sou · GWB344 · 2008-05-05 00:00:00 — Detta gäller dock inte TEN-vägar som förutsätts vara direktivstyrda. I andra och tredje punkten, som behandlas i avsnitt 11.8.8 respektive 11.8.10, lämnas bemyndigande för att ställa krav på väghållare att genomföra olycksutredningar samt lämna uppgifter om väginfrastrukturen. Vidare får meddelas föreskrifter om registrering av sådana uppgifter. I bestämmelsen, som behandlas i avsnitt 11.8.13, klargörs att regeringen får meddela föreskrifter utöver verkställighetsföreskrifter och föreskrifter med stöd av restkompetensen. Regeringen får överlåta åt en förvaltningsmyndighet att meddela föreskrifter i dessa avseenden. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.9 och innebär att kraven på trafiksäkerhetsanalys enligt 7 § och trafiksäkerhetsgranskning enligt 8 § inte ska ha någon retroaktiv verkan. Vad som avses med vägprojekt kommenteras i anslutning till 2 §. 13.30Förslag till förordning om åtgärder för säkra vägar I bestämmelsen anges förordningens tillämpningsområde. Bestämmelsen säkerställer att i första hand begreppet väg har samma betydelse i förordningen som i lagen. Skyldigheten att upprätta en trafiksäkerhetsanalys och det allmänna säkerhetskravet ska inte gälla i andra fall än när det är säkerhetsmässigt motiverat. Avgränsningen – att vägen endast i liten utsträckning används av allmänheten för trafik – utesluter såväl helt privata vägar som exempelvis s.k. skogsbilvägar. I det senare fallet kan trafiken visserligen vara betydande, men sådana vägar är normalt sett inte tillgängliga för allmän trafik. Med används av förstås det faktiska användandet och inte de legala möjligheterna att använda vägen. Avgränsningen är öppen i den meningen att den inte svarar på frågan om en viss väg omfattas av undantaget. Därmed kan tolkningsproblem uppstå. För att i görligaste mån undvika det, men ha en flexibilitet i regleringen, bemyndigas Transportinspektionen i 9 § att meddela närmare föreskrifter om undantaget. Enligt bestämmelsen ska Transportinspektionen vara tillsynsmyndig- het. I bestämmelsen regleras det närmare innehåller i en trafiksäkerhets- analys. Utformning är hämtat från det förslag till EG- direktiv som finns. Den ytterligare detaljreglering som behövs får Transportinspektionen meddela föreskrifter om enligt 9 §. För trafiksäkerhetsgranskningar är förutsättningarna desamma som sägs i 5 §. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.8.8. I första meningen ställs krav på varje väghållare att utreda och rapportera trafikolyckor som medfört att någon har omkommit. I andra meningen begränsas dock utredningsskyldigheten med utgångspunkt från den nuvarande regleringen i instruktion, som ställer krav på verket att genomföra s.k. djupstudier. Så länge har den skyldigheten behöver således andra väghållare inte utreda dödsolyckor. I bestämmelsen ställs krav på en säkerhetsdokumentation och de grundläggande delarna i en sådan dokumentation – dels en översiktlig beskrivning och analys av det vägnät som väghållaren ansvarar för, dels en plan för åtgärder. Det närmare innehållet får bestämmas genom föreskrifter av Transportinspektionen. I bestämmelsen bemyndigas Transportinspektionen att meddela närmare föreskrifter. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 11.9. 13.31Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande överlastavgift till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i delbetänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. I bestämmelsen införs i tredje stycket en särskild forumregel. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.3. Innebörden är att den nuvarande regeln i 8 § om kompetensfördelningen mellan länsstyrelserna förs in som en forumregel vid överklagande av Transportinspektionens beslut till allmän förvaltningsdomstol. 13.32Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Ändringarna i anläggningslagen behandlas i avsnitt 11.8.16. I första stycket ändras den myndighet som kan förordnar om att vissa bestämmelser i väglagen (1971:948) ska tillämpas från den statliga väghållningsmyndigheten till Transportinspektionen. Ändringarna i övrigt är enbart redaktionella. I bestämmelsen läggs Transportinspektionen till som en följd av ändringen i 56 §. 13.33Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488) Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande körkortsfrågor till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i delbetänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. I bestämmelsen samlas alla ärenden som ska prövas av Transportinspektionen och motsvarar nuvarande 7 kap. 2 och 3 §§. Se även kommentaren i 13.34. I bestämmelsen räknas upp de beslut som inte får överklagas. Innehållsmässigt görs ingen annan ändring än vad som följer av den ändrade instansordningen, se avsnitt 10.4.3. Bestämmelsen upphävs som en följd av att länsstyrelserna ersätts av Transportinspektionen. I fråga om ny forumregel för överklagande av inspektionens beslut, se kommentaren i 13.34. 13.34Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488) Innehållsmässigt finns motsvarande upp- räkning i den nya lydelsen av 7 kap. 2 §. I första stycket utgår hänvisningen till tredje stycket, eftersom även de besluten – meddelade av Transportinspektionen i första instans – får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I andra stycket införs en särskild forumregel. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.3. Innebörden är att den nuvarande regeln i 10 kap. 4 § om kompetensfördelningen mellan länsstyrelserna i huvudsak förs in som en forumregel vid överklagande av Transportinspektionens beslut till allmän förvaltningsdomstol. Vad som sägs i första stycket första meningen och tredje stycket enligt lydelse i författningsförslag 15 (del A) i betänkandet utgår, eftersom det följer av den föreslagna lydelsen av 7 kap. 2 § samt 8 kap. 1 och 3 §§; se kommentaren i 13.33. 13.35Förslag till lag om ändring i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande körkorts- frågor till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i del- betänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. I tredje stycket införs en särskild forumregel. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.3. Innebörden är att den nuvarande regeln i 9 § om kompetensfördelningen mellan länsstyrelserna förs in som en forumregel vid överklagande av Transportinspektionens beslut till allmän förvaltningsdomstol. 13.36Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande yrkestrafikfrågor till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i delbetänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. I bestämmelsen införs en särskild forumregel. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.3. Innebörden är att de nuvarande reglerna om kom- petensfördelningen mellan länsstyrelserna i huvudsak förs in som en forumregel vid överklagande av Transportinspektionens beslut till allmän förvaltningsdomstol. 13.37Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande yrkestrafikfrågor till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i delbetänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. Materiellt görs ingen ändring i den nuvarande ordningen, som innebär att frågor om tillstånd till linjetrafik, villkor för sådant tillstånd och omprövning överklagas till regeringen i stället för till allmän för- valtningsdomstol. Däremot ändras instansordningen på så sätt att det genomgående blir två instanser (Transportinspektionen och regeringen) mot tidigare tre i fråga om tillstånd till linjetrafik som berör enbart ett län (länsstyrelse–/Transportinspektionen– regeringen). Bestämmelsen upphävs eftersom regleringen i 7 kap. 1 § omfattar dessa fall. 13.38Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning Frågan om att föra över länsstyrelsernas uppgifter rörande yrkestrafikfrågor till Transportinspektionen behandlas i avsnitt 4.5.2 i delbetänkandet. Ändringen i bestämmelsen är en följd av det förslaget. I andra stycket införs en särskild forumregel. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.3. Innebörden är att de nuvarande reglerna om kompetensfördelningen mellan länsstyrelserna i huvudsak förs in som en forumregel vid överklagande av Transportinspektionens beslut till allmän förvaltningsdomstol. 13.39Förslag till lag om ändring i lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete De föreslagna ändringarna, som författningsmässigt enbart är en namnändring från till Transportinspektionen, behandlas i kapitel 4. 13.40Förslag till lag om ändring i lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget De föreslagna ändringarna, som författningsmässigt enbart är en namnändring från till Transportinspektionen, behandlas i kapitel 4. 13.41Förslag till förordning om ändring i militära vägtrafikkungörelsen (1974:97) Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1. Ändringen innebär att instans- ordningen ändras så att länsstyrelsebesluten får överklagas hos Transportinspektionen i stället för hos regeringen. 13.42Förslag till förordning om ändring i förordningen (1976:1128) om felparkeringsavgift Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1. I bestämmelsen läggs till en andra mening som hänvisar till huvudregeln i 22 a § förvaltningslagen om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. 13.43Förslag till förordning om ändring i trafikförordningen (1998:1276) Frågan behandlas i avsnitt 11.8.10. I första och andra stycket regleras de primärt gällande hastighetsgränserna inom respektive utom tättbebyggt område. I tredje stycket ges kommunen rätt att föreskriva om avvikelse, dvs. högre eller lägre hastighet, från vad som gäller inom tättbebyggt område och väghållningsmyndigheten ges rätt att föreskriva om avvikelse från vad som gäller utom Kravet på att det ska vara motiverat av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön är detsamma som enligt nuvarande lydelse enligt dels andra stycket i bestämmelsen, dels 10 kap. 1 § andra stycket 14 och 15. Enligt fjärde stycket ska hastighetsgränserna bestämmas i 10-steg inom intervallet 30–, dvs. 30–40–50–60–70–80–90–100–110. Detta motsvarar i huvudsak vad som sägs i andra och fjärde stycket. Vidare får Transportinspektionen närmare reglera förutsättningarna för att kunna föreskriva avvikelse från de primärt gällande hastighetsgränserna. Se också kommentaren till 10 kap. 1 §. Bestämmelsen är ny och ställer krav på medgivande av vägens ägare för att avvikande hastighetsgränser ska få föreskrivas för en enskild väg. I andra meningen säkerställs dock att behörig myndighet alltid har rätt att föreskriva en lägre hastighet, oavsett vilken uppfattning vägens ägare har i frågan. Med utgångspunkt i den grundläggande synen på väghållarens ansvar, som närmare utvecklas i kapitel 11 och särskilt i avsnitt 11.8.10 i fråga om hastighet, ska dock krävas att en sådan avvikelse är särskilt motiverad av trafiksäkerhetsskäl. Därmed markeras att det i första hand bör vara vägens ägare som initierar en fråga om avvikelse. Frågan behandlas i avsnitt 11.8.11. Ändringen innebär att beslut om de föreskrifter om bärighetsklasser som beslutas av flyttas över till de statliga väghållningsmyndigheterna. Frågan behandlas i avsnitt 11.8.10 och ändringen innebär att samtliga avvikelser från de primära hastighetsgränserna i 3 kap. 17 § respektive 9 kap. 1 § regleras i nu nämnda bestämmelser. Några lokala trafikföreskrifter om hastighetsgränser är således inte möjliga. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1. I första stycket läggs till en punkt om att normbeslut av Transportinspektionen inte får överklagas. 13.44Förslag till förordning om ändring i trafikförordningen (1998:1276) Se kommentaren till 3 kap. 17 § i 13.43. Ändringen innebär att beslutskompetensen ändras från till väghållningsmyndig- heten. Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1 och 10.4.2. I första stycket utgår , eftersom de beslut som RPS meddelar är normbeslut och sådana ska inte vara överklagbara. Vidare införs den ändringen i instansordningen att en statlig väghållningsmyndighets beslut överklagas direkt till Transportinspektionen och inte via länsstyrelse. Slutligen utgår , eftersom verket inte kvarstår som beslutsfattare i förordningen. 13.45Förslag till förordning om ändring i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1 och innebär att normbeslut inte får överklagas. 13.46Förslag till förordning om ändring i vägmärkesförordningen (2007:90) Frågan behandlas i avsnitt 10.4.1 och innebär att normbeslut inte får överklagas. 13.47Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:231) om elektroniskt kungörande av vissa trafikföreskrifter Ändringen i andra punkten är en följd av den föreslagna ändringen i 3 kap. 17 § trafikförordningen (1998:1276) enligt 13.43 ovan. Utredaren betonar i avsnitt 2 Den nya myndigheten att Transportinspektionen måste samverka med övriga transport- myndigheter för att transportpolitiken ska kunna utvecklas och verkställas som en sammanhängande helhet, för att verksamheten ska kunna leva upp till en sammanhängande helhet, för att uppnå ett effektivt samlat resursutnyttjande samt för att den löpande verksamheten ska kunna fungera smidigt. Vid en första anblick kan det synas saknas anledning att ifråga- sätta de honnörsord som här radats upp. Det är emellertid när det som sägs konkretiseras i daglig verksamhet som bristerna i det sagda kan uppdagas. Utredaren värjer sig dock för att konkretisera denna samverkan med hänvisning till att arbetsfördelningen måste anpassas efter förutsättningarna i varje enskilt fall. På det inter- nationella området föreslås att Transportinspektionen ges i uppgift att – att tillsammans med , och – lämna förslag till riktlinjer för hur det internationella arbetet bör organiseras. Ett visst samarbete måste självklart ske i avgränsade praktiska frågor, t.ex. när uppgifter övergår på väg- och sjösidan till den nya myndigheten. Att verksamheten fungerar smidigt är emellertid kanske inte självklart någonting som alltid är positivt för att nå de transportpolitiska delmålen, när det finns flera aktörer med olika intressen och ambitioner inblandade. har i och med järnvägslagen bedömt att det gagnar åtminstone järnvägsområdet bättre med en tydlig struktur och tydliga roller. En oberoende till- synsmyndighet, som aldrig får misstänkas för att samverka med ett av tillsynsobjekten, har ansetts skapa en högre effektivitet än ett allmänt krav på samverkan med de infrastrukturförvaltare som också råkar vara statliga myndigheter. Det är viktigt att dessa tyd- liga roller inte suddas ut och utredaren borde enligt min mening tagit chansen att markera att samtliga tillsynsobjekt också i fram- tiden tydligt kan se vilken roll tillsynsmyndigheten har och vilken roll statliga och icke statliga infrastrukturförvaltare och järnvägs- företag har. Det är då ingen bra signal att upprepat tala om behovet av en omfattande samverkan. Den kunskap och kompetens som ostridigt återfinns i trafikver- ken kan tas till vara av regeringen utan en institutionaliserad skyl- dighet för tillsynsmyndigheten att samverka med vissa tillsyns- objekt. Jag menar vidare att det på samma grunder hade varit en fördel att i avsnitt 3 markera att de insatser och bevakningsuppgifter som vissa trafikverk har, grundade på ett otydligt sektorsansvar, måste analyseras och begränsas, så att de inte konkurrerar med den mark- nadsbevakning som ska ingå i Transportinspektionens arbete. Inrättandet av en trafikinspektions En särskild utredare ska förbereda och genomföra bildandet av en trafikinspektionsorganisation, Transportstyrelsen. Uppdraget gäller med förbehåll för godkännande i de delar det behövs. Utredarens arbete ska genomföras i två etapper. I en första etapp ska utredaren lämna förslag till vilka verksamheter som ska föras över till den nya myndigheten, dess ansvarsområden, ansvar för arbetet i internationella organisationer och inom EU, finansie- ringsform och lokalisering. Under den andra etappen av utredningsarbetet ska åtgärder genomföras som krävs för att den nya myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . Regeringen avser att ge ytterligare direktiv om genomförandet av bildandet av Transport- styrelsen. gjorde ett tillkännagivande om att regeringen ska tillsätta en utredning med uppdrag att utreda hur en gemensam trafikinspektion ska vara organiserad (Inspektionsverksamheten inom trafikslagen bet. 2004/05:TU4, rskr. 2004/05:64). Utgångspunkten var att en gemensam trafik- inspektion skulle tillskapas . gav regeringen en särskild utredare i upp- drag att undersöka hur man kan inrätta en trafikslagsövergripande organisation för inspektionsverksamhet som rör kontroll av att krav i fråga om säkerhet och skydd inom transportområdet är uppfyllda, se kommittédirektivet Översyn av inspektionsverksam- heten för säkerhets- och skyddsfrågor inom transportområdet (dir. 2005:108). förordade i betänkandet Trafikinspektionen – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet (SOU 2007:4) ett organisationsalternativ, nämli- gen att en ny myndighet bildas och att Järnvägsstyrelsen och Luft- fartsstyrelsen läggs ned, att verksamheterna där förs över till den nya myndigheten och att och Vägtrafik- inspektionen skiljs från och och att verksamheterna förs till den nya myndigheten. Remiss- behandlingen av betänkandet visade på ett stöd för förslaget att inrätta en ny trafikslagsövergripande myndighet. Ett antal remissinstanser förde fram synpunkter att verksamheten på framför allt Luftfartsstyrelsen och , som är avgiftsfinansierad och i högre grad styrd av internationella konventioner och överenskommelser, skulle kunna påverkas negativt av den föreslagna organisationsförändringen. Regeringen angav dessutom i budgetpropositionen för (prop. 2006/07:1, utgiftsområde 2) att det med tanke på den omfattning den statliga myndighetsorganisationen nu fått finns anledning att se över hela verksamheten. tillkallade regeringen därför kommittén Översyn av den statliga förvaltningens uppgifter och organisation (dir. 2006:123) med uppdrag att lämna förslag som kan effektivisera statlig förvaltning och verksamhet genom att klargöra vad som bör vara statliga åta- ganden i form av myndighetsuppgifter, skapa goda förutsättningar för regeringens styrning av den statliga verksamheten, få till stånd en tydligare och mera överskådlig statlig förvaltningsstruktur som förenklar kontakterna för medborgare och företag och underlättar samverkan mellan statliga myndigheter och mellan statlig och , samt öka myndigheternas förmåga att bidra till effektiviseringar och att fullgöra sina uppdrag i ljuset av de krav som EU-medlemskapet ställer. Regeringens bedömning i den nu aktuella frågan är att fördelarna med en samlad trafikinspektionsorganisation överväger. I det fort- satta utredningsarbetet måste dock den nya myndighetens ansvars- områden, organisering, internationella arbete och finansieringsform noggrant analyseras. Behovet av en utredning En ny myndighet på transportområdet Regeringen avser mot nämnda bakgrund ta ett samlat grepp över myndigheterna på transportområdet och tillskapa en ny myndighet, Transportstyrelsen, och avveckla Luftfartsstyrelsen och Järnvägs- styrelsen. Transportstyrelsen ska ledas av en generaldirektör. Den nya myndighetens inriktning Utgångspunkten ska vara att den nya myndighetens verksamhet ska omfatta all norm- och tillståndsgivning samt tillsynsregler avse- ende de fyra transportslagen med beaktande av deras skilda förut- sättningar. Transportstyrelsen ska vara registermyndighet avseende de fyra transportslagen och företräda i de organisationer där regelutveckling inom myndighetens ansvarsområden sker. Utredaren ska lämna förslag till vilka verksamheter som ska föras över till den nya myndigheten, beskriva myndighetens ansvars- områden, organisering, föreslå finansieringsform samt Transport- styrelsens lokalisering. Utredaren ska, under förutsättning att beslut fattas av och regeringen, vidta de åtgärder som krävs för bildandet av en ny myndighet för en gemensam trafikinspektionsorganisation. Myndigheten ska kunna inrättas . Utredarens arbete ska genomföras i två etapper. Etapp 1: analysfas I en första etapp ska utredaren analysera och lämna förslag på myndig- hetens ansvarsområde, internationella ansvar, finansieringsform och lokalisering. Förslagens verksamhetsmässiga, ekonomiska och perso- nella konsekvenser ska redovisas. Utredaren ska särskilt analysera vilken norm- och tillståndsgivning samt vilka tillsynsregler som Transportstyrelsen ska ansvara för. Utredaren ska analysera vilka verksamheter, inte bara inom Luftfartsstyrelsen, , , och utan även inom andra myndigheter som har tillsyn över eller beslutar om säkerhets-, miljö- och skyddsaspekter gällande bland annat konstruktions- och utrustningsregler för fordon och fartyg, trafik-, behörighets-, arbetstids-, avgifts-, infrastruktur- och tillsynsregler, som ska föras över till den nya myndigheten. Utredaren ska tydligt beskriva ansvarsområdet för den nya myndigheten. Utredaren ska överväga om Transportstyrelsen ska ha, och i sådana fall vad som ska ingå i, ett sektorsansvar. Utre- daren ska samråda med utredningen om en översyn av den statliga förvaltningens uppgifter och organisation (dir. 2006:123) och ha kontakt med utredningen om flygplatsöversyn (dir. 2006:60, dir. 2006:104, dir. 2007:1) och utredningen om den svenska lotsnings- verksamheten och dess framtid (dir. 2006:116, dir. 2007:69). Utredaren ska överväga och lämna förslag till vad Transport- styrelsen ska ansvara för i det fall ett trafiksäkerhetsansvar för de som utformar vägtransportsystemet, enligt Trafikinspektions- utredningens betänkande Trafikinspektionen – en myndighet för säkerhet och skydd inom transportområdet (SOU 2007:4), genomförs. Utredaren ska i det sammanhanget särskilt belysa vad ett sådant trafiksäkerhetsansvar skulle innebära för den ekono- miska och fysiska planeringsprocessen för väginvesteringar samt för den statliga, kommunala och enskilda väghållningen. Utredaren ska redovisa behovet av och föreslå erforderliga författningsändringar. Föreslå myndighetens ansvar för arbetet i internationella organisatio- ner och inom EU Utredaren ska analysera arbetet i internationella organisationer och inom EU och föreslå Transportstyrelsens mandat att efter delege- ring av regeringen företräda i organisationer där regel- utveckling sker inom det område som Transportstyrelsen ska ansvara för. I uppdraget ingår att redogöra för hur förslagen överensstämmer med internationella överenskommelser och med de förpliktelser som följer av medlemskap i . Analysera och föreslå finansieringsform m.m. Utredaren ska analysera och föreslå finansieringsform och even- tuell avgiftskonstruktion för Transportstyrelsen avseende samtliga transportslag. Utredaren ska lämna förslag till vilken lokalisering Transportstyrel- sen ska ha. Etapp 2: genomförandefas Under den andra etappen av utredningsarbetet ska åtgärder genomföras som krävs för att den nya myndigheten ska kunna inleda sin verksamhet . Föreslå verksamhetsmål och instruktion m.m. Utredaren ska lämna förslag till verksamhetsmål och instruktion för myndigheten samt föreslå erforderliga författningsändringar. Föreslå anslag och resursfördelning Utredaren ska lämna förslag om eventuella anslag och avgifter samt verksamhetsplan för myndigheten . Utredaren ska också lämna ett budgetunderlag för åren 20102012. Besluta om stödfunktioner, organisation och bemanning Utredaren ska förbereda anslutningen av den nya myndigheten till det statliga redovisningssystemet och lägga upp redovisningsplaner. Utredaren ska ingå nödvändiga avtal för myndighetens verksamhet. Utredaren ska besluta om myndighetens organisation och över- väga lämpliga arbetsformer. Utredaren ska vidare bedöma vilken kompetens som är nödvändig för myndighetens verksamhet.