sou · GVB360 · 2008-01-01 00:00:00 — För jämförelser med historiskt klimat har vi använt oss av data från ERA40, ett datamaterial framtaget genom återanalys av observationsdata från perioden 2005 eftersom detta ger en bättre verklighetsbeskrivning av det historiska klimatet än klimat- modeller (se nedan). Resultat från ECHAM4/OPYC3 och HadAM3H nedskalade med regionala modeller ger sinsemellan relativt stora skillnader för vissa klimatparametrar. Det är framför allt nederbördsmängderna och vindklimatet som skiljer sig åt, medan överensstämmelsen är större mellan de båda modellerna när det gäller temperaturen och nederbördsmönstren. För många klimatparametrar är skillnaderna mellan modellerna också större än skillnaderna mellan utsläppsscenarierna A2 och B2 i samma modell vid seklets slut. Egenskaper hos de regionala klimatmodeller vi använt Osäkerheterna i globala klimatscenarier påverkar naturligtvis även regionala klimatscenarier. finns det ytterligare orsaker till osäkerhet i regionala bedömnigar. Kunskaperna är fortfarande begränsade om partiklars klimatpåverkan. Klart är dock att partik- larnas påverkan på klimatet är större i vissa regioner än globalt. En och samma beräknad global uppvärmning kan också leda till olika ändringar i den allmänna cirkulationen och därmed till osäkerhet kring hur stor uppvärmningen blir regionalt. är de naturliga variationerna i temperatur, nederbörd osv. i allmänhet mycket större regionalt än på den globala skalan. Sammantaget innebär detta att det behövs flera regionala scenarier både för att belysa vilka resultat som är robusta och likartade mellan scenarierna och vilka de huvudsakliga osäkerheterna är. Klimatet och SOU 2007:60 Inom utredningens arbete har vi använt oss av två regionala klimatmodeller från vid . Dels har vi använt atmosfärsmodellen RCA3 och dels den kopplade modellen RCAO som består av atmosfärsmodellen RCA2 och den oceanografiska modellen RCO. RCA3 modellen använder ett rutnät med ungefär 50*upplösning. RCO har en ännu finare upplösning för havet. RCAO, RCO och RCA3 har utvärderats mot dagens klimat i tidigare studier (et al. 2004; et al. 2005; et al. Dessa studier visar att de regionala modellerna väl kan återskapa många egenskaper i dagens klimat för den nordiska regionen, det gäller såväl nederbörd som temperatur. Några egenskaper avviker dock från observationsdata. Bl.a. finns i RCAO en tendens till att visa på för många tillfällen med svag nederbörd. RCA3 tenderar också att överskatta nederbörden i . RCA3 är annars generellt en förbättrad modell jämfört med den landmodell som finns i RCAO när det gäller att återskapa temperatur och nederbörd. RCA3 visar dock på för höga vintertemperaturer i nordöstra , ett område som berör . Modellen visar också för liten dygns- variation. Generellt underskattas 95-percentilen av de högsta tem- peraturerna med upp till . Likaså överskattas de lägsta temperaturerna. Detta för med sig att modellresultaten ger vissa systematiska fel t.ex. när det gäller klimatindexen för tropiska nätter, högsommardagar och graddagar. Tmin >17 grader, T max >20 grader och CDDmedel > . I betänkandet refererar vi i de flesta fall till nedskalningarna av de globala modellerna med de regionala modellerna enligt följande. ECHAM4/OPYC3 nedskalad med RCA3 modellen för scenario A2 kallar vi RCA3-EA2. Regionala nedskalningar med RCAO- modellen av HadAM3H modellen betecknas på samma sätt t.ex. Den hydrologiska avrinningsmodell som vi använt vid våra sårbar- hetsanalyser gällande översvämningar är den s.k. HBV-modellen som utvecklades vid . Vidareutveckling av modellen har skett fortlöpande. I HBV-modellen är avrinningsområdet indelat i delområden inom vilka höjder och vegetationszoner (skog, öppet landskap, sjöar och glaciärer) klassi- ficeras. Modellen utgör en kombination av en fysikalisk och empi- risk modell, där fysikaliska lagar används i förenklad form. HBV- modellen har en enkel struktur och är i grunden uppbyggd av tre huvudmoduler, en för beräkning av snösmältning och snöackumu- lation, en för beräkning av markfuktighet och den tredje modulen för beräkning av vattnets vägar genom grundvatten, vattendrag och sjöar. Förutom nederbörd och temperatur används även potentiell avdunstning för att driva HBV-modellen. Vi har låtit göra beräkningar av förändringar i avrinning över hela landet med fyra olika klimatscenarier för perioden 2100 jämfört med perioden 1990. Beräkningarna har utgått från SMHIs regionala modell RCAO baserad på fyra globala klimat- scenarier, ECHAM4, A2 respektive B2 samt HadAM3H A2 respektive B2. Utöver dessa fyra scenarier har även en kontinuerlig simulering för hela tidsperioden 2100 med den regionala modellen RCA3, den globala modellen ECHAM4 B2 gjorts. Här har en nyutvecklad metod (den s.k. Scalingmetoden) använts. Det är troligare att förändringarna för extremer (100-årsflöden) enligt Scalingmetoden underskattas än att de överskattas. Det bör noteras att beräkningarna baserade på Scalingmodellen är mer preliminära än de övriga beräkningarna. Metoden är fortfarande under utveck- ling. Vidare bör alla resultat från HBV modellen i första hand användas för en översiktlig tolkning och identifiering av var för- djupade studier kan vara av särskilt behov. Osäkerheter vid analys av samhällets sårbarhet. Vi har haft ambitionen att belysa hur olika samhällssektorer och miljön påverkas vid alla de fyra olika klimatscenarier vi studerat. Genom att HadAM3H inte finns nedskalad till regional nivå annat än för 2100 har vi för att se trender över det kommande seklet hänvisats till att i första hand studera nedskal- ningen av ECHAM4-modellen. Eftersom vi bara haft tillgång till nedskalade klimatdata med den regionala RCA3-modellen för hela tidsperioden från nutid till slutet av seklet har analyserna av olika sektorers sårbarhet i första hand grundat sig på bedömningar utifrån resultaten av denna regionala modell. Vi har också i vissa fall fokuserat sårbarhetsanalyserna på ECHAM4, A2-scenariot. Det faktum att vi haft begränsade resur- ser och tid till förfogande samt att en kraftigare klimatförändring ger mer tydliga utslag och större möjligheter att se förändringar i olika samhällssektorer är framförallt skälen till att vi valt att fokusera på detta scenario. På så sätt täcks ett större spektra av konsekvenser in. Däremot kan vi ha överskattat effekterna av klimatförändringarna i vissa fall, då A2 är ett scenario med relativt omfattande - dock inte extrema - klimatförändringar. har vi strävat efter att göra känslighetsanalyser med B2-scenariot och med både A2- och B2-scenarierna modellerade med HadAM3H där märkbara skillnader föreligger. Likaså har vi i möjligaste mån jämfört resultat från två olika regionala modeller, RCA3 och RCAO. Med detta val av tillvägagångssätt bedömer vi att vi i rimlig grad täckt in de osäkerheter som kan föreligga. 3.5Hur förändras klimatet i och i vårt närområde? Uppvärmningen i väntas bli större än det globala genom- snittet. Klimatförändringarna under de närmaste decennierna beror till största delen på historiska utsläpp av växthusgaser på grund av tröghet i klimatsystemet. Hur stor temperaturökningen blir beror på hur stora de framtida globala utsläppen av växthusgaser blir. Stora förändringar väntas också i nederbörds- mönster medan det är mer osäkert i vilken utsträckning vind- klimatet ändras i . I detta avsnitt beskriver vi hur klimatförändringen tar sig uttryck enligt de scenarier vi valt som utgångspunkt. Dessa scenarier speglar en trolig utveckling, men osäkerheterna är stora och förändringen kan bli både större eller mindre och också skilja sig åt i geografiska detaljer om andra scenarier används. De stora dragen i de valda scenarierna är dock gemensamma med de regionala klimatförändringssignaler som ges av ett stort antal globala klimatmodeller i den senaste ( et al., 2007). Det innebär bl.a. en uppvärmning som är störst och då framförallt i nordöst. Nederbörden förväntas öka sett över och hela landet. I de södra delarna av landet visar scenarierna dock på en minskning . Alla förändringar som beskrivs i detta avsnitt utgår ifrån medelvärden 1990. Vi refererar till perioden 2040 som osv. I tabell 3.2, nedan, ges huvuddragen i klimatförändringarna i för de valda scenarierna i de olika tidsintervallen. Inter- i tabellen svarar mot skillnaderna mellan olika delar av landet. Kartunderlaget i avsnitt 3.5.1 3.5.4 baseras på underlag från till utredningen. Tabell 3.2 Förändringar över land i av medeltemperatur, medel- nederbörd och medelvind enligt olika scenarier jämförda med motsvarande medelvärden 1990 1991 2005 2011 2040 Medelnederbörd, mm/mån Klimatet och SOU 2007:60 1991 2005 2011 2040 2041 2070 -0,2 +0,2 -0,2 +0,2 -0,2 +0,2 -0,4 +0,2 -0,2 +0,2 -0,2 +0,2 -0,2 +0,2 -0,2 +0,2 1)Ökningen kan vara större än . 2)Minskningen kan vara större än . Medeltemperaturen ökar successivt och klimatzonerna förskjuts norrut Ser man till medeltemperaturen så är uppvärmningen , mest , något mindre under vår och höst och minst . Redan med denna uppvärmning kommer tidigare medeltemperatur att återfinnas i Mälar- dalen. Mellersta får en årsmedeltemperatur likt i det tidigare klimatet. är upp- värmningen 2 med samma säsongsvisa fördelning. är uppvärmningen cirka 3 , mest i de nordöstra delarna av landet. temperaturklimat kommer då att likna det i . varmare i slutet av seklet Till 2020 ökar medeltemperaturen med mellan 1,5 och i större delen av landet. är ökningen cirka 2,5 och är det fråga om 5 -ökning i och 6 7 i stora delar av enligt RCA3-EA2 scenariot. En av huvudorskakerna till denna kraftiga uppvärmning är att snötäckets varaktighet och tjocklek minskar. SOU 2007:60 Klimatet och Förändring i medeltemperatur , RCA3-EA2 får de största ökningarna och förutom det minsk- ande snötäcket, är sannolikt en minskad isutbredning i en bidragande faktor. är mönstren likartade, möj- ligen med en ännu mer uttalad uppvärmning längs Norrlands- kusten. är ökningen generellt något mindre än . I RCA3-EB2 är ökningarna generellt 1 mindre än i RCA3-EA2. I RCAO-HA2 är ökningar- na också mindre. Ökningen stannar där vid cirka 3 med ett tydligt maximum i östra delen av landet. I RCAO-HB2 är ökningen ännu något mindre. ger dock de båda RCAO-H-scenarierna en något större ökning än de båda RCA3-E- scenarierna åtminstone i nordöstra . Även somrarna blir betydligt varmare Medeltemperaturen stiger enligt RCA3-EA2 med 0,5 , med cirka 1,5 till 2,5 och med 2 . Generellt är ökningarna störst längs kusterna, särskilt runt och över . Ökningarna är ungefär lika stora . Klimatet och SOU 2007:60 Förändring av medeltemperatur , RCA3-EA2 I RCAO-HA2 är ökningen av sommartemperaturen över land ungefär lika stor men i RCAO-HB2 scenariot stannar ökningen på 1 i större delen av landet. Generellt ger RCAO-H-scenarierna en ännu kraftigare ökning av tempe- raturen över med över de centrala delarna i A2-scenariot för 2080-talet. Figur 3.24 Förändring av medeltemperatur , RCAO-H Uppvärmningen under vår och höst blir större än Uppvärmningen är cirka 1,5 i större delen av landet, cirka 2 och 3,5 till 5 grader i slutet av seklet enligt RCA3-EA2. Största uppvärm- ningen tycks ske i mellersta delen av , särskilt längs ostkusten. Detta mönster bekräftas i stora stycken av resultaten från de båda RCAO-H-scenarierna. Både RCA3-EB2 och RCAO- HB2 visar i på en uppvärmning som stannar kring 2,5 vid slutet av seklet med i stort sett samma geografiska mönster. Figur 3.25 Ökning av medeltemperatur , RCA3-EA2 är uppvärmningen generellt större, nästan jämförbar med , något mindre. är uppvärmningen störst i norra , upp mot . och i södra delen av landet är uppvärmningen mindre, cirka 1,5 , cirka 2,5 och cirka 4 enligt RCA3-EA2. är uppvärmningen något mindre. Klimatet och SOU 2007:60 Ökning av medeltemperatur , RCA3-EA2 Enligt båda RCAO-H-scenarierna är uppvärmningen något större än i motsvarande RCA3-E- scenarier, detta gäller särskilt havsområdena. Enligt både RCA3- EB2 och RCAO-HB2 stannar uppvärmningen kring 2 för större delen av landet, dock mer enligt RCAO-HB2. Kraftig ökning av varma dagar och tropiska nätter i främst Ett uttryck för det varmare klimat vi har att vänta är antalet dagar med maxtemperatur ökar. Enligt scenarierna kommer vi att få många fler varma dagar, särskilt i . är ökningen blygsam, med som mest knappt tio fler sådana dagar, men är ökningen i stora delar av kusttrakter och till 2080- talet är det fråga om över 40 fler dagar med enligt RCA3-EA2 modellen. I RCA3-EB2-scenariot är ökningen mindre, som mest i östra delarna av och till slutet av seklet. RCAO-H-scenarierna ger liknande resultat, men ökningen är här mer uttalad i hela . Det bör observeras att modellerna som används är behäftade med systematiska fel som gör att såväl dygnsamplitud som årsamplitud underskattas. En högsta temperatur på torde därför i verkligheten motsvara närmare , dvs. den tempe- ratur man brukar använda för att definiera en högsommardag, se även avsnitt 3.4.1. dagar med högsta temperatur över Den ökade sommartemperaturen innebär också att värmeböljor med många högsommardagar i följd kommer att bli vanligare och långvarigare. Figur 3.28 nedan visar hur många fler dagar i följd temperaturen kommer att överstiga i genomsnitt under en sommar i slutet av seklet jämfört med referensperioden 1990 enligt de två scenarierna. Som synes rör det sig om en tredubbling av antalet dagar i redan i RCA3-EB2 scenariot. I A2 scenariot är ökningen ännu större. Enligt RCAO- H-scenarierna är ökningarna något mindre, men det är ändå frågan om en fördubbling i . Figur 3.28 Antal dagar i följd 1990 som tem- peraturen överstigit , RCA3-ERA40 och ökning av antal dagar i följd som temperaturen överstiger till 2080- talet, RCA3-E Ett annat exempel på ett varmare klimat är förekomsten av s.k. tropiska nätter, då temperaturen inte faller . Även här ska det framhållas att modellernas systematiska fel har kom- penserats genom att ett lägre tröskelvärde, , har använts. Detta kan anses motsvara som är den gängse gränsen för tropiska nätter. kan vi längs kuster få upp till 40 tropiska nätter enligt scenariot RCA3-EA2, i RCA3-EB2 scenariot blir ökningen mindre. I dagens klimat förekommer tropiska nätter i stort sett bara längs kusterna och även under varma somrar är det sällan fråga om mer än en handfull. Figur 3.29 Antal tropiska nätter 1990, RCA3-ERA40 och antal sådana nätter , RCA3-E 3.5.2Blötare , torrare i söder, högre flöden Trender och storskaliga mönster för nederbördsförändringarna är likartade i de av utredningen studerade klimatscenarierna. Neder- börden ökar generellt, mest i västra och under vinterhalv- året. Enligt RCA3-EA2 scenariot ökar nederbörden med , eller , . Ökningarna är mindre i absoluta termer längre österut och längre norrut. uppgår ökningen i delar av västra , mindre i öst. är ökningen mer än i de mest utsatta områdena, vilket är nära nog en för- dubbling jämfört med perioden 1990. Ökningarna är generellt mindre medan förändringarna liknar dem . Figur 3.30 Förändring av månadsmedelnederbörden , RCA3-EA2 Enligt RCAO-H-scenarierna minskar, till skillnad från RCA3-E- scenarierna, nederbörden i . Minskningen är störst i Jämtlands- och och i A2 scenariot. Ökningen i och är dock likartad som i RCA3-E scenariot. Figur 3.31 Förändring av månadsmedelnederbörden till 2080- talet, RCAO-H Allt mer av vinternederbörden faller som regn väntas en fördubbling av den del av neder- börden som faller som regn upp till norra . minskar den mängd nederbörd som faller som snö, utom i inre där en liten ökning väntas. Regnmängderna ökar dock också i norr. Successivt ökar sedan regnandelen allt längre upp i landet. har den mängd nederbörd som faller som snö minskat kraftigt i större delen av landet. I stora delar av faller då endast snö medan snöfall blir mycket sällsynta i . Regnmängderna ökar kraftigt i nästan hela landet. I norra inland kan dock fortfarande vara fråga om en liten ökning också av snöfall . Figur 3.32 Förändringar av nederbördsmängder i form av snö respektive regn () respektive , RCA3-EA2 Klimatscenarierna är lite mer svårtolkade då det gäller förändringar i sommarnederbörden. I större delen av väntas en ökning medan det i de södra delarna av landet oftast är fråga om en minskning. Detta gäller särskilt under hög- och sensommar (juli- september). Exakt var gränsen mellan ökad och minskad nederbörd kommer att gå beror på vilken modell man väljer att studera. De modeller vi studerat är dock ense om att det kommer att bli torrare i . Andra globala modeller (et al. 2007) visar på att gränsen mellan torrare och blötare förhållanden kan hamna söder om och att även kan få något blötare . Figur 3.33 Förändring av månadsmedelnederbörden under sommarmånad- erna (juni augusti), RCA3-EA2 Figur 3.34 Förändring av månadsmedelnederbörden under sommarmånad- erna (juni augusti) , RCAO-H Mer nederbörd också i större delen av landet kommer nederbörden att öka enligt samtliga scena- rier och i samtliga tidsperspektiv enligt RCA3-E. Ökningen blir mer uttalad ju längre in vi kommer och ju längre åt nordväst i landet vi förflyttar oss. är det dock fråga om minskningar i delar av södra och östra . Enligt RCAO- H överväger den torra sensommaren jämfört med de ökningar som kan väntas i slutet av seklet. Figur 3.35 Förändringar av månadsmedelnederbörden (september november), RCA3-EA2 Nederbörden väntas öka i större delen av landet, särskilt på enligt RCA3-E och särskilt i landets västra delar. Till 2020- talet väntas en minskning i delar av östra . Ökningarna på är likartade i A2- respektive B2-scenariot. Skillnaderna är dock stora mellan RCAO-H:s A2- och B2-scenario. Medan resultaten i RCAO-HA2 scenariot ger liknande nederbörds- ökningar som de i RCA3-E-scenariot blir det enligt RCAO-HB2- scenariot torrare i . SOU 2007:60 Klimatet och Förändringar av månadsmedelnederbörden (mars maj), RCA3-EA2 Ökning av antalet kraftiga regn och vinter, minskning Antalet dagar med kraftig nederbörd ökar betydligt enligt RCA3-EA2. Även i B2 sker en betydande ökning som dock är något mindre. RCAO-H ger en något mindre ökning både i A2- och B2-scenariot. Även under vår och höst finns en tendens till ökningar av kraftig nederbörd, åtminstone på , även om den inte är lika uttalad som . sker istället en minskning av antalet dagar med mer än regn, åtminstone i enligt alla modeller och scenarier. Figur 3.37 Förändring av antal dagar med mer än nederbörd (december februari), RCA3-EA2 Figur 3.38 Förändring av antal dagar med mer än nederbörd (juni augusti), RCA3-EA2 Ökning av de intensivaste regnen Ser man till de intensivaste regnen är det frågan om ganska betydande ökningar. Ökningarna accentueras på och är störst i de västra delarna av landet. En tendens till denna utveckling kan redan skönjas från perioden 2005 enligt modellkörningar baserade på återanalys av observationsdata, RCA3-ERA 40. Figur 3.39 Intensitet i de kraftigaste regnen 1990 och förändringar i förhållande till detta, RCA3-ERA 40 och RCA3-EA2. Genomsnitt 1961-1990, ERA 40 Förändring till 1991-2005, ERA 40 Högre flöden och frekventare översvämningar men inte i hela landet Enligt hydrologiska beräkningar vid ökar den genom- snittliga årliga avrinningen över större delen av landet, framför allt i fjällkedja och i , se figur 3.40. Kartorna visar förändringar i den lokala avrinningen och är inte acku- mulerade längs vattendragen. Figur 3.40 Förändring av lokal avrinning i 2100 relativt 1961 1990 under ett normalår enligt de olika klimat- scenarierna Källa: m.fl., 2006. Ser man i stället till förändringarna i mer extrema flöden är det främst , sydvästra och nordvästra land som utmärker sig, med en ökning av lokala 100-årsflödena i samtliga scenarier. Ett 100-årsflöde är det statistiskt sett högsta flödet i ett vattendrag , dvs. flödet har en återkomsttid . Figur 3.41 Förändring i lokala 100-årsflöden i 2100 relativt 1961 1990 Källa: m.fl., 2006. Den återkomsttid som dagens lokala 100-årsflöden väntas få i ett framtida klimat ändras därmed också. Kortare återkomsttider för dagens 100-årsflöden och mer frekventa svåra översvämningar väntas i ovan nämnda delar av landet. I andra delar av landet kan återkomsttiden istället komma att öka, särskilt om det mest gynn- samma klimatscenariot slår in. Risk finns dock att de ökade lokala hundraårsflödena i fjälltrakterna kan fortplanta sig längs de regle- rade vattendragen. Beräkningar för dessa har dock i allmänhet inte kunnat utföras, se dock avsnitt 4.2.2 och 4.3.1. Det är mer troligt att förändringskartorna för 100-årsflödena underskattar framtida extremer än att de överskattas. 3.5.3Blåsigare eller inte? Huruvida det blir blåsigare eller inte är inte helt klarlagt. Olika modeller ger delvis olika resultat. Således visar RCA3-E på en ökad genomsnittlig vindhastighet (7 i A2 scenariot) medan RCAO-H visar på små förändringar för större delen av landet. Ser man till vad andra modeller visar för resultat för så finns en tendens till en ökning av genomsnittlig vindhastighet i de flesta modeller. Men, en del modeller ger istället minskad vindhastighet och det går inte att statistiskt säkerställa någon förändring (Hovsenius och , 2007). Figur 3.42 Medelvind. Kartorna på övre raden visar de successiva föränd- ringarna under seklet enligt RCA3-EA2. Kartorna på nedre raden visar medelvindhastigheten 1990 enligt RCA3-ERA 40 och förändringarna enligt RCAO-H Byvindhastighet har bara kunnat beräknas med RCA3-E modellen. Här visar resultaten på en viss ökning i större delen av landet, störst i kustnära trakter samt i och i norra . En modellstudie av återanalysdata från perioden 2005 (RCA3- ERA 40) visar ett liknande mönster som det som modellen förut- säger. Figur 3.43 Genomsnittlig årlig högsta byvindhastighet 1990, ERA 40 och förändringar till 1991 2005, RCA3- ERA40 samt , RCA3-EA2. 1961-1990, ERA 40 Med stigande lufttemperatur kommer också ytvattentemperaturen i havet att stiga. Förändringarna på årsbasis varierar mellan scena- rierna. I RCA3-EA2 ökar temperaturen med i hela egentliga . Ökningarna avtar sedan mot norr. Ökningarna är mindre i RCA3-EB2 och RCAO-HA2 och i RCAO-HB2 stannar de vid i genomsnitt. Ser man till hur temperaturen förändras under olika årstider enligt ett genomsnitt av klimatscenarierna blir ökningen liten i norra delen av och i övrigt längs kusterna i , då istäcke fortfarande förväntas finnas här i slutet av seklet. Även är temperaturökningen liten i , vilket också kan förklaras av att is kommer att finnas under åtminstone en del av tiden. är istället ökningarna störst i , med mer än på flera håll. I övrigt varierar temperaturökningarna mellan drygt 2 och . Figur 3.44 Förändring av ytvattentemperaturen enligt ett genomsnitt av klimatscenarier (vinter, vår, sommar, höst) Källa: , 2006, med tillstånd av Springer Science and Business Media. Havsisen väntas minska kraftigt. Det blir både frågan om en minskad maximal geografisk utbredning och en kortare issäsong, framförallt betingad av en tidigare smältning. Enligt både RCAO-E och RCAO-H kommer det knappast att förekomma is till sjöss i och . viken kommer havsis att förekomma i någon större omfattning och då endast under cirka 1 3 månader beroende på klimat- scenario. Bara i de allra nordligaste skärgårdarna kommer istäcket att ligga lite längre. Figur 3.45 Antal dagar/år med istäcke enligt ett genomsnitt av RCAO-H och Källa: et al., 2004. Salthalten i kommer att förändras till följd av förändrad tillförsel av sötvatten från floder, älvar och vattendrag, men också på grund av förändringar i vindmönster. Osäkerheten är emellertid stor beträffande förändringens omfattning. har analyserat 16 olika modeller för salthaltsförändringar baserade på olika globala klimatmodeller. Resultaten skiljer sig åt med allt från en genom- snittlig minskning av salthalten vid ytan till en icke statistiskt signifikant ökning . Medan de modeller som grundar sig på Hadleys globala klimatmodell ger måttliga minskningar av salthalten ger de som grundar sig på ECHAM:s modell betydande minskningar.