sou · GVB376 · 2008-01-01 00:00:00 — 6.3Uppgifter som omfattas av direktivet om lagring av trafikuppgifter Artikel 5 i direktivet om lagring av trafikuppgifter anger sex syften för vilka uppgifter ska lagras. Lagringsskyldigheten rör uppgifter som är nödvändiga för att spåra och identifiera en kommunikationskälla identifiera slutmålet för en kommunikation Trafikuppgifter som ska lagras identifiera datum, tidpunkt och varaktighet för en kom- munikation identifiera typen av kommunikation identifiera användarnas kommunikationsutrustning, eller den utrustning som de tros ha använt identifiera lokaliseringen av mobil kommunikationsut- rustning I anslutning till respektive syfte anges de kategorier av uppgifter som ska lagras (se nedan). I artikel 5 anges också att inga uppgifter som avslöjar kommunikationens innehåll får lagras i enlighet med direktivet. 6.3.1Uppgifter för spårning och identifiering av kommunikationskälla Telefoni i fasta nät och mobil telefoni För telefoni i fasta nät och mobil telefoni anges i artikel 5 att upp- gifter om det uppringande telefonnumret, och om abonnentens eller den registrerade användarens namn och adress Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni För Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni anges i artikel 5 att uppgifter om användar-ID och telefonnummer vilka tilldelats kommuni- kationen i det allmänna telenätet, och om namn på och adress till den abonnent eller registrerade an- vändare som IP-adressen (Internet Protocol), användar- identiteten eller telefonnumret tilldelades för kommunikationen ska lagras. Trafikuppgifter som ska lagras 6.3.2Uppgifter för identifiering av slutmålet för en kommunikation Telefoni i fasta nät och mobil telefoni För telefoni i fasta nät och mobil telefoni anges i artikel 5 att upp- gifter om det eller de nummer som slagits (det eller de uppringda te- lefonnumren), och, i fall som berör tilläggstjänster såsom omstyrning och överflyttning av samtal, det eller de num- mer till vilket eller vilka samtalet styrs, och om abonnentens (abonnenternas) eller den eller de registrerade användarnas namn och adress ska lagras. Internetbaserad e-post och Internettelefoni För Internetbaserad e-post och Internettelefoni anges i artikel 5 att uppgifter om användar-ID eller telefonnummer som tilldelats den eller de avsedda mottagarna av ett Internettelefonsamtal, och om namn på och adress till abonnenten (abonnenterna) eller den eller de registrerade användarna och det användar-ID som tilldelats den avsedda mottagaren av kommunikatio- nen ska lagras. 6.3.3Uppgifter för identifiering av datum, tidpunkt och varaktighet för en kommunikation Telefoni i fasta nät och mobil telefoni För telefoni i fasta nät och mobil telefoni anges i artikel 5 att upp- gifter om datum och tid då kommunikationen påbörjades och avslu- tades Trafikuppgifter som ska lagras Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni För Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni anges i artikel 5 att uppgifter om datum och tid för på- respektive avloggning i Internetåt- komsttjänsten inom en given tidszon tillsammans med IP- adressen, oavsett om den är dynamisk eller statisk, som en kommunikation tilldelats av Internetåtkomstleverantören till en kommunikation och abonnents eller registrerad an- vändares användar-ID, och om datum och tid för på- respektive avloggning i den Internet- baserade e-posttjänsten eller Internettelefonitjänsten inom en given tidszon 6.3.4Uppgifter för identifiering av kommunikationstyp Telefoni i fasta nät och mobil telefoni För telefoni i fasta nät och mobil telefoni anges i artikel 5 att upp- gifter om den telefonitjänst som används ska lagras. Internetbaserad e-post och Internettelefoni För Internetbaserad e-post och Internettelefoni anges i artikel 5 att uppgifter om den Internettjänst som används ska lagras. 6.3.5Uppgifter för identifiering av kommunikationsutrustning, eller den utrustning som tros ha använts Telefoni i fasta nät För telefoni i fasta nät anges i artikel 5 att uppgifter om det uppringande och det uppringda telefonnumret ska lagras. Trafikuppgifter som ska lagras För mobil telefoni anges i artikel 5 att uppgifter om det uppringande och det uppringda telefonnumret, den uppringande partens IMSI (International Mobile Subscriber Identity), den uppringande partens IMEI (Identity), den uppringda partens IMSI, den uppringda partens IMEI, och om datum och tid för den första aktiveringen av en förbetald anonym tjänst och den lokaliseringsbeteckning (cell-ID) från vilken tjänsten aktiverades Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni För Internetåtkomst, Internetbaserad e-post och Internettelefoni anges i artikel 5 att uppgifter om det uppringande telefonnumret för uppringda förbindelser, och om DSL () eller annan slutpunkt för kommunikationens avsändare 6.3.6Uppgifter för lokalisering av mobil kommunikationsutrustning För lokalisering av mobil kommunikationsutrustning anges i artikel 5 att uppgifter om lokaliseringsbeteckning (cell-ID) för kommunikationens början, och uppgifter som identifierar cellernas geografiska placering genom referens till deras lokaliseringsbeteckning (cell-ID) som kommunikationsuppgifterna lagras, Trafikuppgifter som ska lagras 6.4Lagring av trafikuppgifter som inte omfattas av direktivet Enligt direktivet om lagring av trafikuppgifter ska vissa angivna uppgifter lagras. Vårt uppdrag är att föreslå en reglering som inne- bär att dessa uppgifter lagras och som innebär att lag- ringsskyldigheten omfattar de uppgifter som de brottsbekämpande myndigheterna kan ha tillgång till . Det innebär att vi behöver analysera de brottsbekämpande myndigheternas behov av att få tillgång till trafikuppgifter som inte anges i direktivet om lagring av trafikuppgifter och om en vidare lagringsskyldighet kan motiveras utifrån artikel 15.1 i direktivet om integritet och elektronisk kom- munikation. Den artikeln har följande lydelse. Tillämpningen av vissa bestämmelser i direktiv /46/EG Medlemsstaterna får genom lagstiftning vidta åtgärder för att begränsa omfattningen av de rättigheter och skyldigheter som anges i artikel 5, artikel 6, artikel 8.1, 8.2, 8.3 och 8.4 och artikel 9 i detta direktiv när en sådan begränsning i ett demo- kratiskt samhälle är nödvändig, lämplig och proportionell för att skydda nationell säkerhet (dvs. statens säkerhet), försva- ret och allmän säkerhet samt för förebyggande, undersök- ning, avslöjande av och åtal för brott eller vid obehörig an- vändning av ett elektroniskt kommunikationssystem enligt artikel 13.1 i direktiv /46/EG. Medlemsstaterna får för det- ta ändamål bland annat vidta lagstiftningsåtgärder som inne- bär att uppgifter får bevaras som motiveras av de skäl som fastställs i denna punkt. Alla åtgär- der som avses i denna punkt ska vara i enlighet med de all- männa principerna i gemenskapslagstiftningen, inklusive principerna i artikel 6.1 och 6.2 i Fördraget om Europeiska unionen. Direktivet om lagring av trafikuppgifter innehåller ett tillägg till artikel 15 på så sätt att en punkt 1a införs. Den nya punkten har följande lydelse. Punkt 1 ska inte tillämpas på uppgifter som specifikt ska lagras enligt och rådets direktiv Trafikuppgifter som ska lagras 2006/24/EG av om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahål- lande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikations- tjänster eller allmänna kommunikationsnät (EUT L 105, , s. 54) för de ändamål som avses i artikel 1.1 i det direktivet. 6.5Behovet av trafikuppgifter för brottsbekämpningen Bedömning och förslag: Tillgång till trafikuppgifter är av avgöran- de betydelse för bekämpning av allvarlig brottslighet. Lagringsskyldigheten ska genomföras så att den omfattar de uppgifter som de brottsbekämpande myndigheterna kan ha tillgång till . 6.5.1Antal utlämnanden av trafikuppgifter Som framgår i avsnitt 2.3 kan de brottsbekämpande myndigheterna få tillgång till historiska trafikuppgifter om de finns tillgängliga hos leverantörerna. Det får ske efter domstolsbeslut om hemlig tele- övervakning enligt , där det krävs att det finns en person som är skäligen misstänkt för brott med ett minimistraff om sex månaders fängelse eller för viss särskilt angiven brottslighet. Det får också ske utan domstolsbeslut genom att leverantörernas tystnadsplikt för trafikuppgifter enligt lagen om elektronisk kom- munikation bryts, vilket kräver att utredningen gäller brott med ett minimistraff som är fängelse. Möjligheten att använda hemlig teleövervakning enligt rätte- gångsbalken för att få ut historiska trafikuppgifter har funnits se- dan . Av regeringens skrivelse 2006/07:28 Hem- lig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraöver- vakning vid förundersökning i brottmål framgår att 1 027 tillstånd till hemlig teleövervakning meddelades det nämnda året. I skrivelsen anges de brottstyper för vilka tillstånd lämnades. Tillstånd meddelades uteslutande vid grova brott (se avsnitt 11.4). Skrivelsen till som rör tvångsmedelsanvändningen för har ännu inte lämnats. Av och Rikspo- lisstyrelsens redovisning till regeringen framgår dock att det meddelades 1 119 tillstånd till hemlig teleövervakning. Trafikuppgifter som ska lagras Det förs inte någon statistik över utlämnande av trafikuppgifter enligt lagen om elektronisk kommunikation. BRU lämnade i sitt betänkande (SOU 2005:38 s. 185) uppgifter om lagens tillämpning. BRU anförde att exakt statistik saknas om i hur många fall som de brottsbekämpande myndigheterna begär trafik- uppgifter från leverantörerna enligt lagen om elektronisk kommu- nikation, men enligt en grov uppskattning kunde det röra sig om drygt 4 000 fall . Enligt BRU torde möjligheten att få ut hi- storiska trafikuppgifter enligt lagen om elektronisk kommunika- tion vara den mest använda metoden när de brottsbekämpande myndigheterna vill få tillgång till sådana trafikuppgifter och det krävs då att utredningen gäller brott vars minimistraff är fängelse. För uppgift om abonnemang (t.ex. namn, adress, telefon- nummer och IP-adress) krävs dock enbart att fängelse är föreskri- vet och att det i det enskilda fallet kan föranleda annan påföljd än böter. Det finns inte heller nu någon statistik över i hur många fall år- ligen som de brottsbekämpande myndigheterna begär ut trafikupp- gifter enligt lagen om elektronisk kommunikation (annan uppgift som angår ett särskilt elektroniskt meddelande). Enligt de nya uppskattningar som polisen har gjort har antalet fall ökat avsevärt och var ca 8 000 . 6.5.2Tidigare överväganden om behovet BRU konstaterade att trafikuppgifter används på något sätt i nästan samtliga utredningar av grövre brott och bedömde att tillgången till uppgifterna är av fundamental betydelse för utredningsverksamhe- ten och ofta har en direkt koppling till att förundersökningarna över huvud taget kan föras framåt. BRU angav bl.a. följande (s. 323-325). Uppgifterna används i princip i varje utredning rörande grova brott, som mord, människorov, grovt rån, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse (t.ex. bankboxsprängningar), grov våldtäkt, människohandel för sexuella ändamål, grovt barn- pornografibrott och grovt narkotikabrott samt brott som fal- ler inom område, exempelvis terrorist- brott. Arbetet med att utreda brottslighet av den karaktär som är aktuell inleds ofta med en kontroll av de trafikuppgifter Trafikuppgifter som ska lagras som har genererats i anslutning till en brottsplats eller annan plats och sådana uppgifter som kan knytas till en målsägande eller en eventuell misstänkt person. Det krävs ett relativt omfattande arbete för att få fram vilka av dessa uppgifter som över huvud taget kan vara intressanta i utred- ningen. I utredningsarbetet kan polisen på olika sätt lägga pussel med trafikuppgifterna, kanske sammanställda med annan in- formation, t.ex. uppgifter från vittnen och informatörer, och på så sätt få fram vilka personer som kan misstänkas för brottsligheten samt när, var och hur brottet planerades och genomfördes och vad gärningsmännen gjorde därefter. Ge- nom kontakterna och intensiteten i kontakterna mellan sär- skilda mobiltelefoner, som senare kanske kan knytas till be- stämda individer, är det alltså möjligt att klarlägga hur gär- ningsmännen har agerat och vilka personer som har varit in- blandade i brottsligheten. Dessutom kan uppgifterna i många fall resultera i att personer avförs från utredningen genom att misstankarna mot dem visar sig sakna substans. När det gäller planeringsskedet är det genom tillgång till trafikuppgifter möjligt att ta reda på t.ex. hur gärningsmän- nen sammanträffade och hur de rekognoserade vid gömstäl- len, längs flyktvägar och vid brottsplatsen samt hur de inför- skaffade brottsverktyg och stal flyktbilar. Uppgifterna kan som sagt också klarlägga skeenden inte enbart vid själva brottstillfället utan även vid flykten. Det sistnämnda kan bl.a. leda till att gärningsmännens kontakter med varandra blir ut- redda, att gömställen upptäcks, eventuellt medan gärnings- männen fortfarande befinner sig på platsen, att stulna pengar, flyktbilar eller annat gods påträffas liksom att bortförda per- soner eller döda kroppar hittas. I detta sammanhang är det också viktigt att framhålla den brottslighet som på olika sätt kan relateras till Internet. En- ligt uppgift från är avsaknad av en skäli- gen misstänkt person det normala utgångsläget i utredningar av Internetrelaterad brottslighet. Möjligheten att uppträda anonymt och t.ex. knyta anonyma kontakter är mycket stor, exempelvis via olika chattjänster. Gärningsmän kan alltså få kontakt med tilltänkta brottsoffer utan att röja sin identitet. Ett sådant tillvägagångssätt har enligt polisen observerats bl.a. i våldtäkts- och mordfall. Ett gott utredningsresultat vid brott där anonyma kontakter har knutits via Internet bygger Trafikuppgifter som ska lagras till stor del på att polisen får tillgång till historiska trafikupp- gifter, eftersom de uppgifterna är det enda som kan länka samman målsäganden och gärningsmannen. Möjligheten att vara anonym på Internet ger också problem vid andra typer av brott, där det i första hand inte är fråga om att knyta samman en målsägande och en gärningsman utan där Inter- net används som annat verktyg vid brottsligheten. Det har också då mycket stor betydelse att de brottsutredande myn- digheterna får tillgång till uppgifter om exempelvis det IP- nummer som var aktuellt vid ett visst tillfälle, för att kunna gå vidare i utredningarna och t.ex. identifiera en skäligen misstänkt person. Här måste också framhållas att den kraftigt ökade an- vändningen av kryptering gör att betydelsen av tillgång till trafikuppgifter i brottsutredningarna ökar, eftersom krypte- ringen i princip innebär att de brottsutredande myndigheter- na inte kommer åt innehållet i meddelanden genom hemlig teleavlyssning. Det ska tilläggas att tillgång till trafikuppgifter från opera- törer i är helt nödvändig även i det internationella samarbetet mellan brottsutredande myndigheter. Det är vår bestämda uppfattning att betydelsen av att de brottsutredande myndigheterna får tillgång till trafikuppgif- ter i förundersökningar särskilt rörande grövre brott inte kan överskattas. Tillgången till uppgifterna är av fundamental be- tydelse för brottsutredningsverksamheten och har ofta en di- rekt koppling till att förundersökningarna över huvud taget kan föras framåt. Det gäller inte minst i de fall där det från början saknas en skäligen misstänkt person. Det måste poängteras att betydelsen av tillgången till tra- fikuppgifterna omöjligen kan uppskattas utifrån hur som uppgifterna åberopas som bevisning i domstol. I de fall tillgången till uppgifterna för utredningen framåt leder de oftast till att andra omständigheter och annan bevisning kan fås fram, vilka i sin tur ligger till grund för åtalet och åbe- ropas i rättegången. Med andra ord är det ofta så att uppgif- terna sätter polisen på spåret och utgör en grundläggande vägledning för det vidare utredningsarbetet. Den information som kan fås från beslagtagna datorer eller mobiltelefoner är inte på minsta vis tillräcklig för att täcka det stora behov som finns hos de brottsutredande myndigheterna av tillgång till uppgifterna i nästan samtliga utredningar av grövre brott. Trafikuppgifter som ska lagras Mot den bakgrunden analyserade BRU de problem som uppkom- mer med nuvarande ordning som innebär att det inte finns någon skyldighet att lagra trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål. BRU konstaterade att detta medför stora problem för myndigheterna att få tillgång till de uppgifter som behövs, att det förhållandet i sin tur leder till allvarliga problem med effektivi- teten i utredningsarbetet och att konsekvenserna från brottsbe- kämpningssynpunkt, särskilt vid grövre brottslighet, i längden kan bli oacceptabla (SOU 2005:38 s. 329-330). 6.5.3Exempel på vad trafikuppgifter kan ge för information Vi har bett de brottsbekämpande myndigheterna att utifrån verkli- ga händelser komma med exempel på vilken information trafikupp- gifter kan ge i utredningar. Vi sammanfattar exemplen på följande sätt. Mord: Gärningsmän har identifierats och knutits till varandra och till platser genom trafikuppgifter. Människorov: En målsägande hölls fängslad och kunde lokaliseras genom trafikuppgifter. Människohandel: Gärningsmän har identifierats och knutits till varandra och till platser genom trafikuppgifter. Likaså har trans- portvägar, förfalskningscentraler, platser för prostitution och kon- taktnät utomlands klarlagts. hot (grovt brott): Vid en fritagning från anstalt med au- tomatvapen gick det att med hjälp av trafikuppgifter lokalisera gär- ningsmännen. Dataintrång: Gärningsmän har identifierats och knutits till var- andra genom trafikuppgifter. Våldtäkt: Gärningsmän har identifierats genom trafikuppgifter. Exempelvis kunde en underårig målsägande ange att gärningsman- nen under övergreppet, som skedde i bil, hade fått två samtal till sin mobiltelefon utan att besvara dessa. Genom de uppgifterna blev det möjligt att identifiera gärningsmannen, som också kunde bindas till andra liknande brott . Grov stöld: Genom trafikuppgifter kunde en stöld av en contai- ner med cigaretter upp genom att kontakterna mellan fem gärningsmän blev klarlagda. Brottet var först rubricerat som rån men trafikuppgifterna gjorde klart att det var ett insiderjobb. Grov stöld/grovt häleri: Trafikuppgifter från en misstänkts tele- fon ledde till att ett nätverk av personer som utförde inbrott på Trafikuppgifter som ska lagras beställning kunde identifieras. Dessutom kunde hälericentralen lokaliseras. Grovt rån: Gärningsmän har identifierats och knutits till var- andra och till platser genom trafikuppgifter. Utpressning (grovt brott): Vid utredning av annat brott kunde det genom trafikuppgifter klarläggas att det pågick en utpressning, som inte var anmäld till polisen. Gärningsmannen kunde identifie- ras. I ett annat fall kunde gärningsmännen identifieras genom tra- fikuppgifter som tillkommit i samband med överlämnandet av pengar. Mordbrand: Vid mordbränder mot flera restauranger har gär- ningsmän identifierats och knutits till varandra och till platser ge- nom trafikuppgifter. Grovt narkotikabrott: Gärningsmän har identifierats och knutits till varandra och till platser (t.ex. gömställen) genom trafikuppgif- ter. Grov narkotikasmuggling: Genom trafikuppgifter kunde tullen binda telefoner till misstänkta personer och se hur dessa hade rört sig, vilka de haft kontakt med och när kommunikationen ägt rum. Uppgifterna kunde användas för att få hemlig teleavlyssning, som i sin tur användes framgångsrikt för att identifiera misstänkta perso- ner, smugglingsvägar och tidpunkter för smugglingar. Trafikupp- gifterna var också avgörande i det internationella samarbetet. – Ge- nom trafikuppgifter rörande ett s.k. anonymt kontantkort, som användes för att ringa till en kurirs telefon, kunde sex gärningsmän och ett gömställe identifieras. Dessutom kunde nästa smugglings- parti tas i beslag och tidigare smugglingsresor klarläggas. – Vid en smugglingsresa kunde inte bara kuriren utan även personer i en föl- jebil knytas till smugglingen med hjälp av trafikuppgifter. Grovt skattebrott m.m.: Gärningsmän har identifierats och knu- tits till varandra och till platser. Följande typexempel kan nämnas vid grovt skattebrott och grova förmögenhetsbrott. En huvudman som inte vill synas utåt beordrar vissa personer att göra olika saker. Tillgången till trafikuppgifter leder till att man kan visa att huvud- mannens telefon haft kontakt med någon an- nan misstänkts telefon. Utifrån flera sådana uppgifter kan man se- dan se mönster om att kontakt funnits , t.ex. vid penninguttag. Uppgifterna kan indikera att den annars osynlige huvudmannen är den som styr aktiviteten. Ett flertal sam- tal, som varar än försumbar tid, kan inte förklaras som fel- ringningar. Det kan också vara värdefullt att få tillgång till lokalise- ringsinformation för att t.ex. visa att personer träffats. Trafikuppgifter som ska lagras den sortens information kombineras med fysisk spaning. Uppgif- terna kan användas för att försöka påvisa att personer som påstår sig ha haft kontakt med varandra i vart fall inte har haft kontakt som visar sig genom trafikuppgifter. Trafikuppgifter visar också det motsatta, att personer har varit i kontakt med varandra och när det skedde. Behovet av att använda trafikuppgifter vid utredning av allvarlig brottslighet har sin grund i medborgarnas anspråk på en effektiv brottsbekämpning. Människor måste kunna ha tillit till att brotts- bekämpningen leder till att allvarliga brott upp och till att den som begått ett allvarligt brott kan åtalas och dömas. När medel, verktyg och metoder som behövs för en effektiv brottsbekämpning diskuteras hänvisas det ofta till polisens eller de andra brottsbekämpande myndigheternas behov. Det är också des- sa myndigheter som har djupa insikter om vad som behövs i brottsbekämpningen och som preciserar behovet. Utgångspunkten för bedömningen av vilka nya medel, verktyg eller metoder som behövs i brottsbekämpningen måste dock vara medborgarnas be- hov. Det är medborgarna i allmänhet och brottsoffren som för sin trygghet respektive upprättelse ställer anspråk på en effektiv brottsbekämpning. Behovet av att allvarlig brottslighet utreds och lagförs måste ställas mot medborgarnas grundläggande krav på integritet och skydd mot integritetsintrång. Den rättsliga regleringen på tvångs- medelsområdet speglar den avvägning som lagstiftaren har gjort mellan dessa båda medborgarintressen. I avsnitt 5 har vi redovisat de utgångspunkter som bör gälla för att kravet på ett gott integri- tetsskydd ska tillgodoses vid genomförandet av direktivet om lag- ring av trafikuppgifter. Vi ska utifrån direktivet om lagring av trafikuppgifter föreslå en reglering som innebär att trafikuppgifter lagras just för att kunna användas vid bekämpning av allvarlig brottslighet. har de brottsbekämpande myndigheterna kunnat få trafikuppgifter om de har funnits tillgängliga hos leverantörerna. Det nuvarande regelsy- stemet innebär att trafikuppgifter får sparas endast om det finns skäl för det främst utifrån förhållandet mellan leverantören och dennes abonnenter eller kunder. Direktivet innebär att de uppgifter som leverantörerna lagrar ska kompletteras med uppgifter Trafikuppgifter som ska lagras som lagras för brottsbekämpande syften och att det kommer att finnas en bestämd tidsram för hur länge uppgifterna ska lagras. En närmast självklar utgångspunkt för bedömningen av vilket behov det finns av trafikuppgifter för brottsbekämpningen måste vara det förhållandet att trafikuppgifter an- vänds och är helt avgörande i de brottsbekämpande myndigheter- nas arbete.