sou · GWB3116 · 2008-12-16 00:00:00 — Radio- och ska i samband med att verket medger överlåtelsen underrätta den nye innehavaren om detta. Om någon underrättelse inte har skett, gäller inte föreläggandet mot denne. Paragrafen,motsvarar i sak 5 kap. 17 § radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:272). Författningskommentar SOU 2008:116 förarbeten finns i prop. 1999/2000:55 s. 70. Begäran om återkallelse av tillstånd 18 § Om en tillståndshavare begärt att tillståndet ska återkallas, ska tillståndet anses ha upphört att gälla den dag då en sådan begäran kom in till Radio- och eller den senare dag som tillståndshavaren angett. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 18 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:272). förarbeten finns i prop. 1999/2000:55 s. 68. Tillståndets upphörande vid konkurs och dödsfall 19 § Om en tillståndshavare försätts i konkurs eller träder i likvidation, upphör tillståndet att gälla. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 19 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:272). förarbeten finns i prop. 1992/93:70 s. 50. 20 § Om en tillståndshavare avlider, upphör tillståndet att gälla efter dödsfallet. Om en ansökan om medgivande till överlåtelse av tillståndet har kommit in till Radio- och innan tillståndet upphört att gälla, ska den prövas enligt 16 §. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 20 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:272). förarbeten finns i prop. 1992/93:70 s. 50. SOU 2008:116 Författningskommentar 14 kap. Innehållet i ljudradiosändningar Allmänna krav 1 § Den som sänder ljudradioprogram efter tillstånd av regeringen ska se till att programverksamheten som helhet präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer och principen om alla människors lika värde och den enskilda människans frihet och värdighet. Paragrafen motsvarar 6 kap. 1 § i den nuvarande radio- och TVlagen. Angående innebörden se kommentaren till 5 kap. 1 §. Otillbörligt kommersiellt gynnande 2 § Ljudradioprogram som inte är reklam får inte på ett otillbörligt sätt gynna kommersiella intressen. Paragrafen motsvarar delvis 6 kap. 4 § i den nuvarande radio- och TV-lagen. Se kommentaren till 5 kap. 5 §. Åsiktsannonsering 3 § I sändningar för vilka villkor om opartiskhet gäller får det inte förekomma meddelanden som sänds på uppdrag av någon annan och som syftar till att vinna stöd för politiska eller religiösa åsikter eller åsikter i intressefrågor på arbetsmarknaden. Att sådana meddelanden ska anses som annonser framgår av 1 kap. 1 §. Paragrafen motsvarar 6 kap. 5 § i den nuvarande radio- och TVlagen när det gäller ljudradiosändningar. Se kommentaren till 5 kap. 6 §. Författningskommentar SOU 2008:116 Program i närradio 4 § I närradio får bara sådana program sändas som har framställts särskilt för den egna verksamheten. Under får dock en tillståndshavare sända program som inte framställts enbart för den egna verksamheten, om innehållet i sändningarna 1. är av särskilt intresse för tillståndshavarens medlemmar, 2. främjar kunskap och bildning, eller 3. utgör upptagningar av lokala kulturella tillställningar. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 6 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 1998:311). förarbeten finns i prop. 199/98:77 s. 33. Programutbud i närradioförening 5 § En närradioförenings programutbud får bara innehålla 1. sändningar från evenemang av gemensamt intresse för tillståndshavarna, 2. information, i begränsad omfattning, om verksamhet, 3. uppgifter om program och programtider samt andra upplysningar om närradioverksamheten på orten, och 4. provsändningar av program, framställda av juridiska personer som är behöriga att få tillstånd att sända närradio, i varje enskilt fall . Paragrafen motsvarar 6 kap. 7 § i den nuvarande radio- och TVlagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 174. Krav på eget material i lokalradio 6 § I lokalradio ska eget material sändas 06.00–21.00. SOU 2008:116 Författningskommentar Paragrafen motsvarar 6 kap. 7 a § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2001:272). förarbeten finns i prop.1999/2000:55 s. 50 f. Varningsmeddelanden i lokalradio 7 § Varningsmeddelanden som är av vikt för allmänheten och som ska skydda människor, egendom eller miljö ska sändas kostnadsfritt i lokalradio, om en myndighet begär det. Paragrafen motsvarar 6 kap. 7 b § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2001:272). förarbeten finns i prop. 1999/2000:55 s. 61. Krav på svenska program i sändningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen 8 § Ljudradiosändningar som sker med stöd av tillstånd av regeringen ska, om det inte finns särskilda skäl mot det, i betydande omfattning innehålla program på svenska språket, program med svenska artister och verk av svenska upphovsmän. Paragrafen motsvarar 6 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2007:1439). förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 174 f. och prop. 2007/08:8 s. 66. Krav på sändningsbeteckning 9 § Den som sänder ljudradioprogram enligt denna lag ska använda en sådan beteckning för sina sändningar som har godkänts av Radio- och . Beteckningen ska anges minst en gång varje sändningstimme eller, om detta inte är möjligt, mellan programmen. Paragrafen motsvarar 6 kap. 9 § i den nuvarande radio- och TVlagen. Författningskommentar SOU 2008:116 förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 176. Reklam, andra annonser och sponsring Annonssignatur 1 § Före och efter varje ljudradiosändning av annonser ska det sändas en särskild signatur som tydligt skiljer annonserna från övriga sändningar. Regeringen får medge undantag från denna skyldighet i fråga om sändningar som regeringen själv lämnar tillstånd till. Bestämmelser om reklamidentifiering finns i 9 § marknadsföringslagen (2008:486). Paragrafen motsvarar 7 kap. 1 § i den nuvarande radio- och TVlagen. Annonstid 2 § Annonser i en ljudradiosändning får sändas högst mellan hela klockslag. Om sändningen inte innefattar mellan hela klockslag, får annonser sändas under högst av annonstiden. Paragrafen motsvarar 7 kap. 5 § tredje stycket i den nuvarande radio- och TV-lagen. Uppgift om i vems intresse en annons sänds 3 § Av en annons som inte är reklam ska det framgå i vems intresse den sänds. Paragrafen motsvarar 7 kap. 2 § första meningen i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2008:419). förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 177. SOU 2008:116 Författningskommentar 4 § I annonser får det inte uppträda personer som spelar en framträdande roll i program som huvudsakligen handlar om nyheter eller nyhetskommentarer. Paragrafen motsvarar 7 kap. 3 § i den nuvarande radio- och TVlagen. förarbeten finns i prop. 1990/91:149 s. 88 f. och prop. 1995/96:160 s. 178. Reklam för alkohol och tobak 5 § Bestämmelser om förbud mot reklam för alkoholdrycker och tobaksvaror finns i 4 kap. alkohollagen (1994:1738) och i tobakslagen (1993:581). Paragrafen motsvarar 7 kap. 9 § första meningen i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 1999:1009). förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 181. Reklam för läkemedel och medicinsk behandling 6 § Bestämmelser om förbud mot vissa slag av marknadsföring av läkemedel finns i läkemedelslagen (1992:859). Av läkemedelslagen följer att bestämmelserna övervakas av . Paragrafen motsvarar 7 kap. 10 § i den nuvarande radio- och TVlagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 117 f. Undantag för reklam för den egna programverksamheten 7 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte för sådan reklam som den sändande gör för sin egen programverksamhet. Paragrafen motsvarar 7 kap. 12 § första stycket i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2002:116). Författningskommentar SOU 2008:116 förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 182. Program som inte får sponsras 8 § Ett program som huvudsakligen handlar om nyheter eller nyhetskommentarer får inte sponsras. Paragrafen motsvarar 7 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande radio- och TV-lagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 180. 9 § Ett program får inte sponsras av någon vars huvudsakliga verksamhet gäller tillverkning eller försäljning av alkoholdrycker eller tobaksvaror. Paragrafen motsvarar 7 kap. 9 § andra meningen i den nuvarande radio- och TV-lagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 181. Sponsring 10 § När man sänder ett sponsrat program i ljudradio ska man ange att programmet är sponsrat och vem som har bidragit till finansieringen. Det ska ske genom att ett sponsringsmeddelande på lämpligt sätt lämnas i början och slutet av programmet eller vid ettdera tillfället. Sponsringsmeddelandet får inte innehålla säljfrämjande inslag eller något annat som gör att det kan förväxlas med reklam. Paragrafen motsvarar i huvudsak 7 kap. 8 § första stycket i den nuvarande lagen. Vad som är nytt är bestämmelsen i andra stycket om hur sponsringsmeddelandet inte får vara utformat. Det får inte innehålla säljfrämjande inslag eller något annat som gör att det kan förväxlas med reklam. Det ansluter till vad som gäller för sponsringsmeddelanden i TV i 7 kap. 6 § i den nya lagen. SOU 2008:116 Författningskommentar Gemensamma bestämmelser 16 kap. Granskning och tillsyn Justitiekanslerns granskning 1 § Justitiekanslern övervakar genom granskning i efterhand om program som sänts i TV eller genom beställ-TV innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder i strid med 5 kap. 2 och 3 §§. Paragrafen motsvarar delvis 9 kap. 1 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:1046). I bestämmelsen har lagts till att Justitiekanslern också i efterhand granskar att program som tillhandahålls genom beställ-TV och som innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder inte strider mot den nya bestämmelsen i 5 kap. 3 §. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 127 f. för radio och TV granskning 2 § och TV övervakar genom granskning i efterhand om program som sänts i TV eller genom beställ-TV står i överensstämmelse med denna lag och de programrelaterade villkor som kan gälla för sändningarna. övervakar även efterlevnaden av bestämmelserna om exklusiva rättigheter i 5 kap. 9 § och tillgänglighet i 5 kap. 12 §. Sändningar som sker med stöd av tillstånd till vidaresändning enligt 4 kap. 7 § ska inte granskas av och TV. för radio och TV att en sändning innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder i strid med 5 kap. 2 och 3 §§, ska nämnden göra anmälan om förhållandet till Justitiekanslern. Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 kap. 2 § första och tredje–fjärde styckena i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2001:1046) med tillägget i första stycket att nämnden övervakar efterlevnaden dels av programrelaterade villkor, dels av de nya 545 Författningskommentar SOU 2008:116 reglerna om tillgänglighet i 5 kap. 12 §. Att nämnden övervakar efterlevnaden av programrelaterade villkor är inte något nytt, utan bara ett förtydligande av vad som redan gäller. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 127 f. och s. 185 f. Radio- och tillsyn 3 § Radio- och övervakar att programföretagen följer sådana villkor som har föreskrivits med stöd av 4 kap. 9 § 1–4, 6–9, 16 och 17, 11 kap. 3 § andra stycket 1–3, 5–8, 16 och 17 samt 13 kap. 10 § och 11 § första stycket 1. Paragrafen är ny och saknar motsvarighet i den nuvarande radio och TV-lagen. Den beskriver det tillsynsansvar som Radio- och har enligt sin instruktion. Övervägandena finns i avsnitt 19.1. tillsyn 4 § Bestämmelserna om reklam i 8 kap. 7 § första stycket, 8 och 9 §§, 14 § första och andra styckena och 15 kap 4 § övervakas av . Paragrafen motsvarar 9 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande radio- och TV-lagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 127 f. och s. 185 f. Redovisning av europeiska produktioner 5 § Var och en som sänder TV på annat sätt än genom tråd ska och därefter till och TV redovisa hur stor andel av verksamheten som utgjorts av sådana program som avses i 5 kap. 7 § första stycket. Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 kap. 4 § i den nuvarande radio och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2007:1289). SOU 2008:116 Författningskommentar att redovisningen ska ske till i stället för till Radio- och och att den bara behöver ske . Övervägandena finns i avsnitt 6.7.4. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 186. 6 § Leverantörer av medietjänster som sänder beställ-TV ska och därefter till och TV redovisa vad de har gjort för att främja framställningen och tillgången till europeiska produktioner enligt 5 kap. 8 §. Paragrafen är ny. Den har motiverats i avsnitt 6.7.4. Upplysningsskyldighet för den som sänder TV-program över satellit 7 § På begäran av Radio- och ska den som sänder TV- program över satellit lämna upplysningar om vem som äger företaget och på vilket sätt verksamheten finansieras. Paragrafen motsvarar 9 kap. 5 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2006:797). förarbeten finns i prop. 1992/93:75 s. 49. Upplysningsskyldighet för satellitentreprenörer 8 § På begäran av Radio- och ska en satellitentreprenör lämna upplysningar om vem som är uppdragsgivare, uppdragsgivarens adress, programtjänstens beteckning och hur sändningen över satellit sker. Paragrafen motsvarar 9 kap. 6 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2001:1046). förarbeten finns i prop. 1992/93:75 s. 49. Författningskommentar SOU 2008:116 Upplysningsskyldighet för dem som bedriver tillståndspliktig verksamhet 9 § På begäran av och TV, Radio- och och ska den som bedriver verksamhet som är tillståndspliktig enligt lagen lämna myndigheterna de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen av att verksamheten bedrivs i enlighet med lagen samt de villkor och föreskrifter som har utfärdats med stöd av lagen. Paragrafen motsvarar i sak 9 kap. 7 § i den nuvarande radio- och TV-lagen (senaste lydelse SFS 2006:797). förarbeten finns i prop. 2005/06:112 s. 77 f. och s. 103. Upplysningsskyldighet i övrigt 10 § På begäran av och TV ska den som bedriver verksamhet enligt denna lag lämna de upplysningar som behövs för att nämnden ska kunna bedöma storleken av den särskilda avgiften enligt 17 kap. 6 §. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 19.2. Den föreslagna bestämmelsen innebär att och TV i ett tillsynsärende där det kan bli aktuellt att påföra en särskild avgift kan begära in de upplysningar som behövs för att kunna bedöma den särskilda avgiftens storlek. Denna möjlighet finns inte . Den som vägrar att fullgöra sin upplysningsskyldighet kan föreläggas att göra det. Föreläggandet kan förenas med vite. Det följer av bestämmelserna i 17 kap. 11 § första stycket 10. Skyldighet att tillhandahålla inspelade program 11 § Den som i enlighet med 5 kap. 3 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden har spelat in ett program, ska på begäran av och TV, Radio- och TV548 SOU 2008:116 Författningskommentar verket eller utan kostnad lämna en sådan inspelning till myndigheten. Paragrafen motsvarar 9 kap. 8 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2001:1046). förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 187. Redovisningsskyldighet för den som har tillstånd att sända lokalradio 12 § Den som fått tillstånd att sända lokalradio ska till och TV redovisa hur de skyldigheter som avses i 13 kap. 11 § första stycket 2 och 3 har uppfyllts. Paragrafen motsvarar 9 kap. 9 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse SFS 2007:797). förarbeten finns i prop. 1999/2000:55 s. 58. Underrättelse för den som förvärvat exklusiva rättigheter 13 § Den som har förvärvat den exklusiva sändningsrätten till ett sådant evenemang som anges i 5 kap. 9 § ska underrätta och TV om det. Paragrafen motsvarar 9 kap. 10 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse genom SFS 2006:797). förarbeten finns i prop. 1997/98:184 s. 44 f. för radio och § och TV består av en ordförande och sex andra ledamöter. För ledamöterna finns ersättare till det antal regeringen bestämmer. Minst en av ledamöterna eller ersättarna ska vara vice ordförande. Ordföranden och vice ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare. och TV är beslutför med ordföranden eller en vice ordförande och ytterligare tre leda549 Författningskommentar SOU 2008:116 möter. Ärenden som uppenbart inte är av större vikt eller principiell betydelse får dock avgöras av ordföranden eller en vice ordförande. Regeringen får föreskriva att en tjänsteman hos nämnden ska ha rätt att fatta beslut på nämndens vägnar, dock inte beslut som innebär att den sändande brustit vid tillämpningen av denna lag eller de villkor som gäller för sändningarna. Om det vid en överläggning i och TV kommer fram skiljaktiga meningar, tillämpas föreskrifterna i 16 kap. . Paragrafen motsvarar 9 kap. 3 § i den nuvarande radio- och TVlagen (senaste lydelse genom SFS 2001:1046). förarbeten finns i prop. 1993/94:160 s. 41 f. och prop. 1995/96:160 s. 186. Åtgärder mot programföretag som är etablerade i någon annan EESstat 15 § Om en tillsynsmyndighet finner att en TV-sändning som helt eller huvudsakligen är inriktad mot från ett programföretag som är etablerat i en annan EES-stat strider mot bestämmelserna i 1. 6 kap. 2 § andra stycket 1 eller 2 eller 7 kap. 2 § såvitt avser alkoholdrycker, 2. 8 kap. 7 eller 8 §, eller 3. 4 kap. 10 § alkohollagen (1994:1738), får tillsynsmyndigheten ta kontakt med den behöriga myndigheten i den andra EES-staten i syfte att förmå programföretaget att följa bestämmelserna. Om programföretaget inte följer bestämmelserna i första stycket, får tillsynsmyndigheten vidta åtgärder mot programföretaget enligt 16 kap. 10 §, 17 kap. 5 och 6 §§ samt 29 och 48 §§ marknadsföringslagen (2008:486) bara om de förutsättningar som anges i artikel 3.3–3.5 i AV-direktivet är uppfyllda. Paragrafen är ny och genomför artikel 3.2–3.5 i AV-direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.3. Enligt artikel 3.1 i AV-direktivet är det tillåtet att ha bestämmelser som är mer detaljerade eller striktare än de som följer av direkti550 SOU 2008:116 Författningskommentar vet. För de fall då en medlemsstat har infört sådana bestämmelser i allmänhetens intresse i sin lagstiftning och ett programföretag under en annan medlemsstats jurisdiktion sänder TV-program riktat mot den förstnämnda medlemsstaten som strider mot de strängare reglerna har det genom artikel 3.2 i AV-direktivet skapats en ordning för samarbete mellan medlemsstaterna. Med bestämmelser i allmänhetens intresse avses bland annat bestämmelser om konsumentskydd, skydd av minderåriga och kulturpolitik (jfr skäl 32 i ingressen till AV-direktivet). Den angivna ordningen innebär att den mottagande medlemsstaten kan vända sig till den sändande medlemsstaten för att hitta en lösning på problemet. Om någon lösning inte kan uppnås på detta sätt får den mottagande medlemsstaten under vissa villkor själv vidta åtgärder mot det sändande programföretaget. De villkor som ska vara uppfyllda anges i artikel 3.3–3.5 (se avsnitt 6.5.1). har i vissa hänseenden strängare bestämmelser än AVdirektivet. Radio- och TV-lagen innehåller bland annat förbud mot reklam riktad till barn och förbud mot att omge eller avbryta barnprogram med reklam (8 kap. 7 §). Vidare är reglerna om produktplacering och sponsring när det gäller alkoholdrycker strängare än direktivets bestämmelser. De svenska bestämmelserna går också längre än reglerna i flera andra medlemsstater i EES. Det är fråga om sådana bestämmelser i allmänhetens intresse som avses i artikel 3.2 i AV-direktivet. AV-direktivet gör det därför möjligt att hävda dessa regler mot programföretag etablerade i andra EES-stater som riktar sina sändningar mot . I paragrafens första stycke förskrivs att en tillsynsmyndighet på det sätt som föreskrivs i direktivet kan ta kontakt med de behöriga myndigheterna när myndigheten finner att ett programföretag under en annan medlemsstats jurisdiktion i sändningar riktade mot har sänt program i strid mot de svenska strängare bestämmelserna. Det gäller de svenska strängare bestämmelserna om produktplacering, sponsring och reklam när det gäller alkoholdrycker samt om reklam och barn. I andra stycket anges vilka åtgärder som får vidtas, om programföretaget inte rättar sig. Åtgärderna får dock bara vidtas om de förutsättningar som anges i artikel 3.3–3.5 är uppfyllda. Av 1 kap. 3 § följer att lagen är tillämplig också i dessa fall. Författningskommentar SOU 2008:116 Samarbete med andra EES-stater 16 § Om en annan EES-stat, i fråga om ett programföretag under svensk jurisdiktion, har lämnat en motiverad begäran till enligt vad som anges i artikel 3.2 i AV-direktivet ska tillsynsmyndigheten uppmana programföretaget att följa den andra EES-statens bestämmelser, om begäran avser 1. ett programföretag under svensk jurisdiktion som tillhandahåller en TV-sändning som helt eller huvudsakligen är inriktad mot den EES-staten, och 2. en överträdelse av en bestämmelse i allmänhetens intresse som är mer detaljerad eller striktare än direktivets bestämmelser. Paragrafen är ny. Övervägandena finns i avsnitt 6.5.3. Genom den föreslagna bestämmelsen genomförs artikel 3.2 när det gäller skyldigheten för att på begäran agera när svenska programföretag sänder program till andra EES-länder som strider mot det landets strängare bestämmelser i allmänhetens intresse. Innan en svensk tillsynsmyndighet agerar i ett sådant fall krävs att den först prövar om det är fråga om ett sådant fall som avses i artikel 3.2, nämligen att det är ett programföretag under svensk jurisdiktion som riktar sina sändningar mot den andra EES-staten och att den påstådda överträdelsen avser bestämmelser i allmänhetens intresse som är mer detaljerade eller striktare än direktivets bestämmelser. Med bestämmelser i allmänhetens intresse avses bland annat bestämmelser om konsumentskydd, skydd av minderåriga och kulturpolitik (jfr skäl 32 i ingressen till AV-direktivet). Den föreslagna bestämmelsen förs in med stöd av 1 kap. 6 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen, som ger utrymme att i lag meddela föreskrifter om undantag från grundlagens bestämmelser för sådana sändningar av program som huvudsakligen är avsedda att tas emot utomlands. Bestämmelserna i 1 kap. 6 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen ger däremot ingen möjlighet att föreskriva om undantag från grundlagens bestämmelser om censurförbud och meddelar- och anskaffarfrihet i 1 kap. 2 och 3 §§ yttrandefrihetsgrundlagen. Dessa bestämmelser ska tillsynsmyndigheten därför iaktta när den samarbetar med andra EES-stater. Begreppet huvudsakligen i den föreslagna nya bestämmelsen har samma innebörd som motsvarande begrepp har i yttrandefrihetsgrundlagen. SOU 2008:116 Författningskommentar 17 kap. Straff och särskilda avgifter Sändning utan tillstånd 1 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet sänder program utan tillstånd där tillstånd krävs enligt denna lag döms till böter eller fängelse . Paragrafen motsvarar 10 kap. 1 § i den nuvarande radio- och TVlagen. förarbeten finns i prop. 1995/96:160 s. 131 f. Sändning från öppna havet 2 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet sänder från en radioanläggning på öppna havet eller i luftrummet över det eller som upprättar eller innehar en sådan anläggning, döms till böter eller fängelse , om 1. sändningen är avsedd att tas emot eller kan tas emot i något land som är anslutet till den europeiska överenskommelsen till förhindrande av rundradiosändningar från stationer utanför nationella territorier, eller 2. sändningen orsakar att radioanvändning i något av dessa länder blir skadligt påverkad. Den som utomlands begått ett sådant brott döms, om han eller hon finns här, efter denna lag och vid svensk domstol, även om 2 kap. 2 eller 3 § inte är tillämplig och trots 2 kap. 5 a § första och andra styckena .