sou · GVB373 · 2008-01-01 00:00:00 — x bör få i uppdrag av regeringen att, i samverkan med andra berörda myndigheter och Kommuner och Landsting, genomföra en samlad informations- insats till assistansberättigade, deras legala ställföreträdare och assistansanordnare. Informationen bör avse de nya regler som vi föreslår samt syften och mål med personlig assistans, övriga gällande regler för assistansersättningen och skatte- och arbets- miljöregler av betydelse vid personlig assistans. Informationsinsatser nämns inte direkt i tilläggsdirektivet. har en skyldighet att, enligt förvalt- ningslagen, informera om vilka regler och andra förutsättningar som gäller för assistansersättningen. Några särskilda uppdrag att generellt informera assistansberättigade eller assistansanordnare om personlig assistans eller assistansersättning har inte Försäkrings- kassan. Andra berörda myndigheter, som kommunerna, och , har också viss information om personlig assistans eller assistansersättning. I vårt tidigare delbetänkande föreslog vi särskilda insatser för att informera assistansberättigade om deras rättigheter och skyldigheter samt om vilka anordnare som de kan välja för sin personliga assistans. Den senare informationen skulle utgå från de tillstånd som vi föreslog för enskilda assistansanordnare. De regeländringar som vi föreslår förutsätter en god information till i första hand de assistansberättigade om vilka regler som gäller för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersätt- ning. Det gäller naturligtvis särskilt de ändringar som leder till att den enskilde kan begå brott vid olika sätt att använda assistanser- sättningen. I samband med att de nya reglerna införs måste Försäkrings- kassan nå samtliga assistansberättigade och assistansanordnare med information om förändringarna. Det finns anledning att ta vara på detta tillfälle och bredda informationen så att den gäller syftet med personlig assistans och assistansersättning samt de regler som i övrigt gäller för insatsen och ersättningen. bör därför utforma informationen i samverkan med andra berörda myndigheter samt Kommuner och Landsting. Inte minst är det viktigt att informationen också ger en översikt över gällande skatte- och arbetsmiljöregler. Informationen kan över huvud taget ge assistansberättigade, deras legala företrädare och assistansanordnare bättre kunskaper om syftet med personlig assistans och de regler och krav som gäller vid utförande av personlig assistans och hantering av assistanser- sättning. Det finns flera mycket goda exempel på att assistans- berättigade och assistansanordnare själva informerar om detta och genomför utbildningar om personlig assistans. Staten har dock gjort relativt lite för att främja – eller ställa krav på – sådana insatser. En bred och väl genomförd informationsinsats kan skapa så goda generella förutsättningar för att de nya reglerna efterlevs att den mer selektiva uppföljningen och kontrollen inte behöver bli alltför omfattande. Även om det grundläggande syftet med informationen är att skapa förutsättningar för att nya regler ska tillämpas, så bör den bidra till att assistansberättigade och assistansanordnare får en tydlig, gemensam bild av vad som gäller för personlig assistans och assistansersättning i . x kommer att få ett visst merarbete med ekonomiska uppföljningar och kontroller, som inte är en del av myndighetens ansvar. Arbetet kommer att kräva en delvis annan kompetens än dagens kontroller, t.ex. med tydligare in- riktning på ekonomisk uppföljning och revision. Sammantaget bör de kontrollinsatser som kan bli aktuella rymmas inom ramen för insatser för uppföljningar och kontroller inom socialförsäkringssystemet. xÄven Polisen och kan komma att få ytter- ligare arbete till följd av de föreslagna regeländringarna. Troligt- vis handlar det om ett mycket begränsat ytterligare arbete. xFör anordnare som saknar eller har bristfälliga system för kvitton och annat underlag i samband med kostnader på verk- samhetsnivå måste skaffa sig sådana. I tilläggsdirektivet efterfrågar regeringen inga förslag på finansie- ring av den uppföljning och kontroll som för- väntas utföra till följd av de nya reglerna. kommer att få ett visst merarbete med eko- nomiska uppföljningar och kontroller, som inte genomförs. Arbetet kommer att kräva en delvis annan kompetens än dagens kontroller, t.ex. med tydligare inriktning på ekonomisk uppföljning och revision. En sådan kompetens krävs också för uppföljningar och stickprov. Som framgår av avsnitt 4.5 kommer Försäkrings- kassans kontroller dock att blir relativt begränsade när det gäller förbuden mot att ersättningar och andra ekonomiska förmåner utan särskilda skäl betalas ut av assistansanordnare och tas emot av Sammantaget bör de kontrollinsatser som kan bli aktuella rymmas inom ramen för insatser för uppföljningar och kontroller inom socialförsäkringssystemet. En möjlig intäktskälla är de återbetalningar som kan bli aktuella till följd av regeländringarna. De grupper som i första hand berörs av ändringarna är dock relativt små. Det handlar om assistans- berättigade som själva är arbetsgivare för sina personliga assistenter eller själva lämnar ersättningen till assistansanordnare. Om det finns personer i dessa grupper som inte använder all utbetalad assistansersättning till kostnader för personlig assistans så är den troligaste effekten av våra förslag att de kommer att göra det när de nya reglerna trätt i kraft. Eventuellt kommer att behöva handlägga fler ansökningar om förhöjd ersättning samt finansiera fler sådana ersättningar för dem som har rätt till dem. Vi bedömer dock att ansökningarna inte nödvändigtvis blir fler till följd av de åtgärder vi föreslår för uppföljning och kontroll av assistansersättningen. Även polisen, och kan komma att få ytterligare arbete till följd av de föreslagna regeländringarna. Troligtvis handlar det om ett mycket begränsat ytterligare arbete. Vi bedömer att detta bör rymmas inom ramen för det samlade arbete som pågår mot felaktigheter i trygghetssystemen. De assistansanordnare som saknar system för kvitton och annat underlag gällande kostnader på verksamhetsnivå – med hantering av verifikationer m.m. eller har bristfälliga sådana – måste skaffa sig system för att vid en eventuell brottsutredning kunna visa att de endast använt assistansersättning i enlighet med vad vi föreslår i avsnitt 4.3. Assistanssamordnarna kommer troligen också att behöva nya redovisningssystem för att kunna leva upp till de krav deras assistansberättigade kan komma att ställa på dem med anledning av våra förslag. Det kan medföra en tillfällig merkostnad. Sådana system bör dock kunna ses som en investering i verksam- heten som kan ge bättre överblick över de ekonomiska flödena. 6Författningskommentarer till ändringar i I en ny bestämmelse regleras kostnader för personlig assistans. Be- stämmelsen är uppdelad i två stycken. I varje stycke anges på vilket sätt den ersättningsberättigade kan använda den av Försäkringskas- san utbetalda assistansersättningen, dvs. vad som kan anses vara kostnader för personlig assistans (jfr 1 § denna lag). I första stycket anges de kostnader ersättningsberättigade som är s.k. egna arbetsgivare kan använda assistansersättningen till. Grup- pen egna arbetsgivare är tidigare beskriven i 10 § tredje stycket i denna lag som enskilda som själva lämnar ersättning till sina per- sonliga assistenter. Med det avses ersättningsberättigade personer som tagit på sig hela arbetsgivaransvaret för sina personliga assi- stenter (se vidare prop 1994/95:77). Dessa personer är anmälda som arbetsgivare hos (jfr 6 a § föreskrifter (RFFS 1993:24) om assistansersättning). När det gäller lönekostnader avses alla kostnader för beskatt- ningsbar inkomst som den ersättningsberättigade har för de per- sonliga assistenter som utfört assistans inom dennes verksamhet. Vad som är beskattningsbar inkomst följer av författningar och föreskrifter som styr arbetsgivares redovisningsplikt till Skatte- verket. Med lönebikostnader avses kostnader för arbetsgivar- avgifter samt kostnader för olika försäkringar för personal som regleras i kollektivavtal eller andra sådana kostnader då kollektiv- avtal saknas. Varje kostnad utöver löne- och lönebikostnad skall kunna på- föras något av de kostnadsslag som anges i bestämmelsen. Assistansomkostnader är kostnader som den ersättningsberättigade Författningskommentarer till ändringar i har för sina personliga assistenter i samband med aktiviteter och resor utanför bostaden. Utbildningskostnader är kostnader för utbildningar och fortbildningar av personal. Inga löne- och lönebi- kostnader för de personliga assistenterna ingår här. När administra- tiv personal deltar i utbildningar är deras lönekostnad en del av ut- bildningskostnaderna. Arbetsmiljöinsatser/personalomkostnader är kostnader för att stärka arbetet för en god arbetsmiljö för de per- sonliga assistenterna. I detta kostnadsslag ingår också de kostnader en arbetsgivare generellt har för personal, t.ex. för att möjliggöra intag av mat och skötsel av hygien i de fall det finns skäl för sådana åtgärder på en arbetsplats. Kostnadsslaget omfattar också kostna- der för att befrämja goda villkor i assistenternas arbete men som inte är en del av arbetsmiljöinsatserna. Hit kan räknas företagshälsovård, friskvård, olika former av personalarrangemang, personaldagar m.m. I vilken mån en arbetsgivare har sådana skyldigheter som beskrivs under kostnadsslaget framgår till vissa delar av annan författning och genom överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter. Det är enbart sådana kostnader för de personliga assistenterna som hör till detta kostnadsslag. Sparad assistansersättning är den del av assistansersättningen för nyttjade assistanstimmar som den ersättningsberättigade vill spara för omkostnader . Det kan gälla extra omkostnader för personliga assistenter under en resa, t.ex. en semester eller inom ett arbete eller ett uppdrag. Administration är kostnader för löne- och lönebikostnader för den administrativa personalen – i vilken också arbetsledare kan ingå, lokalkostnader, olika former av företagsförsäkringar och avgifter i arbetsgivar- organisation eller branschorganisation, kostnader för rekrytering och marknadsföring samt investeringar. I kostnadsslaget ingår också den ersättningsberättigades egna arvode för att administrera sin personliga assistans. Detta är en beskattningsbar inkomst och ska som andra sådana inkomster ingå i beräkningsunderlaget för rätten till andra förmåner från det allmänna. Eftersom ersättningsberättigade som enbart är arbetsgivare för sina personliga assistenter inte bedriver någon näringsverksamhet kan dessa ersättningsberättigade inte få någon avkastning av sin personliga assistans. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer kan meddela ytterligare föreskrifter om kostnader för personlig assistans för att skapa klarhet och för att förutsätt- ningarna för likabehandling inom systemet ska öka, t.ex. om vilka kostnader som kan anses som assistansomkostnader eller i vilken Författningskommentarer till ändringar i omfattning en ersättningsberättigad kan spara assistansersättning (jfr 21 § denna lag). Av bestämmelsens andra stycke framgår att kostnader för personlig assistans, för den ersättningsberättigade som inte själva är arbetsgivare, är köp av personlig assistans (jfr 1 § denna lag). En ersättningsberättigad kan göra detta på två sätt: antingen genom att i enlighet med 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersätt- ning begära att fattar beslut om att betala ut assistansersättningen till någon annan enskild person, juridisk person eller kommun, dvs. till en assistansanordnare, eller genom att den ersättningsberättigade själv tar emot ersättningen för att betala den till en assistansanordnare (jfr 10 b, 11 och 12 §§ denna lag). I båda fallen är innebörden att den ersättningsberättigade överför rätten att disponera över medlen till assistanssamordnaren. Medlen blir fullt ut en intäkt i den verksamheten. Det medför att asistansanordnaren inte kan använda sig av s.k. klientmedelskonton till vilket den ersättningsberättigade sätter in assistansersättningen. Det blir assistansanordnaren som ansvarar för medlen och de skyl- digheter som följer av det. Bestämmelsens syfte är inte att förändra ersättningsberättigades möjligheter att ha olika former av utföranden av sin personliga assistans, dvs. som egen arbetsgivare och på annat sätt. I vilken omfattning den personliga assistansen utförs på de olika sätten framgår indirekt av uppgifterna har i enlighet med reglerna i 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersätt- ning. I denna del är det lämpligt att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om hur på ett enkelt sätt ska kunna få kännedom om den ersättningsberättigade valt att till en del själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter och till en del låta annan vara det (jfr 21 § denna lag). I bestämmelsens första stycke förbjuds den till vilken Försäkrings- kassan beslutat att betala ut den ersättningsberättigades assistanser- sättning att i sin tur betala ut ersättning eller ge annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade, om det inte finns särskilda skäl (jfr 10 b, 11 och 12 §§ denna lag och 11 § förordningen (1993:1091) om assistansersättning). Författningskommentarer till ändringar i I huvudfallet fattar beslut om att betala ut assistansersättningen till annan än den ersättningsberättigade på dennes begäran (11 § förordningen (193:1091) om assistansersätt- ning). Det innebär i praktiken att betalar ut den ersättningsberättigades assistansersättning till någon denne befull- mäktigat som mottagare av ersättningen: någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun, dvs. en s.k. assistans- anordnare. Ett annat fall är då till följd av den ersättningsberättigades ålderdomssvaghet, sjuklighet, långvarigt missbruk av beroendeframkallande medel eller någon annan liknande orsak beslutat att betala ut assistansersättningen till någon annan person eller en kommun (jfr 12 § denna lag). Ingen av dessa kan betala ut ersättning eller ge annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade. En ekonomisk ersättning kan vara olika utbetalningar av assistansanordnaren av kontanta medel till den ersättnings- berättigade. En annan ekonomisk förmån kan vara andra förmåner än kontanta medel, som t.ex. en resa eller en kapitalvara. I bestämmelsens andra stycke förbjuds den ersättnings- berättigade att ta emot ersättning och annan ekonomisk förmån från den till vilken beslutat betala dennes assistansersättning. Ett särskilt skäl till undantag från huvudregeln i styckena ett och två kan gälla t.ex. ersättningar av olika slag för arbete eller en vinstutdelning till följd av hel- eller delägarskap eller utbetalningar av medel för den ersättningsberättigades merkostnader för sina personliga assistenter. Sådana merkostnader kan t.ex. vara omkost- nader för personliga assistenter i samband med resor och i övrigt i vardagen. Dessa merkostnader redovisas mot kvitton. Det handlar naturligtvis inte i något av styckena ett och två om ersättningar eller andra ekonomiska förmåner som kommunen ger till en ersättningsberättigad eller som denne tar emot från kommunen enligt annan författning. Inte heller omfattar förbudet den situation då man inom en familj upprätthåller de skyldigheter familjemedlemmar normalt har mot varandra i de fall en nära anhörig till den ersättningsberättigade anordnar den personliga assistansen. Även sådana ersättningar och andra ekonomiska för- måner som ges på sedvanliga och affärsmässiga grunder och som i övrigt inte kan betraktas som orimliga eller i strid med inten- tionerna med de regleringar som införs kan utgöra ett särskilt skäl i den mening som avses i bestämmelsen. Det gäller då repre- Författningskommentarer till ändringar i sentation och liknade som ryms inom området för avdragsrätten. I den omfattning representationen är dyrare ska den beskattas enligt reglerna för detta. Bestämmelsen avser inte något som den ersättningsberättigade fått eller tagit emot i anslutning till en åtgärd som är nödvändig för dennes assistansanordnares verksamhet eller för att den ersätt- ningsberättigade själv ska kunna utöva inflytande och påverka sin personliga assistans och som den ersättningsberättigade inte har någon ekonomisk av. I bestämmelsens första stycke regleras hur den ersättnings- berättigade som själv tar emot sin assistansersättning utan att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter ska använda ersätt- ningen. Den ersättningsberättigade ska för kostnader för personlig assistans betala assistansersättningen till någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun i enlighet med vad den ersättningsberättigade anmält till , dvs. köpa personlig assistans (jfr 1 a § andra stycket denna lag). Den som pekas ut som den som ska ha assistansersättningen är den assistans- anordnare som den ersättningsberättigade anmält som sin anordnare (jfr 11 § andra stycket förordningen (1993:1091) om assistansersättning). I bestämmelsen andra stycke förbjuds den ersättningsberättigade som själv tagit emot sin assistansersättning utan att själv vara arbetsgivare för sina personliga assistenter att ta emot ersättning eller annan ekonomisk förmån från den som den ersättningsberät- tigade anmält som dennes betalningsmottagare av assistansersätt- ningen, om det inte finns särskilda skäl. En ekonomisk ersättning kan vara olika utbetalningar av assistansanordnaren av kontanta medel till den ersättningsberättigade. En annan ekonomisk förmån kan vara andra förmåner än kontanta medel, som t.ex. en resa eller en kapitalvara. Ett särskilt skäl till undantag från huvudregeln kan gälla t.ex. ersättningar av olika slag för arbete eller en vinstutdel- ning till följd av hel- eller delägarskap eller utbetalningar av medel för den ersättningsberättigades merkostnader för sina personliga assistenter. Sådana merkostnader kan t.ex. vara omkostnader för personliga assistenter i samband med resor och i övrigt i vardagen. Dessa merkostnader redovisas mot kvitton. Författningskommentarer till ändringar i I bestämmelsens tredje stycke förbjuds den som anmälts enligt den ordning som beskrivs i bestämmelsens första stycke att betala ut ersättning eller ge annan förmån till den ersättningsberättigade om det inte finns särskilda skäl. Det gäller samma typ av transak- tioner som beskrivits ovan i författningskommentaren till denna bestämmelse samt om samma undantag från huvudregeln. Det handlar naturligtvis inte i något av styckena två och tre om ersättningar eller andra ekonomiska förmåner som kommunen ger till en ersättningsberättigad eller som denne tar emot från kommunen enligt annan författning. Inte heller omfattar förbudet den situationen då man inom familjen upprätthåller de skyldigheter familjemedlemmarna har mot varandra i de fall en nära anhörig till den ersättningsberättigade anordnar den personliga assistansen. Även sådana ersättningar och andra ekonomiska förmåner som ges på sedvanliga och affärsmässiga grunder och som i övrigt inte kan betraktas som orimliga eller i strid med intentionerna med de regleringar som införs kan utgöra ett särskilt skäl i den mening som avses i bestämmelsen. Det gäller då representation och liknande som ryms inom området för avdragsrätten. I den omfatt- ning representationen är dyrare ska den beskattas enligt reglerna för detta. Bestämmelsen avser inte något som den ersättningsberättigade fått eller tagit emot i anslutning till en åtgärd som är nödvändig för dennes assistansanordnares verksamhet eller för att den ersätt- ningsberättigade själv ska kunna utöva inflytande och påverka sin personliga assistans och som den ersättningsberättigade inte har någon ekonomisk av. Med stöd av bestämmelsens första stycke kan i vissa fall besluta att betala assistansersättningen till annan än den som den ersättningsberättigade begärt att ska betala assistansersättningen till eller den annan enskilda personen, juridiska person eller kommunen som den enskilde själv betalat assistansersättningen till. Det handlar om den grupp ersättningsbe- rättigade som själva inte är arbetsgivare för sina personliga assistententer. För att ska kunna betala ut till annan ska assistansersättningen använts i strid med denna lag eller föreskift i förordning meddelad med stöd av denna lag. Författningskommentarer till ändringar i t.ex. handla om att den som mottagit ersättningen från Försäk- ringskassan har betalat ut ekonomisk ersättning eller givit en annan ekonomisk förmån till den ersättningsberättigade. Enligt bestämmelsens andra stycke ska samråda med den ersättningsberättigade innan fattar beslut enligt bestämmelsens första stycke. Den ersättnings- berättigade ska så långt det är möjligt med hänsyn till den rådande situationen göras delaktig i hela processen. Genom ett tillägg i bestämmelsen första stycke (tredje meningen) görs den ersättningsberättigade återbetalningsskyldig av assistans- ersättning om han eller hon i strid med denna lag eller förord- ningen mottagit ekonomisk ersättning eller annan ekonomisk för- mån. Genom denna bestämmelse införs en skyldighet för den ersätt- ningsberättigade att betala tillbaka överskottet av assistansersätt- ningen sedan kostnader för personlig assistans är betalda. Det gäller både när den ersättningsberättigade är arbetsgivare och då denna själv betalar assistansersättningen till en enskild person, en juridisk person eller en kommun. Reglerna om delegering av normering flyttas till en ny bestäm- melse. Det införs en behörighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om redo- visning av assistansersättning samt om kostnader för personlig assistans. När det gäller normering om redovisning är det lämpligt att låta regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela mer detaljerade föreskrifter om den redovisningspliktiges skyldigheter både ifråga om former för redovisningen och tidsperioder. Då det rör kostnader för personlig assistans kan regeringen eller den myn- Författningskommentarer till ändringar i dighet regeringen bestämmer meddela mer detaljerade föreskrifter om detta. av ledamoten , de Gröna Tandlös lagstiftning som inskränker människor med funktionshinders möjligheter att leva som andra men tillåter övervinster i assistans- företagen Delbetänkandet Kostnader för personlig assistans. Skärpta regler för utbetalning, användning och återbetalning av assistansersättning (SOU 2007:73) från syftar till att ta steg på vägen mot en mer ändamålsenlig användning av assistansersättningen. I delbetänkande På den assistansberättigades uppdrag (SOU 2005:100) finns förslag till regeringen på hur kvalitén kan förbättras och reglering av vad assistansersättning får användas till. Dessa förslag bör regeringen förverkliga. Med de för- slag som återfinns i detta delbetänkande från kommer inte den felaktiga användningen av assistansersättningen att försvinna. Det kommer fortsatt att vara lagligt att använda assistansersättning till annat än assistans. Jag befarar att legitimi- teten för assistansreformen försvagas ytterligare då skattemedel fortsätter, trots nya lagar och regler, att användas till annat än personlig assistans. De steg på vägen, som beskriver i del- betänkandet, skapar en ojämlikhet mellan de olika formerna för att bedriva assistansverksamhet. Ersättningsberättigad som anordnar personlig assistans i egen regi får krav på att redovisa hur ersätt- ningen använts mellan olika kostnadsslag. Ersättningsberättigad som köper personlig assistans från en annan anordnare behöver endast visa att ersättningen betalats till en eller flera anordnare. I detta fall regleras inte vad ersättningen ska användas till. inga krav på att redovisa mellan olika kostnadsslag. Vad denna obalans kan få för effekter är svårt att bedöma.