sou · GWB3109 · 2008-12-03 00:00:00 — Det visade sig vidare att studenter vid två tredjedelar av lärosätena sade sig ägna mindre än åt studier, samt att examina- tionen i många fall inte var särskilt krävande. Vissa studenter ansåg att det gick bra att arbeta heltid parallellt med studierna. slutsatser utifrån resultaten var att snabba och kraftfulla åtgärder måste sättas in. Verket rekommen- derade regeringen att -i examensordningen tydliggöra innehållet i det allmänna utbild- ningsområdet, -förtydliga kommunernas och lärosätenas ömsesidiga ansvar för planering och genomförande av den verksamhetsförlagda utbild- ningen. Regeringen agerade också snabbt och ändrade skrivningarna i examensordningen i syfte att stärka studenternas kunskaper i läs- och skrivutveckling, matematik, prov och betygsättning. -se över utbildningsplanerna i syfte att tydliggöra lärarutbild- ningens uppläggning och olika utbildningsvägar, -se över lärarprogrammens uppläggning så att samtliga studenter garanteras verksamhetsförlagd utbildning i den omfattning som examensordningen föreskrev, -se över uppläggningen av det allmänna utbildningsområdet så att det för alla studenter täckte för läraryrket väsentliga moment i tillräcklig omfattning, -skapa förutsättningar för rationella val inom lärarutbildningen genom att avsätta tillräckliga och adekvata vägledningsresurser, -intensifiera arbetet med att rekrytera disputerade lärare samt utnyttja den kompetens som finns inom lärosätet bättre, -se över och skärpa kravnivåerna i utbildningen, -kvalitetssäkra examensarbetena samt -satsa särskilt på att utveckla strategier för kvalitetsarbete och utvärdering inom lärarutbildningen. uttryckte att det avsåg att -granska det särskilda organets ansvar och befogenheter inom ramen för sin tillsyn, -uppmana lärosätena att inkomma med en skriftlig redovisning av hur de garanterade att centrala kunskapsområden, t.ex. läs- och skrivutveckling, prov, betyg, bedömning och utvärdering, behandlades i all lärarutbildning, -stickprovsmässigt undersöka kvaliteten på examensarbetena inom lärarutbildningen, -genomföra en särskild studie av examinationsformerna inom lärarutbildningen. planerade man även en förnyad utvärdering för att uppmärksamma bemanningen inom utbildningen samt lärosätenas strategier för utvärdering och kvalitetsarbete inom lärarutbild- ningen. De lärosäten som efter det inte kunde uppvisa godtagbar kvalitet riskerade att få sina examensrätter indragna. genomförde, i enlighet med ovanstående, tre ytterligare studier i nära anslutning till den avslutade utvärderingen . Dessa gav ytterligare kritiska synpunkter på lärarutbild- ningen när det gällde examinationsformer, examensarbeten och I studien om examinationsformer jämfördes läkar-, psykolog-, civilingenjörs- och lärarutbildningarna. Det visade sig att det förekom få kontroller av studenternas fakta- kunskaper på lärarutbildningen till skillnad från övriga utbild- ningar. Istället dominerade hemtentamina. Studien som behandlade examensarbetena gällde lärar- och sjuk- sköterskeutbildningarna samt ämnena företagsekonomi och psykologi. Det visade sig att de lärarstuderande nästan uteslutande tillämpade en kvalitativ datainsamlingsmetod genom att göra ett mindre antal intervjuer. I den granskning som en expertgrupp gjorde av ett större antal uppsatser ifrågasattes det tidigare satta betyget godkänt för av uppsatserna. Brister kon- staterades i teorianknytning, kritisk granskning och självständigt ställningstagande. Examensarbetena var mycket normativa till sin karaktär. I studien om forskningsanknytning, som omfattade ämnena företagsekonomi och psykologi samt lärar- och sjuksköterske- utbildningarna, gav ett antal lärare sin syn på forskningsanknyt- ningen. Många kopplar frågan till produktion och konsumtion. Inom sjuksköterskeutbildningen har man satsat på att fostra studenterna till kritiska och kompetenta forskningskonsumenter. I lärarutbildningen läggs mer tonvikt vid att fostra de studerande till att bli forskningsproducenter med mer eller mindre lyckat resultat som redovisats ovan. Sjuksköterskeutbildningen har i hög grad också lyckats lösa frågan om undervisningens vetenskapliga för- ankring genom att introducera det gemensamma ämnet omvård- nadsvetenskap som den självklara forskningsbasen för stora delar av utbildningen. Någon motsvarande strategi har ännu inte utvecklats inom lärarutbildningen, även om forsk- ningsområdet utbildningsvetenskap har vuxit fram som en möjlig- het för att forskningsbasera lärarutbildningen. Den uppföljande utvärdering som påbörjade skiljde sig från den som avrapporterades genom att inte vara någon reformuppföljning. En annan skillnad var att fler lärarstude- rande hade hunnit avsluta sina studier och få sin examen sedan lärarutbildningsreformen infördes . I denna utvärdering under- söktes särskilt det allmänna utbildningsområdet (AUO) och den verksamhetsförlagda utbildningen samt ämnena svenska och matematik. Utvärderingsresultaten visade att de allra flesta lärosäten hade tagit de rekommendationer som gav i den förra utvärderingen på största allvar och åtgärdat många av de brister som då påtalades. Bland annat följande åtgärder hade genomförts: -Många utbildningar hade fått en fastare studiegång. På praktiskt taget samtliga lärosäten fanns det inom ramen för det samlade lärarprogrammet tämligen fasta studiegångar inriktade på klart identifierade skolverksamheter. -Kravnivåerna och progressionen inom det allmänna utbildnings- området hade förbättrats, fler tentamina gavs och inslagen av individuell examination hade förbättrats. -Examensordningens skärpta krav vad gäller utbildningen om läs-, skriv- och matematikutveckling hade lett till vissa förbätt- ringar. -Examensarbetet organiserades med hänsyn till den befintliga handledarkompetensen. -Flera högskolor hade genomfört en omfördelning av resurser i syfte att anställa fler disputerade lärare och möjliggöra för adjunkterna att bedriva forskarutbildning. -Den verksamhetsförlagda utbildningen och organisationen kring denna hade utvecklats betydligt. Trots förbättringarna fanns dock ett betydande antal lärosäten som fortfarande uppvisade allvarliga brister. Följande brister konstate- rades: -För få disputerade lärare, framför allt inom det allmänna utbild- ningsområdet, vilket inverkade menligt på forskningsbasen och var ett problem inte minst i fråga om handledning av examens- arbeten. De disputerade lärarna behövde också ges reella förut- sättningar för att utöva och utveckla sin forskarkompetens och därigenom aktivt bidra till kunskapsuppbyggnaden inom utbild- ningsvetenskapen till gagn för lärarutbildningen. -Ämnesdidaktiken, som var ett problematiskt område, framför allt inom matematikdidaktiken, där bristen på disputerade lärare var stor. -Vid flera lärosäten var progressionen inom centrala kunskaps- områden inte tillfredsställande. -Kursinnehållet i matematik behövde ses över. Förändringstakten var alltför långsam inom dessa områden vid flera av lärosätena. uppmärksammade även andra problem: -Det så kallade särskilda organet fungerade inte som föreskrivet vid alla lärosäten. Intentionen bakom tillkomsten av det sär- skilda organet var att få fram en handlingskraftig enhet vars syfte skulle vara att bevaka och driva fram utvecklingen inom det utbildningsvetenskapliga området. Organets befogenheter varierade, ofta beroende på utbildningens volym och organisato- riska tillhörighet. -Omfattningen och innehållet i VFU skiljde sig åt vid flera lärosäten. -Det tvärvetenskapliga området var svårt att fylla med relevant innehåll. -Alltför få studenter har valt matematik, vilket lett till att matematik A räcker som förkunskapskrav, vilket är oacceptabelt lågt. Blivande lärare i årskurs 4–6 och gymnasieskolan får otill- räckliga kunskaper och färdigheter. -Kunskaper om läs-, skriv- och matematikutveckling borde alla blivande lärare ha för att upptäcka elever med inlärningssvårig- heter. -Stora mobilitetsproblem. Ett viktigt mål med den nya examens- ordningen och dess anpassning till europeisk standard har varit att göra all högskoleutbildning mer internationellt jämförbar. Den ytterst varierande uppläggningen av studierna, tillsammans med de krav som examensordningen ställer gör att mobiliteten, även inom , försvåras. Det internationella student- och lärarutbytet är mycket litet, liksom inslaget av internationella utblickar i utbildningen. intog en pragmatisk hållning till identifierade brister i strukturen av lärarutbildningen med hänvisning till att en ny lärarutbildning utreds. 10 av de 26 lärosäten som ingick i utvärderingen fick sina examensrätter ifrågasatta då de inte nådde kvalitetsmålen, främst på grund av för liten andel disputerade lärare som medverkar i utbildningen. Några lärosäten ifrågasattes dessutom för svag progression inom det allmänna utbildnings- området, brister i kursinnehållet för matematikutveckling och låg nivå på de blivande lärarnas matematikkunskaper. 2.3.3.7Några återkommande problem i samtliga utvärderingar Läraruppdraget, som omväxlande omnämns lärarrollen eller – professionen, är ett återkommande tema i utvärderingarna. Å ena sidan anses lärarutbildningen behöva en bättre vetenskaplig grund för att den blivande läraren ska kunna utföra sitt uppdrag på ett adekvat sätt. Å andra sidan ifrågasätts om inte behovet av veten- skaplighet kan tonas ner till förmån för den erfarenhetsbaserade kunskapen. Kritiken kan ses i ljuset av att olika intressenter har olika föreställningar om vad en blivande lärare ska kunna och vilka färdigheter hon eller han ska besitta. Måhända är förväntningarna ibland för högt, för lågt eller till och med fel ställda. Det går emel- lertid inte att bortse ifrån att lärarutbildningen är en högskole- utbildning och att den därmed måste uppfylla kraven i högskole- lagen och högskoleförordningen. Att ha förvärvat en yrkesexamen innebär att studenten har kvalificerats för en konkret yrkesverk- samhet med sikte på att förverkliga förskolans, skolans eller vuxenutbildningens mål.TPF79FPT Yrket formas och utvecklas vidare i arbetslivet i samband med de förändringar som sker i samhälle och skola. Återkommande kompetensutveckling är en nödvändig del i denna process. I likhet med andra professionsutbildningar i högskolan måste lärarutbildningen vila på vetenskaplig grund och beprövad erfaren- het. Någon definition av begreppen vetenskaplig grund och beprö- vad erfarenhet ges inte av statsmakterna, utan olika ämnen och discipliner gör egna tolkningar av begreppen. Att tillgång till ett visst antal disputerade lärare som medverkar i utbildningen är en nödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning för att garantera den vetenskapliga grunden, är en synpunkt som knappast någon inom högskolans värld ifrågasätter. Ända sedan lärarutbildningen inför- livades i högskolan 1977 har bristen på disputerade lärare påpekats i alla utvärderingar och krav på skyndsam förbättring har rests. 79TP PT Examensordningen i högskoleförordningens bilaga 2. hel del har gjorts för att förbättra situationen, men som den senaste utvärderingen också visat är situationen fortfarande inte tillfredsställande. Denna utredning menar att hela lärosätet måste involveras i lärarutbildningen mycket mer än om fler disputerade lärare i utbildningen ska kunna bli en realitet inom en inte alltför avlägsen framtid. Regeringens beslut att inrätta tio forskarskolor med inriktning på lärande och ämnesdidaktik för att få fram forskarutbildade inom detta område, är ett steg i rätt riktning. Beprövad erfarenhet är inte detsamma som praktik. Högskole- verkets bedömargrupp (2008) menar att begreppet beprövad erfa- renhet inom lärarutbildningarna ofta tagits till intäkt för att lärar- erfarenhet är ett alternativ till vetenskaplig kompetens, när den enligt högskolelagen är ett komplement. Beprövad erfarenhet är något mer än erfarenhet, även om erfarenheten är lång. Erfaren- heten ska vara prövad och dokumenterad eller i varje fall kommu- nicerad så att den kan delas med andra. Den ska också i ett kollegi- alt sammanhang vara granskad utifrån kriterier som är relevanta för erfarenhetens verksamhetsinnehåll. En sådan prövning kommer nära det vetenskapliga arbetssättet även om innehållet kan vara ett annat än det vetenskapligt genererade. De studerandes valfrihet är ett annat återkommande inslag i utvärderingarna, och ibland hävdas att valfriheten måste öka, ibland att den måste minska. Öka de studerandes valfrihet var rådet i Utgrunds rapport , helt i enlighet med den så kallade frihets- reformen som kom 1993. En bärande tanke i reformen var att de studerandes ökade valfrihet skulle åstadkomma större konkurrens mellan lärosäten om de bästa sökande, vilket i sin tur skulle öka mobiliteten och leda till högre kvalitet i utbildningen. Att det inte blev så har framgått av utvärderingarna. En effekt av det rådande resurstilldelningssystemet är att det istället har bidragit till att läro- sätena startar nya utbildningar och försöker locka så många studenter som möjligt för att öka den ekonomiska lönsamheten. Ett utslag av den strategin är att det erbjuds betydligt fler platser på den populära idrottslärarutbildningen än vad som är nödvändigt för att täcka skolans behov. I den lärarutbildning som implementerades 2001 ledde de stude- randes stora valfrihet, i kombination med att lärosätena inte kunde erbjuda tillräckligt studievägledning, till att många gjorde orealis- tiska val och inte blev anställningsbara. Det budskap som fram- fördes i utvärdering blev följdriktigt att val- friheten måste begränsas, vilket som utvärderingen konstate- rade, också har hörsammats av lärosätena. Pedagogikens ställning i lärarutbildningen har försvagats, och i utvärderingarna talas mer om att didaktiken måste uppmärksammas. senaste bedömargrupp tar upp att det råder stor osäkerhet kring didaktikbegreppet som sådant både när det gäller tolkning och användning. Det äldre metodikbegreppet förvandlas lätt till didaktik och den pedago- giska forskningen definieras ofta som både allmändidaktisk och ämnesdidaktisk. Störst osäkerhet tycks råda då det gäller att defi- niera ämnesdidaktiken, avgöra var den hör hemma och hur den kan tas i bruk och utvecklas inom ämnets egna ramar. I ämnet svenska, som tillsammans med matematik specialstuderats i den senaste utvärderingen, skrivs få ämnesdidaktiska examensarbeten, men i de miljöer där man medvetet satsat på att förstärka den ämnesdidak- tiska kompetensen görs fler ämnesdidaktiska arbeten. I utvärderingarna framhålls återkommande att det ställs för låga krav på de lärarstuderande. Detta kopplas samman med bristen på disputerade lärare i utbildningen och bristande forskningsbasering. Även om den massiva kritiken från föregående utvärdering har lett till vissa förbättringar när det gäller examinationen finns mer att göra för att säkerställa att kvalitetskraven blir tillräckligt höga. Standarden när det gäller internationella perspektiv i utbildningen är fortfarande inte godtagbar. Lärarutbildningen är i allmänhet en tydlig nationell angelägenhet med ganska få internationella utblickar. Praktiska och strukturella åtgärder som underlättar för studenterna att förlägga delar av sina studier utomlands efterlyses av bedömarna i senaste utvärdering. Utredningen delar denna synpunkt. Som framgått ovan har problem och brister i lärarutbildningen återkommande uppmärksammats. är det viktigt att komma ihåg att statsmakternas inblandning i lärarutbildningen har varit omfattande och lett till en rad förändringar och i en allt snabbare förändringstakt . Det är också viktigt att erinra om att lärarutbildningarna har hörsammat framförd kritik och åstadkommit kontinuerliga förbättringar. Fortsatt kvalitets- arbete är nödvändigt, men för att långsiktigt åstadkomma en lärar- utbildning av hög kvalitet krävs dessutom genomgripande och strukturella förändringar. 2.4Enkät till nyutexaminerade lärare Många intressenter har under utredningens gång beretts möjlighet att lämna synpunkter på lärarutbildningens form och innehåll. En särskilt viktig grupp i det sammanhanget är de studenter som har genomgått och examinerats års lärarutbildning och som befinner sig ute i arbetslivet. Hur ser de i backspegeln på sin utbildning? Hur väl uppfattades den fungera som förberedelse för läraryrket? Vilka förslag till förbättringar vill de framföra till denna utredning om ny lärarutbildning? För att få svar på dessa och näraliggande frågor har utredningen i samarbete med SCB genomfört en rikstäckande enkätundersök- ning (enkäten återfinns i bilaga). Frågeformuläret skickades ut till närmare 8 000 lärare som tagit ut ett examensbevis från den nuvarande lärarutbildningen under läsåren 2004/05– 2006/07 och besvarades av . Det betraktas som en hög svarsfrekvens när det gäller enkäter och torde betyda att frågorna har ansetts angelägna att besvara. Skillnaderna i svars- frekvens är små, dock har något fler kvinnor, äldre och gifta besva- rat enkäten, medan läsår och verksamhetsform inte har påverkat svarsfrekvensen mer än marginellt. Svarsbortfallet på enskilda frågor är också lågt, med undantag för ett avsnitt som handlade om lärararbetet. Här fanns ett bortfall på när det gäller för- skolan. Andelen bortfall var högst bland fritidspedagoger, vilket förmodligen hänger samman med att inte alla definierat sig som lärare. av de svarande kunde inte heller markera en huvudsaklig verksamhets- eller skolform som de utbildat sig för. Som utbildningen är uppbyggd, framför allt för lärare åt de yngsta barnen och eleverna, är bortfallet inte heller på denna fråga upp- seendeväckande högt. 2.4.2Varför vill man bli lärare? redovisade en studie som innehåller en kartläggning av likheter och skillnader mellan studenter som valt att studera till jurist, lärare, läkare och socionom. Det visar sig att läraryrkets attraktionskraft kraftigt har minskat. av de blivande juristerna, av läkarna och av socio- nomerna hade övervägt att bli lärare. Skälet till att man valt bort yrket uppges i stor utsträckning bero på brister i arbetsmiljö och alltför låg lön. Det visar sig också att lärarstuderande som är inriktade mot arbete med yngre barn motiverar sitt yrkesval med en önskan om att arbeta med barn och ungdomar. Bland blivande lärare för äldre elever i grund- och gymnasieskolan uttrycks i stället ett större intresse av att få leda och undervisa. Intresset för ett eller flera ämnen uppges som främsta skäl bland blivande lärare i gymnasie- skolan.TPF80FPT Det vanligaste svaret i utredningens enkät på varför man valt att bli lärare är just att man vill arbeta med barn/ungdomar/vuxna (), att man tycker om att undervisa () och/eller är intresserad av sina undervisningsämnen (). Andra fakto- rer som karriärmöjligheter, lön och långa lov tycks däremot ha påverkat yrkesvalet i liten utsträckning. Arbetar man med det man är utbildad för? Hur ser det ut för de lärare som har utexaminerats och ingår i utredningens enkätstudie? Har de arbete och arbetar de som lärare i överensstämmelse med utbildningsinriktningen? Resultaten visar att har arbete, varav som lärare. Uppgifter om form och grad av sysselsättning saknas, men en del kommente- rar att arbetet har inneburit många korta vikariat och svårigheter att få ett fast arbete. av lärarna har ett arbete som överens- stämmer helt med utbildningsinriktningen, medan en lika stor andel har ett arbete som bara överensstämmer till viss del och för resterande överensstämmer arbetet inte alls. Förskollärarna är de som i störst utsträckning arbetar i överensstämmelse med sin utbildningsinriktning, lärare med inriktning på tidi- gare år i minst utsträckning. De låga kunskapskraven i lärarutbildningen har påtalats , inte minst i de ovan redovisade utvärderingarna. Dessa resultat har också fått stor genomslagskraft i medierna. 80TP (2008). Vem blir vad – och varför? En jämförande studie av nybörjar- studenter på jurist-, lärar-, läkar- och socionomprogrammen. derande är ändå mycket nöjda med sin utbildning. I Högskole- verkets stora studerandeundersökning 2002, den så kallade Studentspegeln, var de lärarstuderande bland de grupper som var mycket nöjda med sin utbildning. Några frågor om utbildningens krav ställdes inte i den undersökningen, däremot i den senaste Studentspegeln som redovisades 2007.TPF81FPT Studenterna på lärarutbild- ningen tillhörde dem som oftast ansåg att kraven var för låga, till skillnad från civilingenjörs-, läkar-, tandläkar- och apotekarutbild- ningar, där få studerande ansåg att kraven var för låga. Till saken hör också att män i större utsträckning än kvinnor ofta, eller mycket ofta, upplevde att studierna ställt för låga krav. En hög andel lärarstuderande, , angav också att det i hög eller mycket hög grad var lätt att bli godkänd på kurserna. Kurslitteratur, undervisnings- och examinationsformer I utredningens enkät ställdes frågor om kraven i lärarutbildningen beträffande kurslitteratur, undervisnings- och examinationsformer. Av svaren framgår att av lärarna anser att kun- skapskraven när det gäller kurslitteratur var mycket höga, medan anser att kunskapskraven var låga. Detta resultat kan ses i ljuset av tidigare utvärderingsresultat som riktade kritik mot att kurslitteraturen i lärarutbildningen generellt låg på en låg nivå och att internationell litteratur var sparsamt förekommande. Kraven beträffande undervisningsformer uppvisar ännu lägre procentande- lar: ansåg att kraven var mycket höga, medan fyra av tio ansåg att kraven var låga. En mer ingående granskning av examinationsformerna i lärar- utbildningen och några andra utbildningar gjordes i samband med utvärdering . De examinationsformer som verkade dominera i lärarutbildningen, till skillnad från psykolog-, läkar- och civilingenjörsexamina, var grupp- och hemtentamina. Lärarutbildningen utmärkte sig genom att ha få tentamina som kontrollerar i vilken utsträckning studenterna tillägnat sig vissa faktakunskaper. senast redovisade utvärdering visar att det har skett en viss förbättring, och förekommer något fler och individuella tentamina. I denna utrednings enkät- resultat ansåg dock av lärarna att examina- tionerna i utbildningen var lätta. 81TP PT (2002 och 2007). 2.4.4Hur har lärarutbildningen förberett för läraryrket? När lärarna blickar tillbaka på sin tidigare utbildning och ställs inför frågan om hur väl utbildningen förberett dem för olika kun- skapsområden i läraryrket uttrycker svaren stor osäkerhet. De områden som ingår i frågan är sådana som kan definieras som lärar- gemensam kunskap, dvs. kunskap som alla lärare bör ha i större eller mindre utsträckning beroende på vilken inriktning man för- bereds för. Förberedelse för läraryrket inom ett antal kunskapsområden Ta tillvara och reflektera (Siffrorna avser procent) Av siffrorna ovan framgår att lärarna upplever sig bäst förberedda när det gäller ämneskunskaper och lärandeprocesser. är det inte fler än som ger uttryck för att vara väl för- beredda. Att upplever sig vara helt oförberedda när det gäller ämneskunskaper kan tyckas förvånande, men kan ha sin för- i att en del lärare inte definierar innehållet i utbildningen i ämnen. Kunskaper om lärandeprocesser betraktas ofta som den vikti- gaste uppgiften i läraryrket och för lärarutbildningen, inte minst när lärarna själva uttalar sig.TPF82FPT Att den problematiken har uppmärk- sammats i relativt stor utsträckning i lärarutbildningen kommer till uttryck i enkäten genom den dryga tredjedel som anser sig vara väl 82TP PT , A.; , A.; , K. (2005). Ten years later: Teachers´views of their profession. förberedda inom detta kunskapsområde. är det fyra pro- cent som anser sig helt oförberedda. Undervisning om läs- och skrivutveckling konstaterades i Hög- skoleverkets utvärdering vara ett försummat kunskaps- område, vilket bl.a. ledde till att regeringen ingrep snabbt och införde nya krav i examensordningen. Bristerna avspeglas också i enkätsvaren, vilket inte är särskilt förvånande mot bakgrund av att lärarna befann sig i utbildningen när utvärderingen genomfördes.