskapen i grundlagen. Översyn och internationell utblick. – en granskning av . 63.Förstärkt skydd för företagshemligheter. 64.Kontinuitet och förändring. + Lättläst + . 65.Sekretess och offentliga biträden i ut- länningsärenden. En översikt av bedömningsmetoder i och andra länder. 68.Bygg – helt enkelt! 69.Välja fritt och välja rätt. Drivkrafter för rationella utbildningsval. 70.Slutförvaring av kärnavfall. Kärnavfalls- rådets yttrande över SKB:s Fud-program 2007. 71.Uppföljning av kriminalvårdens effektiviseringsarbete. – organisation och finansiering. 74.Rätt och riktigt. Åtgärder mot felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. 75.Ägande och förvaltning av hyreshus. 76.F-skatt åt flera. 77.Möjlighet att leva som andra. Ny lag om stöd och service för vissa personer med funktionsnedsättning. + Lättläst + . 78.Eftersök av trafikskadat vilt. En kostnad för trafikförsäkringen? 80.Beskattningstidpunkten för närings- verksamhet. 81.Stalkning – ett allvarligt brott. 82.Vägen tillbaka för överskuldsatta. 83.Avgifter inom arbetslöshetsförsäkringen. 84.Alkolås för rattfyllerister och körkorts- prov i privat regi. 85.Straff i proportion till brottets allvar. Skyddet för den personliga integriteten. Bedömningar och förslag. Fastighetsmäklaren och konsumenten. [6] Förtursförklaring i domstol. Patentskydd för biotekniska uppfinningar. Avskaffande av revisionsplikten för små företag. Människohandel och barnäktenskap – ett för- stärkt straffrättsligt skydd+ bilaga. Tre rapporter till . [43] Frågor om hyra och bostadsrätt. [47] Aktiekapital i privata aktiebolag. [49] Krisberedskapen i grundlagen. Översyn och internationell utblick. Förstärkt skydd för företagshemligheter. Sekretess och offentliga biträden i utlännings- ärenden. Uppföljning av kriminalvårdens effektiviser- ingsarbete. Ägande och förvaltning av hyreshus. [75] Revisorers skadeståndsansvar. [79] Stalkning – ett allvarligt brott. [81] Vägen tillbaka för överskuldsatta. [82] Straff i proportion till brottets allvar. Immunitet för stater och deras egendom. [2] Konsulär katastrofinsats. Skyddet för samhällsviktig verksamhet. [50] rättsliga befogenheter. Omreglering av apoteksmarknaden. LOV att välja – Lag Om Valfrihetssystem. – till nytta för brukaren. [18] Apoteksdatalagen. Detaljhandel med vissa receptfria läkemedel. Handel med läkemedel för djur. [46] Värdigt liv i äldreomsorgen. En översikt av bedömningsmetoder i och andra länder. Möjlighet att leva som andra. Ny lag om stöd och service för vissa personer med funktionsnedsättning. + Bilagor + Lättläst + . Eftersök av trafikskadat vilt. En kostnad för trafikförsäkringen. Finansiella sektorn bär frukt. Analys av finansiella sektorn ur ett svenskt perspektiv. Timmar, kapital och teknologi – vad betyder mest? En analys av produktivitetsutvecklingen med hjälp av tillväxtbokföring. Globalisering, strukturomvandling och sysselsättningsdynamik. Ett stabsstöd i tiden. – förslag om förändringar i samtjänstlagen. Svenska Spels nätpoker. EU, allmännyttan och hyrorna. Skattelättnader för hushållstjänster. [57] Personnummer och samordningsnummer. Välja fritt och välja rätt. Drivkrafter för rationella utbildningsval. Rätt och riktigt. Åtgärder mot felaktiga ut- betalningar från välfärdssystemen. F-skatt åt flera. Beskattningstidpunkten för näringsverksam- het. Åtgärdsplan för den kliniska forskningen. Bidrag på lika villkor. Frihet för studenter – om hur kår- och nationsobligatoriet kan avskaffas. Frivux – valfrihet i vuxenutbildningen. – en reformerad gymnasieskola + Bilagedel. För yrkeskunnande i förändring. Forskningsfinansiering – kvalitet och relevans. Legitimation och skärpta behörighets- regler. Mångfald som möjlighet. Åtgärder för ökad integration på landsbygden. Att slutförvara långlivat farligt avfall i under- marksdeponi i berg. Miljödomstolarna – domkretsar – lokalisering En utvecklad havsmiljöförvaltning. – en granskning av . [62] Bygg – helt enkelt! Slutförvaring av kärnavfall. yttrande över SKB:s Fud-program 2007. – organisation och finansiering. Barlastvattenkonventionen – om anslutning. En myndighet för all trafik. Bättre kontakt via nätet – om anslutning av förnybar elproduktion. + : issues for electricity production based on renewable energy sources in , , , and . Ett energieffektivare + Bilaga. [25] Bredband till hela landet. Ansvarslag för vägtrafiken m.m. [44] Förslag om organisation. Alkolås för rattfyllerister och körkortsprov i privat regi. Kränkande utformning av kommersiella meddelanden. Rapporter från en mr-verkstad. [45] Egenansvar – med professionellt stöd. språken – förslag till språklag. + Engelsk översättning. Föreningsfostran och tävlingsfostran. En utvärdering av statens stöd till idrotten. Kontinuitet och förändring. + Lättläst + . [54] Avgifter inom arbetslöshetsförsäkringen.