sou · GWB373 · 2008-07-03 00:00:00 — En tänkbar definition skulle kunna vara att det är den som tillverkar eller för in den kemiska produkten till och sedan släpper ut den på marknaden. Som tillverkare räknas enligt också företag som blandar kemiska ämnen eller beredningar till en ny beredning (formulerare). Även så kallade namnbytare (företag som byter namn på en kemisk produkt som redan är släppt på marknaden) betraktar Kemikalieinspektionen som tillverkare. Innebörden av att släppa ut på marknaden kan variera – alltifrån första gången en produkt släpps på marknaden inom EU till att över huvud taget göra en produkt tillgänglig för någon annanTPF50FPT (se avsnitt 1.4.4). I det här sammanhanget borde det vara en vid definition av begreppet för att täcka tillsyn enligt all lagstiftning under 14 kap. där begreppet ingår. Kemikalieinspektionens tillsynsansvar är genom texten med avseende på deras produkter och varor även avgränsat till bestämmelser som är knutna till kemikalierna som sådana, exempelvis bestämmelser om märkning och annan produktinformation. Ansvaret exkluderar således tillsyn över tillverkarnas eller primärleverantörernas hantering på platsen av kemikalierna. Det blir synligt i länsstyrelsernas årsredovisningar till regeringen att länsstyrelsernas ansvar enligt punkten D2 är otydligt. I dessa skriver vissa av dem att de saknar ansvar för tillsyn enligt 14 kap., andra att de saknar tillsynsobjekt (underförstått att det finns ett tillsynsansvar enligt 14 kap.) och ytterligare en grupp 50TP PT Jfr. t.ex. definitionen i KIFS 2005:7. Släppa ut på marknaden: tillhandahålla eller göra tillgänglig för någon annan. Kemikalietillsynen i ett sammanhang skriver att ansvaret omfattar tillsyn enligt 14 kap. på alla anlägg- ningar som är tillståndspliktiga enligt 9 kap. och som de själva bedriver tillsyn över. Som vi tidigare nämnt förekommer det många uppfattningar om vad som gäller. Regeringen delade i propositionen om en miljöbalk in kemika- lietillsynen i två kategorier; tillsyn över införande av kemiska pro- dukter och varor samt tillsyn över användningen av kemikalier som kan medföra utsläpp.TPF51FPT Den ansåg att länsstyrelserna visserligen inte borde ha ett generellt ansvar för kemikalietillsynen, men att denna och miljöskyddstillsynen åtminstone borde följas åt när det gällde länsstyrelsernas tillsyn över tillståndspliktig miljöfarlig verksamhetTPF52FPT. Punkten D2 avgränsar länsstyrelsernas ansvar till skydd av den yttre miljön vid hantering av kemiska produkter, varor och biotekniska organismer. Länsstyrelsernas ansvar för tillsyn över platsknuten miljöpåverkan från kemikaliehanteringen följer redan av punkten B1. Med tanke på vad regeringen uttalade i propositio- nen bör punkten D2 alltså inte medföra en dubbelreglering av deras ansvar. Mot bakgrund av uttalandet i propositionen och reglering- ens placering under punkten D i bilagan, torde ansvaret snarare avse tillsyn över efterlevnaden av bl.a. kemikaliespecifika bestäm- melser liksom av föreskrifter som är meddelade med stöd av 14 kap., exempelvis föreskrifter om cisterner. Vissa ansvar som faller på en annan myndighet är ibland uttryckligen undantagna från en annan myndighets ansvar. Av ingressen framgår det tydligt att fler än en myndighet kan ha samma tillsynsansvar. Genom avsaknaden av tydliga undantag torde därför ansvaren alltid löpa dubbelt när en sådan tillämpning är möjlig. Med en annan utgångspunkt för tillämpningen än denna, blir resultatet av det vi säger nedan om ansvar ett helt annat. Av punkten D2:s lydelse framgår att tillsyn enligt 14 kap. enbart kan riktas mot utövare av tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet. Sedan exkluderar punkten tillsyn över vad som anges i D1, vilket kan tolkas på två sätt. Det ena sättet är att länsstyrelsernas tillsyn exkluderar sådan hantering som Kemikalieinspektionen bedriver tillsyn över, men eftersom Kemikalieinspektionens ansvar undantar Läkemedels- verkets och ansvar liksom tillsyn över vissa upp- räknade typer av kemiska produkter så faller ansvaret för undan- 51TP PT /98:45, avsnitt 4.28.3 sid 510. 52TP PT /98:45 del 1, s. 511. Kemikalietillsynen i ett sammanhang tagen på länsstyrelserna. Till länsstyrelsernas ansvar kan då räknas exempelvis tillsyn över klassificering och märkning av bränslen och drivmedel hos företag som bedriver tillståndspliktig tillverkning av sådana kemiska produkter, liksom tillsyn över säkerhetsdatabladen som ska följa med i distributionskedjan. Exempel på sådana verk- samheter är raffinaderier eller stora bränsledepåer i importhamnar för olja. Andra kemikalier i samma verksamheter än bränslen eller drivmedel faller dock under Kemikalieinspektionens och kommun- ernas tillsynsansvar. Med den här tillämpningen får länsstyrelserna även ett parallellt tillsynsansvar med , och Livs- medelsverket i de fall som verksamheten är en tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet, eftersom inget undantag gäller beträffande dessa verks ansvar. Länsstyrelsernas och de statliga verkens parallella ansvar löper då även parallellt med kommunernas tillsyns- ansvar enligt regleringen i 26 kap. 3 §. Ansvaren blir i så fall trippel- reglerade. Det andra sättet att tolka vad som anges i D1 är att allt som är uppräknat i punkten D1, vare sig det uppräknade rör Kemikalie- inspektionens ansvar eller undantagen från Kemikalieinspektionens ansvar, är undantaget från tillsynsansvar. Resultatet av en sådan tillämpning blir att tillsynsansvar enligt 14 kap. skulle omfatta utövare av tillståndspliktiga miljöfarliga verksamheter som tillverkar kemiska produkter som tillverkaren själv använder. Ansvaret skulle alltså exkludera sådana utövare av tillstånds- pliktig miljöfarlig verksamhet som är tillverkare eller primärleve- rantörer som släpper ut kemiska produkter på marknaden, vare sig det rör sig om drivmedel, bränslen ozonnedbrytande ämnen, fluorerade växthusgaser eller batterier eller andra kemiska pro- dukter. I så fall skulle inget parallellansvar med , och råda. Oavsett tillämpning medför avgränsningen till skyddet av den yttre miljön att länsstyrelsernas tillsynsansvar exkluderar alla arbetsmiljörelaterade frågor, exempelvis granskning av sådana delar i ett säkerhetsdatablad för ett bränsle som handlar om arbetsmiljön. Begreppet yttre miljö är något främmande för . Det har följt med från den tidigare regleringen av ansvar för tillsynen enligt lagen om kemiska produkter i 26 § förordningen (1985:826) om kemiska produkter och fanns för att skilja ansvar från dåvarande yrkesinspektionens ansvar. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Länsstyrelsernas ansvar inkluderar tillsyn vid de tillstånds- pliktiga miljöfarliga verksamheterna över föreskrifter som är meddelade med stöd av 14 kap., exempelvis föreskrifter om cisterner eller köldmedia. Här löper läns- styrelsernas ansvar parallellt med kommunernas enligt 26 kap. 3 §. En av flera frågor som faller under länsstyrelsernas ansvar är tillsyn över användning av bekämpningsmedel i tillståndspliktiga verk- samheter. Exempelvis är tryck- och vacuumimpregneringsmedel inom industrin mest använda typ av bekämpningsmedelTPF53FPT. Ett annat exempel är pappers- och cellulosaindustrins användning av slembekämpningsmedel mot mikroorganismer i maskinsystem. kan inte överlåta ansvaret för tillsynen enligt punkten D2 till kommunerna även om de överlåter ansvaret för den tillståndspliktiga verksamheten dit. Med undantag för frågor som rör införsel och utförsel gäller därför tillsynsansvar enligt punkten D2 parallellt med kommunens efter en överlåtelse av tillsynsansvaret till en kommun enligt punkten B1. Kosmetiska och hygieniska produkter är kemiska produkter och det saknas undantag i regleringen av tillsyns- ansvar från sådant ansvar som faller under andra statliga verks till- synsansvar. Detta medför att ansvar för tillsynen över kosmetiska och hygieniska produkter även omfattar eventuella brandfarliga, oxiderande eller explosiva egenskaper hos dessa pro- dukter. I det avseendet löper tillsynsansvaret parallellt med såväl som kommunernas ansvar. ca bekämpningsmedel (verksamt ämne) för industri- TP PT Totalt såldes ändamål varav ca 6 900 ton tryck- och vacuumimpregneringsmedel (ca inom behörighetsklass 1) och ca slembekämpningsmedel (behörighetsklass 2). såldes ca bekämpningsmedel för jordbruket (ca inom behörighetsklass 2, mest ogräsmedel). officiella statistik över försålda kvantiteter av bekämpningsmedel 2006. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Bilagan till tillsynsförordningen - punkten G Tillsyn enligt vissa EG-förordningar Det operativa ansvaret för tillsyn över EG-förordningar regleras under punkten G i bilagan till tillsynsförordningen. Här finns tre EG-förordningar som omfattar kemikalier. Enligt punkten i bilagan ska följande myndigheter bedriva tillsyn över dessa. Tillverkare och importörers skyldigheter enligt rådets förordning (EEG) nr 793/93 av om bedömning och kontroll av risker med existerande ämnen och rådets förordning (EG) nr 304/2003 av den om export och import av farliga kemikalier och rådets förordning (EG) nr 648/2004 av den om tvätt- och rengöringsmedel, i de delar som avser tillverkare och andra primärleverantörer och rådets förordning (EG) nr 648/2004 av den om tvätt- och rengöringsmedel, i de delar som inte avser tillverkare och andra primärleverantörer Avdelning IV i och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, som framgår av D godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv 76/769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG. Genom Reach upphör EG-förordningen 793/93 att gälla den . upphör EG-förordningen 1488/94 att gälla, vilken bygger på förordningen 793/93.TPF54FPT EG-förordningar är egna lagstiftningar och utgör inte en del av . Det är inte tydligt reglerat om det kommunala till- synsansvaret gäller parallellt med de statliga tillsynsansvaren enligt bilagan till tillsynsförordningen. Det kommunala tillsynsansvaret enligt 26 kap. 3 § avser bara , men som vi tidigare nämnt är betydelsen av ingressen till punkten D mycket oklar. Detta får betydelse för hur regleringen avseende tillsynsansvaret för avdelning IV i Reach ska tillämpas. 54TP PT Artikel 139. Kemikalietillsynen i ett sammanhang Övrigt om ansvaret enligt tillsynsförordningen Regeringen har möjlighet att fördela det operativa ansvaret på ett annat sätt i ett enskilt fall, om en tillsynsvägledande myndighet gör en framställan om detta och det finns särskilda skäl för omfördel- ningen.TPF55FPT Om en fråga skulle visa sig falla utanför regleringen av de operativa tillsynsansvaren i tillsynsförordningen, blir den centrala myndigheten operativ som har ansvaret för att tillsynsvägleda i frågan. Skulle det då visa sig att frågan även faller utanför någon av dessa myndigheters ansvar faller det operativa ansvaret ytterst på Naturvårdsverket.TPF56FPT Utöver ovanstående reglering av ansvar för kemikalietillsynen enligt finns en särskild reglering av tillsyn som rör kemikalier i förordningen (1998:946) om svavelhaltigt bränsle. Denna förordning är tillämplig på alla bränslen som innehåller svavel. Enligt svavelförordningen bedriver tillsynen i fråga om användningen av bränslen i fartyg. I övriga fall bedriver tillsynen över förordningen.TPF57FPT Eftersom svavelförordningen är meddelad med stöd av 14 kap. MB gäller det kommunala tillsynsansvaret parallellt mot bakgrund av 26 kap. 3 § . Det finns ett allmänt krav på att myndigheterna ska samarbeta med varandra i tillsynenTPF58FPT, men regleringen i ingressen under punk- ten D i bilagan till tillsynsförordningen om att de statliga verken och kommunerna inbördes får komma överens om den normala fördelningen av tillsynsansvaren är inte tillämplig på svavelför- ordningen. Ingressen är enbart tillämplig på punkten D i tillsyns- förordningen. Enligt 26 kap 3 § har kommunerna alltid ett tillsynsansvar enligt svavelförordningen som löper parallellt med de statliga myndigheternas. 55TP PT 4 § tillsynsförordningen. 56TP PT 5 § tillsynsförordningen. 57TP PT 22 § förordningen (1998:946) om svavelhaltigt bränsle. 58TP PT 26 kap. 6 § . Kemikalietillsynen i ett sammanhang har tillsynsansvar enligt arbetsmiljölagen. I arbetsmiljötillsynen ingår tillsyn över hanteringen av kemikalier baserat på i huvudsak arbetsmiljölagens bestämmelser. ansvarar för tillsynen över arbetsmiljön ombord på fartyg. Otydligt operativt ansvar medför otydligt ansvar för tillsynsväg- ledningen Hur tydlig gränsdragningen är mellan två operativa myndigheters tillsynsansvar - där den ena av dem ska tillsynsvägleda den andra - påverkar hur tydligt ansvaret blir för den som ska tillsynsvägleda. Är det exempelvis oklart om eller länets kommunala nämnder är ansvariga för den operativa tillsynen över 14 kap. i en viss fråga, blir det oklart för om de ska tillsynsvägleda kommunernas operativa tillsyn eller själva bedriva den. Det blir i sin tur oklart för den centrala myndigheten om den ska tillsyns- vägleda kommunerna tillsammans med länsstyrelserna eller enbart tillsynsvägleda länsstyrelserna. 2.5.3Tillsynsvägledning om kemiska produkter Ansvaren för att tillsynsvägleda är vanligtvis riktat mot myndig- heter på lägre organisatorisk nivå än den centrala och mot Generalläkaren, om inget annat sägs. Nio centrala verk och samtliga länsstyrelser har ansvar för att tillsynsvägleda om tillsyn över kemikalier enligt . De centrala verkens ansvar för tillsynsvägledning framgår av 13–13 n §§ tillsynsförordningen och länsstyrelsernas parallella ansvar framgår av 14 §. Begreppen operativ tillsyn och tillsynsvägledning är inte till- lämpliga på den nämnda svavelförordningen. Därmed finns ingen statlig myndighet med ansvar enligt för att tillsynsvägleda kommunernas tillsyn enligt svavelförordningen. De centrala myndigheternas ansvar för tillsynsvägledning enligt på kemikalieområdet fördelar sig annars enligt vad som framgår av tabellen nedan. För att anpassa tabellen till vad det här avsnittet handlar om har vi exkluderat regleringar av ansvar som rör annat än s.k. allmänkemikalier, exempelvis bekämpningsmedel och Kemikalietillsynen i ett sammanhang Ansvaren för att tillsynsvägleda på dessa två områden fram- går i stället av avsnitten 2.5.5 och 2.5.7. har det centrala ansvaret för tillsynsvägledningen när det gäller miljö- balkens tillämpning, om annat inte följer av 13 a–13 n §§. Frågor som har reglerat med stöd av förordningen (1998:941) om kemiska produkter och biotekniska organismer. rör fiske och vattenbruk, med undantag för 14 kap. , och 13 d § Statens frågor som rör verksamheter, inklusive miljöfarliga verksamheter enligt 9 kap. , inom jordbruks och trädgårdsområdet eller som rör 13 e § Kemikalie- frågor enligt 14 kap. som rör tillverkning, införsel, utförsel eller annat utsläppande på marknaden av kemiska produkter samt allmänhetens hantering av sådana produkter , med a) produkters och varors brandfarliga, oxiderande och explosiva egenskaper, b) drivmedel och bränslen, c) ämnen som bryter ner ozonskiktet, d) batterier, och e) fluorerade växthusgaser enligt artikel 2.1 i och rådets förordning (EG) nr 842/2006 av om vissa fluore- frågor enligt 14 kap. som rör a) produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, b) nappar. frågor enligt förordningen (1977:994) om försäljning och förvaring av vissa flyktiga lösningsmedel m.m., och frågor enligt förordningen (1993:1283) om kosmetiska och hygieniska 13 i § Statens miljöfarlig verksamhet enligt 9 kap. i de fall frågorna regleras genom lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor och förordningen (1999:382) om åtgärder för att förebygga och begränsa följderna av allvarliga kemikalieolyckor, och produkters och varors brandfarliga, oxiderande och explosiva egen- skaper när det gäller de bestämmelser i 14 kap. som rör tillverkning, införsel, utförsel eller annat utsläppande på marknaden av kemiska produkter och varor som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt. Kemikalietillsynen i ett sammanhang 13 k § Social- 1. frågor enligt 9 kap. om hälsoskydd i bostäder och lokaler styrelsen m.m. samt smittskyddsfrågor och övriga hälsoskyddsfrågor av hygie- nisk och medicinsk karaktär, Kemikalieinspektionens ansvar är avgränsat till 14 kap. och till dem som tillverkar, för in eller ut kemikalier till eller släpper ut dem på marknaden samt till allmänhetens hantering. Vi har redogjort för begreppets utsläppande på marknaden olika betydelser. När betydelsen kan innefatta även andra leverantörsled än primärledet är Kemikalieinspektionen tillsynsvägledande för alla led i distributionskedjan. Fem slags kemiska produkter är undan- tagna från Kemikalieinspektionen ansvar. När det gäller kemikaliers brandfarliga, oxiderande och explo- siva egenskaper har i stället det tillsynsvägledande ansvaret avseende samma aktörer och led i den yrkesmässiga hanteringskedjan som Kemikalieinspektionen. ansvar är i övrigt knutet till frågor som Sevesolagen reglerar. Ansvaret för att tillsynsvägleda i frågor som rör undantagen från Kemikalieinspektionens ansvar faller på och . ansvar omfattar alla led i hanteringen liksom in- och utförsel, men ansvar exkluderar allmän- hetens hantering. Som exempel ansvarar för till- synsvägledning om tillverkning, import, export, klassificering, märkning och tillsyn över säkerhetsdatablad med avseende på exempelvis bränslen. Det gör de tillsammans med , vars tillsynsvägledande ansvar är begränsat till fysikaliska egen- skaper hos sådana kemikalier. Så snart frågan rör tillsyn över allmänhetens hantering av bränslen är det enbart som ansvarar för tillsynsvägledningen, således även om dessa kemi- kaliers brandfarliga, explosiva eller oxiderande egenskaper. Det tillsynsvägledande ansvaret när det gäller tillämpning för skydd mot kemikalieolyckor är delat mellan Rädd- ningsverket och . Enligt bestämmelsernas orda- lydelse faller ansvaret enligt helt på om Sevesolagen är tillämplig och i övriga fall helt på Naturvårds- verket. är också den myndighet som i huvudsak till- synsvägleder om den platsknutna hanteringen av kemikalier. Kemikalietillsynen i ett sammanhang vissa branscher eller verksamheter är det dock andra centrala verk som har motsvarande ansvar. Exempelvis ska till- synsvägleda om den platsknutna hanteringen inom jordbruket, djurhållningen eller på trädgårdsområdet, såsom om hanteringen av kemikalier i växthus, spridning av handelsgödsel på åkrar eller på plantskolor för trädgårdsväxter. Att sprida en kemisk produkt, exempelvis handelsgödsel, är att bedriva miljöfarlig verksamhet enligt definitionen i 9 kap. 1 § . Detta gäller även om spridningen och övrig hantering också skulle omfattas av regler enligt ett annat kapitel i . Vi utvecklar oss mer om hur ansvaren för tillsynsvägledning i sådana avseenden är reglerade i kommande avsnitt 2.5.5 om bekämpnings- medel. tillsynsvägleder om platspåverkande hantering av kemikalier i samband med fiske och vattenbruk eftersom vatten- bruk rättsligt utgör en miljöfarlig verksamhet. ansvar avser frågor enligt förordningen (1977:994) om försäljning och förvaring av vissa flyktiga lösnings- medel m.m. samt enligt förordningen (1993:1283) om kosmetiska och hygieniska produkter. Ansvaret beträffande lösningsmedlen rör dessa medels berusningsverkan vid inandning. tillsynsvägleder om tillämpningen av föreskrifter som verket kan ge ut om byggprodukter i syfte att skydda inomhus- miljön, exempelvis för att förebygga uppkomsten av s.k. sjuka hus. ansvar rör hur kemikalier i bostäder och lokaler kan påverka människors hälsa, t.ex. kemiska ämnen i byggmaterial som kan orsaka sjuka hus eller kemiska ämnen i möbler och inredningsmaterial i offentliga lokaler. Det omfattar även hanter- ingen av kemikalier i gym och badanläggningar liksom eventuell användning av kemikalier för att rengöra vattensysten från smitt- samma mikroorganismer som sprids genom sådana system såsom Legionella i duschvatten. ska tillsynsvägleda kommunerna på samma områden som de flesta centrala verken. Enda undantagen från läns- styrelsernas ansvar rör tillsynsvägledning till Generalläkaren. Kemikalietillsynen i ett sammanhang De tillsynsvägledande myndigheterna ska aktivt verka för sam- ordning och samverkan när det gäller informationsförsörjning inom sina ansvarsområden.TPF59FPT Det är troligast att termen infor- mationsförsörjning omfattar den delen av myndigheternas till- synsvägledning som avser stöd och råd till de operativa tillsyns- myndigheterna. Därmed omfattas inte momenten uppföljning, utvärdering och samordning av den operativa tillsynen av kravet på att samordna tillsynsvägledningen. På finns Tillsyns- och föreskriftsrådet i vilket samtliga myndigheter enligt är representerade. Rådet är ett rådgivande organ för samråd och samverkan i frågor som rör bl.a. tillsyn enligt . 2.5.4Operativ tillsyn över bekämpningsmedel Den operativa tillsynen över bekämpningsmedel och hanteringen av sådana bedrivs på både central, regional och lokal nivå. Ansvaren för tillsynen följer i stort sett regleringen av övriga tillsynsansvar för kemiska produkter. Kommunernas ansvar följer av 26 kap. 3 § . Myndigheternas ansvar följer även av punkterna B och D i bilagan till tillsynsförordningen. Att det följer av punkten B beror på att den rättsliga innebörden av begreppet miljöfarlig verksamhet omfattar spridning och användning av bekämpningsmedel. Det spelar ingen roll om spridningen sker i en yrkesmässig verksamhet eller på exempelvis en villatomt. Miljööverdomtolen har dessutom slagit fast att tillsyn över platspåverkande hantering av kemikalier i en vattenverksamhet ska ingå i tillsynen av vattenverksamheten och inte betraktas som tillsyn över miljöfarlig verksamhet.TPF60FPT Det med- för att även eventuell användning av bekämpningsmedel i en vattenanläggning kan ingå i ansvaret för tillsynen av en vatten- verksamhet. När det gäller de operativa ansvaren under punkten D har vi i avsnitt 2.5.2 redogjort för betydelsen av ingressen under punkten och för att parallella ansvar för de statliga myndigheterna gäller, såvida motsatsen inte uttryckligen framgår. Vi upprepar heller inte 59TP PT 15 § tillsynsförordningen. 60TP PT dom 2007:15 daterad . Kemikalietillsynen i ett sammanhang de olika tolkningsalternativ som vi redan redogjort för beträffande regleringen av ansvaren för tillsyn över kemiska produkter. Ansvaren för de statliga myndigheternas operativa tillsyn över bekämpnings- medel faller ut enligt följande. som släpper ut kemiska produkter och biotekniska organismer på marknaden med avseende på deras produkter utom i fråga om produkter enligt D3, D4 och D7 Frågor om skydd av den yttre miljön vid hantering av kemiska produkter.. och biotekniska organismer i miljöfarliga verksamheter enligt B1 utom i fråga om vad som anges i D1. Material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel, samt nappar Tillsyn i fråga om sådana tillstånd att krävs enligt förordningen (2006:1010) om växtskyddsmedel eller förordningen (2000:338) om biocidprodukter, i de fall då tillståndsfrågan skall prövas som släpper ut kemiska produkter på marknaden med avseende på produkternas .. brandfarliga, oxiderande och explosiva egenskaper. Överlappningar, avgränsningar m.m. i tillsynsansvaren för bekämp- ningsmedel följer samma mönster under punkten D som vi också redogjort för i avsnitt 2.5.2. och kommunerna har ett parallellt ansvar för den operativa tillsynen över de frågor som prövar enligt förordningarna som är nämnda i tabellen ovan. ansvar rör tillståndsprövning för att använda växtskyddsmedel och biocidprodukter som hänförs till klass 1. Kemikalietillsynen i ett sammanhang På samma sätt som för allmänkemikalier framgår de centrala verkens ansvar för tillsynsvägledning av 13–13 n §§ tillsynsför- ordningen och länsstyrelsernas parallella ansvar framgår av 14 §.