sou · GVB331 · 2008-01-01 00:00:00 — Konstruktionen med en särskild styrelse för skolorna fyller enligt utredningen en mycket begränsad funktion och skapar en otydlighet avseende styrningen av verksamheten vid skolorna. Utredningen ser inte heller att den nuvarande strukturen stödjer en utveckling där en större del av utbildningen tillhandahålls av externa utbildningsproducenter. Bedömningen förutsätter dock att det införs en verkligt effektiv beställar-utförarmodell som leder till en högre grad av flexibilitet i utbildningsorganisationen vilken gör det möjligt för ledningen vid den nya myndigheten att i högre utsträckning styra verksamheten vid skolorna och förlägga utbildning till externa utbildnings- producenter. Förändringar krävs därmed också vad gäller skol- strukturen som sådan. En sådan förändring är, som ovan angivits, nödvändig för att minska den överkapacitet som finns. För att effektivisera andra delar, t.ex. antagningen till olika utbildningar, kan andra lösningar åstadkommas. Förslagsvis bör den nya myn- digheten inom detta område, i linje med vad SRV tidigare prövat, undersöka möjligheterna att låta antagningen hanteras av Verket för högskoleservice. Utredningen anser att den föreslagna lösningen bör utvärderas efter att den driftsatts, dvs. 2011 om organisationen startar . Detta bör ske för att säkerställa att utvecklingen går mot att Den nya myndighetens verksamhet utbildningen i högre utsträckning beställs från andra utbildnings- institutioner och för att garantera att alla möjligheter till effektivi- sering tas tillvara. Om så inte skulle ske finns det skäl att överväga om utbildningsverksamheten bör föras från den nya myndigheten till en annan huvudman. En utbildningsplattform för utbildning Utredningen har ovan redovisat skälen för att välja en beställar- utförarmodell och har i uppdrag att lämna förslag på en struktur för utbildningsverksamheten. Som redovisats ovan anser utred- ningen att utbildningen i avsevärt högre grad ska tillhanda- hållas av externa utbildningsproducenter, vilket innebär att utbild- ningsvolymen som genomförs i egen regi bedöms till en lägre nivå än de utbildningsvolymer SRV beräknat. I sitt underlag till utredningen kalkylerar SRV med ett utbild- ningsbehov runt 166 000 . I två- platsalternativet beräknas ca per skola och i treplatsalternativet 78 000 respektive vid de större skolorna och ca vid den mindre skolan. Utredningen har utifrån SRV:s UVU-utredning kunnat konstatera att behovet av de utbildningar som staten bör utföra, dvs. studiemedelsfinansierad utbildning samt de utbildningar där det finns reglerade utbildningskrav ligger runt 90 000TPF15FPT dagar. I dessa har inte inkluderats de utbildningsdagar som genomförs för deltidsanställd personal (räddningsinsats), utbildningsdagar med kopplingen till den internationella verksamheten eller utbildnings- dagar som genomförs som tjänsteexport. Den nya myndigheten kan komma att bedriva viss uppdragsutbildning, men merparten av denna bör kunna genomföras av andra aktörer. Samma förhållande gäller för vidareutbildningen. I enlighet med vad som anförts ovan bedömer utredningen att merparten av den framtida utbildningsverksamheten kan tillhanda- hållas vid en plats. Utredningen ser heller inget som hindrar att delar av de utbildningar som den nya myndigheten ska tillhanda- hålla genomförs av andra parter, men då som en del av den nya myndighetens utbildning. Utredningen bedömer det emellertid 15TP PT Utredningen har utgått från de volymer som redovisas i SRV:s UVU-utredning, vilket ger följande antal utbildningsdagar: Grundutbildning SMO 72 000, grundutbildning skorstensfejare 3 600, vidareutbildning 6 000, vidareutbildning räddningsledare , B och C 12 300. Den nya myndighetens verksamhet inte som möjligt att få till stånd en förändring där all utbildning tillhandahålls vid en plats. Förändringen måste därför ske successivt. finns enligt utredningens bedömning, då distansutbildningen är under utveckling, behov av att bibehålla en struktur med viss geografisk representation. En utveckling av distansutbildningen bör kunna innebära en ökad geografisk närhet för avnämarna. Antalet skolor kan således inte ses som avgörande för den geografiska närheten för utbildningen inom området skydd mot olyckor . Den av utredningen föreslagna modellen där den nya myndigheten köper utbildning från flera olika aktörer bedöms att bidra till en ökad geo- grafisk närhet vad avser utbildningarna, eftersom det öppnar för fler utbildningsproducenter. Utifrån dessa förutsättningar föreslår utredningen en modell med en större och en mindre utbildningsplats. Vid den mindre platsen bör utbildningens omfattning inte överstiga 24 000 utbild- ningsdagar. Resterande utbildning, dvs. ca samt därutöver internationell utbildning och eventuell tjänste- export bör genomföras vid den större utbildningsplatsen. Framtida utveckling och investeringar bör fokuseras till den större utbild- ningsplatsen. Platser för utbildningens bedrivande Utredningen förordar att det skapas en utförarenhet för tillhanda- hållande av utbildningen och att Revinge väljs som plats för denna. Verksamhet bör också bedrivas vid en mindre utbildningsplats – . Revinge har förutsättningar att utveckla kompetens och samarbetet med , där brandingenjörs- utbildning bedrivs. Vid Revinge genomförs även utbild- ningen. Inom regionen finns också en rad intressenter som kan bidra till utvecklingen av risk- och säkerhetsutbildningen. Förut- sättningar torde också finnas för att ytterligare utveckla samarbetet med den danska Beredskapsstyrelsen. Dessutom finns det goda möjligheter att bedriva en miljöanpassad utbildning och att nyttja lokaler effektivt. Enligt SRV:s utredning medger de utbildnings- lokaler som finns i Revinge en betydande ökning av antalet stude- rande, liksom att det finns möjligheter till ytterligare kontors- platser. Vidare finns goda möjligheter till samnyttjande och sam- lokalisering med andra aktörer, ett exempel i detta sammanhang är Den nya myndighetens verksamhet närheten till det militära övningsfältet och samverkan med För- svarsmakten. Slutligen har Revinge goda kommunikationer såväl i som internationellt. Lokalerna i Revinge håller enligt SRV:s egen utredning en god eller till och med mycket god standard. I Revinge finns även ett brandlaboratorium. Utbildningsfältet i Revinge är förhållandevis litet men väldispo- nerat och utbildningsanordningarna är i bra skick. Utredningen kan dessutom konstatera att den skola som svarar för den största delen av tjänsteexporten samt delar av den internationella utbildningen är Revinge. Ett skäl till detta är möjligheterna att enkelt ta sig till plat- sen. Möjligheterna att resa från till Revinge bedöms som goda. I bör främst grundläggande utbildning inom området skydd mot olyckor genomföras. bibehålls främst för att täcka det behov av grundläggande utbildning som föreligger främst i norra samt för fortsatt utveckling av distansutbildning. På samma plats som skolan i ligger också . Detta skapar enligt utredningen möjlighet till att bibe- hålla samverkan mellan myndigheterna. Att bibehålla verksamhet vid torde även vara viktigt av regionalpolitiska skäl. Utred- ningen menar att det i framförallt och Göteborgs- området finns goda förutsättningar för att det över tiden ska utvecklas mycket goda alternativ för tillhandahållande av utbildning inom området och ser därför inte något skäl att bibehålla eller . Verksamheten vid skolorna i och bör avvecklas. I och med att avvecklas bör även skorstens- fejarutbildningen flyttas till Revinge. Anpassningen till en mindre utbildningsplatsen i bör likaledes ske så skyndsamt som möjligt. Det kan ifrågasättas om det håller på att utvecklas en separat utbildningsorganisation för den internationella utbildningen och att denna dessutom genomförs på en annan plats än den nationella utbildningen. En sådan utveckling riskerar enligt utredningens bedömning att leda till att de kompetens- och effektivitetsvinster som talar för att verksamheterna ska bedrivas inom samma myn- dighet minskar avsevärt. Utredningen menar att det finns bety- dande vinster när den nationella och den internationella verksam- heten sker samlat, eftersom det genererar kunskapsöverföring i båda riktningar. Ett viktigt redskap för den internationella verk- samheten är också att myndigheten genomför utbildningar såväl Den nya myndighetens verksamhet för internationell insatspersonal som för de personer som arbetar i både inom räddningstjänstområdet och övriga samhället. Utredningen anser att den internationella utbildningen måste genomföras på ett sådant sätt att dessa vinster tillvaratas. Att utveckla en separat utbildningsorganisation för den internationella utbildningen när det redan finns befintliga utbildningsplatser i myndigheten är helt enkelt inte rimligt. Utredningen föreslår där- för att den absoluta merparten av den internationella utbildningen ska förläggas till Revinge. 9.9.2Den nya myndighetens uppdrag inom utbildnings- och övningsområdet Utredningen föreslår att den nya myndighetens uppdrag inom utbildnings- och övningsområdet ska vara att: Inventera och analysera behovet av utbildning och övning inom områdena skydd mot olyckor och krisberedskap, bedriva utbildning som leder fram till examen i säkerhets- och räddningsarbete samt examen som skorstensfejare. Myndig- heten ska även bedriva vidareutbildning i räddningsledning och påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer, initiera, planera och genomföra, antingen i egen regi eller genom annan aktör, sektorsövergripande utbildningar och övningar som tillgodoser behovet av kompetens hos kommu- ner, landsting, organisationer och företag för att kunna före- bygga och hantera störningar i samhällsviktig verksamhet samt som tillgodoser behovet av kompetens enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, stödja, inrikta, kvalitetssäkra och följa upp de övningar och utbildningar som genomförs på området samt i samverkan med andra myndigheter och utbildningsanordnare, tillhandahålla en översikt över relevanta utbildningar som genomförs i inom området. För vidareutbildning som inte sker med egentillträde ska myndig- heten ta ut avgifter vilka disponeras av myndigheten. Myndigheten får vidare bedriva tjänsteexport inom sitt verksamhetsområde. Slutligen anser utredningen att ett utbildningsråd bör inrättas. Den nya myndighetens verksamhet Utredningen ser stora fördelar med att utbildning och övning inom krisberedskapsområdet och området skydd mot olyckor knyts närmare vart annat och att det skapas ett samlat ansvar för utbild- ningarna inom dessa områden. Mellan de högre utbildningarna inom området skydd mot olyckor och krisberedskapsområdet anser utredningen också att det finns möjligheter till en ökad sam- ordning. Ett liknande förhållande råder inom övningsområdet, där de händelser som övas till delar utgör händelser som involverar samma aktörer. Det framtida utbildningsbehovet inom området är mycket brett och kräver spetskompetenser från flera olika forskningsdiscipliner. Utifrån denna utgångspunkt ser utredningen att en modell som innebär att den nya myndigheten har medel för och beställer utbildning från olika utbildningsinstitutioner är den som bäst kan tillgodose det samlade behovet av utbildning inom området skydd mot olyckor och krisberedskapsområdet. Den nya myndigheten har också ansvar för viss utbildningsproduktion enligt ovan. Utredningen anser att den nya myndigheten bör ansvara för att inventera och analysera utbildningsbehovet samt tillse att det finns relevanta och kvalitetssäkrade utbildningar inom områdena skydd mot olyckor och krisberedskap. Denna utbildning bör i första hand tillhandahållas genom att den nya myndigheten beställer relevant utbildning från olika utbildningsinstitutioner. Om relevant utbild- ning inte finns att tillgå eller om det gäller studiemedelsfinansierad utbildning eller utbildning där det finns reglerade utbildningskrav, bör denna tillhandahållas av myndigheten. Detta innebär att föl- jande utbildningar som leder fram till examen i säkerhets- och räddningsarbete, skorstensfejare samt vidareutbildning i rädd- ningsledning och påbyggnadsutbildning i räddningstjänst för brandingenjörer bör bedrivas av den nya myndigheten. SRV:s nuva- rande uppdrag och den reglering som finns i förordning (2003:477) om utbildning i skydd mot olyckor behöver därmed ändras. Myndigheten ska också tillhandahålla utbildning för sina inter- nationella räddnings- och biståndsinsatser samt får bedriva tjänste- export inom utbildningsområdet. För styrning och beställning av utbildning bör det skapas en funktion i den nya myndigheten. Den nya myndighetens verksamhet Enligt utredningen krävs det en översikt över tillgängliga utbild- ningar som olika intressenter kan ta del av. Den nya myndigheten bör ges i uppdrag att tillhandahålla en sådan översikt som innefattar alla anordnare av kvalitetssäkrad utbildning inom området. Utredningen har som nämnts enligt sina direktiv också i uppdrag att överväga om verksamhet bör föras från de i utredningen ingå- ende myndigheterna till andra myndigheter. En av dessa är . Den internationella utbildning som bedrivs vid SRV och som framgent ska bedrivas av den nya myn- digheten bör ha en nära koppling till den nationella utbildningen, eftersom det finns synergieffekter dem emellan. Att föra den nationella utbildningen till vore inte effektivt. Om statsmakterna däremot anser att det finns skäl att öka effektiviteten i den internationella utbildningen, som till vissa delar är likartade och där i relativt stor utsträckning beställer utbildning från SRV, bör det övervägas om inte bör föras in i den nya myndig- heten. Ett sådant förslag ligger dock utanför utredningens uppdrag och bör övervägas i särskild ordning. En central uppgift för den nya myndigheten är att svara för genomförandet och uppföljningen av vissa övningar. Framförallt två typer av övningar bör prioriteras, dels sektorsövergripande övningar i syfte att öka kompetensen och testa förmågan hos olika aktörer i krishanteringssystemet, dels övningar som syftar till att utveckla förmågan inom ramen för myndighetens sektorsansvar. En viktig del av arbetet är att inrikta övningarna mot de område där det föreligger behov. Genomförandet av övningar på statlig, regio- nal och lokal nivå bör genomföras på ett strukturerat sätt och avse realistiska förhållanden så att erfarenheterna från övningarna bidrar till att utveckla samhällets förmåga. Myndigheten ska genomföra denna verksamhet inom ramen för sitt förvaltningsanslag, medan själva övningarna ska finansieras från anslaget 7:5 Krisberedskap. Den nya myndighetens verksamhet Den nya myndigheten kommer således att svara för inriktningen, i vissa fall tillhandahållande av och uppföljningen av utbildning och övning inom områdena krisberedskap och skydd mot olyckor. Myndigheten bör direkt svara för de övningar som syftar till att utveckla förmågan till sektorssamverkan finns tillgängliga. Vidare bör myndigheten kunna lämna stöd till andra aktörer vad avser utbildning och övning. Utredningen ser att det för att svara för denna inriktning bör knytas ett utbildningsråd med företrädare för centrala aktörer inom krisberedskapsområdet och området skydd mot olyckor. Rådet ska bidra till att den utbildning som bedrivs vid olika institutioner kan synkroniseras i syfte att minska överlapp mellan befintliga utbildningar. Avgifter och verksamhet som inte bör bedrivas Avslutningsvis anser utredningen att det finns skäl att pröva i vil- ken utsträckning staten bör tillhandahålla avgiftsfri utbildning inom områdena skydd mot olyckor och krisberedskap. Inom området finns en rad olika utbildningar och utredningen anser att dessa måste särskiljas vid en sådan analys. Det handlar om studie- medelsfinansierad utbildning, grundutbildning och påbyggnads- utbildning. Vad gäller grundutbildningen och den studiemedels- finansierade utbildningen ser utredningen det som naturligt att dessa liksom är avgiftsfria. Vad gäller fortutbildningen riktar sig denna som regel till kommuner, landsting eller statliga myndig- heter. Kommunerna har enligt det nya utbildningssystemet inom området skydd mot olyckor ett ansvar för att ansvar personalen inom den kommunala verksamheten har erforderlig kompetens. Även vad avser krisberedskapsarbetet har kommuner och statliga myndigheter ansvaret för att deras personal har nödvändig kom- petens för att fullgöra de uppgifter som åligger kommunen eller myndigheterna. Utredningen ser inga skäl varför denna utbildning liksom specialistutbildning inom flera andra områden, inte ska finansieras genom avgifter. Utredningen konstaterar vidare att det finns viss verksamhet som staten inte bör bedriva. Detta rör sig framförallt om sådan utbildningsverksamhet som konkurrerar med privata aktörer eller den utbildning som tillhandahålls av t.ex. frivilligorganisationer. Den nya myndighetens verksamhet Utredningen ser inte heller att det finns skäl för staten att bedriva verksamhet till stöd för utbildningsverksamheten, såsom internat- verksamhet, om det finns privata aktörer som kan driva denna verksamhet. Sådan verksamhet kan med fördel köpas av externa leverantörer. På så sätt skapas också förutsättningar att bedriva denna verksamhet på ett rationellt sätt. 10Den nya myndighetens organisation I kapitel 9 har uppgifterna för den nya myndigheten beskrivits. Utredningen har tagit fram ett förslag till en övergripande orga- nisation för den nya myndigheten. Eftersom det är en ny myndig- het som bildas, är det viktigt att denna får en organisation som ger myndigheten de bästa förutsättningarna för att på ett effektivt sätt kunna fullgöra sitt uppdrag. Det är också viktigt att den nya myn- digheten får en organisation som underlättar skapandet av en ny myndighetskultur och som inte konserverar de kulturer som finns vid de tre myndigheterna. Sammanfattningsvis kan kraven på myndighetens organisation uttryckas såsom att myndigheten ska: verka inom områdena skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar, kunna hantera uppgifter före, under och efter en kris samt arbeta både förberedande och operativt, utföra samordnande krisförberedande verksamhet, bistånds- och katastrofberedskap, samordnande barnsäkerhet, bistå regional och lokal nivå vid räddningsinsatser och krisled- ning, ta emot internationella förstärkningsresurser, samarbeta med och bistå andra länder, arbeta med händelser i hela hotspektrat från olyckor och kriser till höjd beredskap, arbeta i perspektivet individ – samhälle, vara en kontaktpunkt för att underlätta samverkan med övriga samt ha oberoende tillsyns- och uppföljningsverksamhet. När organisationsmodell ska väljas, är det viktigt att fastställa mot vilka kriterier olika teoretiska modeller ska utvärderas. Den nya myndighetens organisation ningen har identifierat tre kriterier utifrån vilka de teoretiska modellerna utvärderats. Modellen bör stödja att: 1.fokus ligger på kärnverksamheten för den nya myndigheten 2.en helhetssyn på säkerhetsarbetet kan uppnås 3.en ökad tydlighet mot målgrupperna uppnås För utredningen är det angeläget att kärnverksamheten ska vara i fokus och att den valda modellen stödjer detta. Utredningen anser att både ansvarsprincipen och den tvärsektoriella samordningen liksom uppdraget måste förtydligas för att myndigheten ska kunna fokusera på den egna verksamheten. har de tre myndigheterna ett splittrat och otydligt ansvar med överlappande uppgifter vilket leder till otydlighet för mottagarna. Ett helhetsperspektiv ger för- utsättningar att bedriva ett effektivt arbete i hela hotskalan. En myndighet ger en samverkanspunkt istället för tre och skapar tyd- lighet i rollfördelningen för sektorsmyndigheterna. Utredningen anser att den konkurrens som delvis finns mellan myndig- heterna rubbar trovärdigheten. Här kan helhetsperspektivet inom den nya myndigheten minska risken för otydlighet och motstridiga budskap och dessutom bidra till ett mer effektivt arbete inom den nya myndighetens verksamhetsområde. De organisationsmodeller som prövats : 5.Målgrupp eller produkt/tjänst modell Utifrån de fem olika organisationsmodellerna har utredningen kommit till slutsatsen att en funktionell modell är den som är bäst lämpad för att utforma den nya myndighetens organisation. En funktionell modell stödjer att fokus ligger på kärnverksam- heten, vilket är viktigt. Utredningen har försökt gruppera den nya myndighetens verksamhet så att avdelningarna dels har tillräcklig storlek, dels är en mix av funktioner från de tre i utredningen ingå- ende myndigheterna. Detta är viktigt för att kunna realisera syner- gier genom en sammanslagning av funktioner inom den nya myndigheten samt för att skapa en ny myndighetskultur. Utredningen har funnit att det inte är meningsfullt att organisera den nya myndighetens olika huvuduppgifter utifrån processer. Den nya myndighetens organisation Detta framförallt för att verksamheten består av ett stort antal olika huvudfunktioner av vilka de flesta är av före- byggande/förberedande karaktär. Ytterligare en anledning till att en processorganisation är olämplig är att uppgifterna hos den nya myndigheten är av expertkaraktär. Ett viktigt tillägg till den valda organisationsmodellen som utredningen vill trycka på är att organisationen ska stödja den nya myndighetens viktigaste målgrupper. Utredningen förordar därför att den funktionella modellen kompletteras med att ett fåtal enskilda personer i den nya myndigheten får ett övergripande ansvar för koordinering av kontakter med myndighetens viktigaste målgrupper (kommuner, landsting, länsstyrelser och myndigheter). Personerna ifråga bör säkerställa att externa kontakter sker på ett enhetligt sätt, ha ett samordningsansvar samt kunna hantera frågor som eskaleras internt avseende alla relationer med den berörda målgruppen. Enligt utredningens mening finns det goda förutsätt- ningar för samverkansvinster och synergier när den nya myndig- hetens verksamhet organiseras enligt det förslag som utredningen lämnar. Motiv till övergripande organisationsstruktur Utredningen redovisar nedan motiv till den föreslagna organisa- tionsstrukturen. Organisationsstrukturen ska tydligt visa att den nya myndig- heten är en ny myndighet som utformats för att optimalt kunna leva upp till de nya förutsättningarna, oberoende av strukturen för de tre nuvarande myndigheterna. Indelningen ska på en övergripande nivå tydliggöra vad som är kärnverksamhet. Indelningen av kärnverksamheten ska också på nästa nivå tydliggöra kärnverksamhetens olika inriktningar för myndig- hetens målgrupper och intressenter. Indelningen ska också underlätta regeringens styrning inom områdena skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar. Tillsynsverksamheten organiseras separat för att i så hög grad som möjligt tillgodose kravet på oberoende. Grupperingen av huvudfunktioner ska underlätta samverkan och synergier mellan huvudfunktioner som ligger verksam- hetsmässigt och kompetensmässigt nära varandra. Den nya myndighetens organisation liggör arbete i processform utan att myndigheten behöver organiseras utifrån processer. Djup funktionell expertis inom en rad områden är central för den nya myndigheten. De bästa förutsättningarna för samver- kansvinster och synergier åstadkoms genom att dessa huvud- funktioner grupperas på rätt sätt i en funktionellt indelad orga- nisation. Dessa förutsättningar förstärks ytterligare av att den rekommenderade organisationsstrukturen innebär att ingen av de organisatoriska delarna på högsta nivå består av funktioner enbart från en av dagens tre myndigheter. En strävan är att ingen övergripande del av organisationen ska vara så stor att det krävs fler än en underliggande nivå. Stödverksamheten organiseras separat för att myndigheten, om den så önskar, ska kunna organisera denna i en beställar- /leverantörsmodell där leverantören kan vara intern eller extern. Utbildning ska delas in i en beställarfunktion och i en leveran- törsfunktion.