sou · GWB359 · 2008-06-05 00:00:00 — Statsbidraget bör däremot inte användas till verksamheter med kommersiellt syfte. Uppföljning och utvärdering av idrottsrörelsens egen verksam- het ansvarar idrottsrörelsen för och detta bör ingå som ett naturligt inslag i den löpande verksamheten. Uppföljningar och utvärde- ringar bör ge underlag för idrottsrörelsen att kunna bedöma sin verksamhet i förhållande till de egna mål som har satts upp och indikera om verksamheten behöver ges en annan inriktning eller på annat sätt förändras. Statens övergripande ansvar är att följa upp hur stödet till idrotten används och stödets betydelse för samhället och den enskilde. En utgångspunkt för idrottsstödet är att alla människor skall ha tillgång till olika idrottsverksamheter, oberoende av ålder, kön, social och etnisk tillhörighet, fysiska och psykiska förutsättningar eller hemvist. Stödet till idrotten bör följas upp och utvärderas regelbundet och stödet bör utvärderas på ett sådant sätt att dess effekter för främst folkhälsa, jämställdhet och integration kan bedömas. Statens stöd till idrotten Lagen (1995:361) om överlämnande av förvaltningsuppgifter till anger att förbundet prövar frågor om fördelning av statsbidrag till idrottsverksamhet i enlighet med vad regeringen bestämmer. I förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet anges hur får fördela statsbidraget. Regeringen beslutar om statens stöd till idrotten dels i regleringsbrev avseende anslaget 30:1 Stöd till idrotten under utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid, dels i beslut om riktlinjer till . Med statens hittillsvarande stöd till idrotten avses det nämnda statsanslaget samt de årliga bidragen från AB till i form av ett särskilt bidrag, idrottens vinst- andel samt Handslagssatsningen . utbetalas totalt 1 som bidrag till idrottsrörelsen över stats- anslaget och från AB . granskning av idrottsstödet och ställnings- tagande till granskningen har i sin granskningsrapport förvaltning i privat regi – statsbidrag till idrottsrörelsen och folkbildningen (RIR 2004:15) angett att om staten väljer att delegera förvaltningsupp- gifter till en privaträttslig organisation skall organisationens myndighetsutövning, enligt mening, i möjligaste mån också omfattas av det regelverk som gäller övrig offentlig för- valtning. Enligt bedömning är detta av vikt såväl från rättssäkerhetssynpunkt som för möjligheten att kontrollera och få insyn i hur statliga medel hanteras. anser där- för att myndighetsutövande förvaltnings- uppgifter bör omfattas av tilllämpliga delar av förvaltningslagen. har i sin granskning funnit brister såväl i reger- ingens styrning av statsbidragen till idrottsrörelsen som i regering- ens kontroll, uppföljning och återrapportering till . Enligt bedömning är det svårt att klargöra regeringens möjligheter att styra statsbidragen eftersom det finns en konflikt mellan idrottsrörelsens fria roll och statens behov av att säkerställa att syftet med statsbidragen uppfylls. anser också att regeringens rapportering i bud- getpropositionen saknar viktig information och jämförbar statistik som gör det möjligt att bedöma i vad mån syftena med statsbidragen uppfylls. Det saknas också statliga utvärderingar av stödet som underlag för bedömningar av i vilken utsträckning det statliga stödet går till avsedda ändamål. ansåg i sin framställning till (2004/05:RRS7) med anledning av att det är angeläget att den statliga styrningen av stödet till idrottsrörelsen genomförs på ett sådant sätt att syftena med bidragsgivningen säkerställs. Styrelsen konstaterade vidare att regeringen i budget- propositionen , med anledning av rekommendationerna i , utvecklat återrapporteringen till riks- dagen. Styrelsen ansåg att ytterligare insatser av detta slag behövs. Styrelsen underströk att det som underlag för en förbätt- rad redovisning kan behövas fördjupade utvärderingar av resultatet av de statliga insatserna, särskilt när det gäller insatser av idrotts- rörelsen riktade till barn och ungdomar. delade styrelsens uppfattning att återrapporteringen till av bidragsanvändningen bör förbättras och framhöll i anslutning till detta att den ansvarsfördelning som har lagts fast mellan å ena sidan och regeringen och å andra sidan idrottsrörelsen bygger på att staten har ett grundläggande förtro- ende för idrottsrörelsen. har båda sidor ett intresse av att verksamheten utvärderas så att fler kan få kunskap om resultaten av idrottssatsningarna. har behov av att kunna bedöma graden av måluppfyllelse i samband med sin återkommande budgetbehandling. Det kan ske genom att regeringen i budget- propositionen redovisar utvärderingar inom avgränsade delar av området där uppnådda resultat ställs mot de mål som idrottsrörel- sen har ställt upp för verksamheten. Det kan också ske genom en mer utbyggd resultatinformation som spänner och som belyser hur verksamheten inom olika delområden utvecklas sett i skenet av de syften som riksdag och regering har angett för stödet. instämde i allt väsentligt i de förslag som styrel- sen för fört fram beträffande behovet av förbättrad återrapportering till av stödet till idrottsrörelsen. Riks- dagen gav regeringen sin mening till känna (bet. 2004/05:KrU6, rskr. 2004/05:196). Utredaren skall utvärdera om effekterna av statens stöd till idrot- ten, inklusive de hittillsvarande bidragen från AB , stämmer överens med de av och regeringen angivna syftena med stödet. Utredaren skall föreslå en framtida inriktning av stödet samt föreslå utformning av lämpliga indikatorer för att mäta effekterna av stödet. Utredaren skall vidare analysera om det samlade statliga stödet till idrotten kan kanaliseras på ett sådant sätt att antalet stödformer minskas, vilka begränsningar som upp- står för idrottsrörelsen genom utformningen av de villkor som anges för stödet samt om färre villkor kan knytas till det samlade stödet som ges till idrottsrörelsen. Utredaren skall beakta de resultat som redovisas i Riksidrotts- förbundets utvärdering av effekterna av den särskilda satsningen Handslaget, inhämta de erfarenheter och slutsatser som gjorts av projekt på lika villkor, Ung- domsstyrelsens studie av föreningsidrottens påverkan på ungdomar Unga och föreningsidrotten (2005:9) samt analys Fokus 06, En analys av ungas kultur och fritid (2006:4). Utredaren skall i sitt arbete vidare bl.a. särskilt uppmärksamma statens stöd till idrottens folkhälsosyfte. Den rådande ojämlika fördelningen av hälsa mellan människor i samhället skall även belysas. Utredaren skall i sina analyser, statistik och förslag integrera ett jämställdhetsperspektiv. En förutsättning för det är att all individ- baserad statistik samlas in, presenteras, kommenteras och analyse- ras med kön som genomgående och övergripande indelningsgrund, om det inte finns särskilda skäl mot detta. Om könsuppdelad stati- stik saknas skall det påpekas. Vidare skall utredaren i analyser och förslag integrera ett barn- perspektiv. Generella effekter av statens stöd till idrotten Syftet med statens stöd till verksamhet av gemensam natur inom idrottsrörelsen är att den skall främja idrottsverksamhet i hela landet, stödja sådan verksamhet som främjar integration, jämställd- het, delaktighet, god etik och ökat deltagande av kvinnor och män i alla åldrar samt motverka dopning, våld och diskriminering. Förutsättningarna för att utöva idrott varierar mycket mellan olika delar av landet samt mellan storstäder och små samhällen på landsbygden. Utredaren skall därför bedöma hur statens stöd bidrar till att barn, ungdomar och vuxna samt personer med funk- tionshinder i olika delar av landet kan utöva idrott utifrån sina egna förutsättningar och önskemål. I detta sammanhang skall utredaren ta hänsyn till de olika regionala och kommunala förutsättningar som finns och som påverkar möjligheten att utöva idrott i olika delar av landet. Utredaren skall klarlägga i vilken utsträckning statens stöd till idrotten bidrar till att alla människor som så önskar kan utöva sådan idrott som organiseras inom ramen för Riksidrottsför- bundets verksamhet. Utredaren skall vidare analysera om, och i så fall hur, stödet till idrotten medverkar till ökad integration t.ex. genom att skapa möjligheter till deltagande för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund eller genom att stödja idrottsrörelsens arbete mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskrimine- ring. I det sammanhanget skall särskilt möjligheterna att engagera flickor och unga kvinnor med utländsk bakgrund och flickor från familjer med låg utbildningsnivå belysas. Utredaren skall bedöma hur statens stöd har påverkat de mer- värden som idrottsrörelsen förväntas ge i form av demokratisk fostran, medborgerlig bildning, personlig utveckling och samhälle- ligt engagemang för de föreningsaktiva. Utredaren skall också kartlägga i vilken utsträckning stödet till idrotten används inom ramen för de storstadspolitiska lokala utvecklingsavtalen. De lokala idrottsföreningarna är viktiga för många barn och ungdomar även på små orter. Föreningarna kan i vissa fall även ha en stor betydelse för bygdens utveckling. Utredaren skall därför bedöma om särskilda insatser kan vara berättigade för att stödja idrotten på de mindre orterna. Utredaren skall klargöra hur utgångs- punkter för fördelning av statsbidraget till specialidrottsförbunden förhåller sig till statens syften med bidraget. Utredaren skall bedöma om motion och idrott utanför Riks- idrottsförbundets verksamhet bör stödjas och i så fall lämna förslag på hur detta skall ske. Utredaren skall kartlägga omfattningen av den verksamhet hos som innefattar myndighetsutövning. Vidare skall utredaren överväga behovet av författningsändringar för att denna verksamhet skall uppfylla samma krav på rättssäkerhet som ställs på förvaltningsmyndigheter enligt förvaltningslagen (1986:223). Om utredaren finner att författningsändringar krävs skall utredaren lämna förslag på sådana ändringar. Särskilt om idrottens betydelse för barn och ungdomar Ett syfte med statens stöd till idrotten är att ge flickor och pojkar, unga kvinnor och män mellan goda möjligheter att utöva idrott. har analyserat folkhälso- och folkrörelse- perspektivet i idrottspolitiken utifrån ungdomars egna upplevelser. Studien och föreningsidrotten visar att idrotten har stor betydelse i många flickors och pojkars liv. Den har hög status i ungdomskulturen och är en mycket omfattande fritidsaktivitet, både om man ser till antalet deltagare och den tid som läggs ner. Föreningsidrotten når dock, enligt studien, inte fullt ut sina ambi- tioner att olika kategorier unga skall medverka i föreningsidrotten. Studien skall vara en utgångspunkt för utvärderingen av stödets effekter för barn och ungdomar. Utredaren skall också beakta de erfarenheter som har av flickors och pojkars möjligheter till idrott och syn på sitt idrottande. Utvärderingen skall knyta an till det nationella övergripande målet för folkhälsopolitiken som är att skapa samhälleliga förut- sättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. Verksamheten inom idrottsrörelsen kan spela en viktig roll i arbe- tet för att bland barn och ungdomar förebygga bruk av bl.a. tobak, alkohol och narkotika samt motverka övervikt och fetma. Effekten av sådana förebyggande insatser stärks om insatserna görs tidigt och medvetet. Skolan är en viktig mötesplats för barn och ung- domar. Samverkan mellan skolan och idrottsföreningar är viktig för att i anslutning till skolans ordinarie verksamhet aktivera fler barn och ungdomar i fysisk aktivitet. Utredaren skall redovisa den kun- skap som finns om idrottens betydelse för folkhälsan, särskilt dess betydelse för flickors och pojkars samt unga kvinnors och mäns hälsa. Utredaren skall även analysera om tävlingsidrottare är över- representerade bland dem som drabbas av ätstörningar, som kan leda till anorexi eller bulimi och i så fall varför. Utredaren skall analysera vilka effekter och vilken betydelse det ökade lokala aktivitetsstödet har haft för föreningarnas barn- och ungdomsverksamhet. Utredaren skall i detta sammanhang under- söka om de nuvarande reglerna är väl avvägda eller om de riskerar att likrikta och bromsa utvecklingen av verksamheten. Utredaren skall också undersöka om de nuvarande reglerna stimulerar barn och ungdomar i olika åldrar att idrotta utifrån sina intressen, behov och förutsättningar eller om de bidrar till en för tidig specialisering av barns och ungdomars idrottande. Utredaren skall analysera i vilken omfattning flickors och pojkars, unga kvinnors och unga mäns egna intressen, åsikter och förutsättningar påverkar det egna idrottandet och verksamhetens utformning. Särskild uppmärksamhet skall ägnas i vilken utsträck- ning flickor och pojkar med funktionshinder ges möjlighet att delta på lika villkor som andra barn och ungdomar. Utredaren skall ta del av barns och ungdomars egen syn på sitt idrottande genom att informera sig om de undersökningar och studier som har genom- förts på området. Den särskilda satsningen Handslaget kommer att avslutas . har i uppdrag att redovisa resultatet av den fyråriga satsningen. Utredaren skall så långt möjligt beakta resultatet av utvärderingen av Handslagssatsningen. Underhållnings- och elitidrottens betydelse Att utöva idrott är en källa till glädje och välbefinnande för många människor. Idrottsevenemang förmår även att locka många åskå- dare till arenor och till TV-sändningar. Elitidrotten har ofta ett stort underhållningsvärde och skapar förebilder för många barn och ungdomar. Stöd till elitidrott via ges bland annat i form av bidrag till specialidrottsförbunden, stöd till riksidrotts- gymnasierna och genom idrottens utvecklingscentrum samt talang- satsningar. Utredaren skall analysera resultatet av det stöd som ges för att skapa förutsättningar för framgångsrika elitidrottare. Former för utredarens arbete Utredaren skall samråda med och andra idrottsorganisationer samt berörda myndigheter, forskningsin- stitutioner och övriga organisationer och informera sig om de utvärderingsinsatser som initierats av bl.a. . Utredaren skall även beakta arbete (Ju 2005:12, dir. 2005:117), Statens folkhälsoinstituts och Livsmedels- verkets uppdrag med underlag till handlingsplan för goda matvanor och ökad fysisk aktivitet (S2005/1274/FH) liksom andra för upp- draget relevanta pågående studier och utredningar. Utredaren skall slutredovisa sitt uppdrag . Om utredaren bedömer det lämpligt får delbetänkanden lämnas under arbetets gång. Idrottens betydelse för folkhälsan Fysisk aktivitet och god fysisk kapacitet är oerhört starka friskfaktorer för barn, ungdomar och vuxna. Välbefinnandet, den fysiska självkänslan och kognitiva funktioner förbättras som risken för många sjukdomar minskar starkt. Fysisk aktivitet hos barn och ungdom bidrar till fysisk utveck- ling och rörlighet, att upprätthålla energibalans och förhindra viktuppgång. Uthållighetsträning hos barn och ungdom ger för- bättrad aerob kapacitet. Styrketräning hos barn och ungdom ger ökad styrka hos prepubertala barn, ökad muskelmassa och muskel- styrka hos dem i puberteten. Regelbunden fysisk aktivitet hos barn och ungdom påverkar kroppsfett, bukfett, triglycerider och insulinnivåer hos överviktiga, blodtryck hos dem med mild hypertoni (blodtrycksförhöjning), benhälsa hos prepubertala barn och minskar ryggbesvär. Dessutom leder regelbunden fysisk aktivitet hos barn och ungdom till minskade fysiologiska reaktioner på stress, förbättrar sömn, kon- centrationsförmåga och fysisk självkänsla. Graden av fysisk aktivitet och medverkan i föreningsidrott är lägre hos barn i familjer med låg inkomst och utbildning. Idrott är förknippat med ökad upplevd fysisk och psykisk hälsa, särskilt hos pojkar. De risker som finns med idrott innefattar bland annat skador, ätstörningar, användande av dopningsmedel och kosttillskott och överträningssyndrom. Denna rapport syftar till att, i enlighet med utredningens direktiv, redovisa den kunskap som finns om idrottens betydelse för folkhälsan, särskilt för flickors och pojkars samt unga kvinnors och unga mäns hälsa. Vidare skall den rådande ojämlika fördelningen av hälsa mellan människor i samhället belysas. Utredaren skall även analysera om tävlingsidrottare är överrepresenterade bland dem som drabbas av ätstörningar, som kan leda till anorexi eller bulimi och i så fall varför. Definieras av WHO som Högsta möjliga välbefinnande hos den enskilde individen, fysiskt, psykiskt och socialt och ej enbart i frånvaro av sjukdom. Kan definieras som Hälsa är en resurs för individen medan folkhälsa är ett mål för samhället (hämtad ur Folkhälsans villkor, Folkhälsogruppens rapport nr 9). Folkhälsoarbete (Statens folk- hälsoinstitut) kan definieras som ... folkhälsoarbete innefattar pla- nerade och systematiska insatser för att främja hälsa och förebygga sjukdom. En uttalad avsikt är att påverka faktorer (frisk-, skydds- och risk-) och förhållanden (struktur och miljö) som bidrar till en positiv hälsoutveckling på befolkningsnivå. Insatserna kan vara samhälls- och/eller grupp- respektive individinriktade. Den nya svenska folkhälsopolitiken fokuserar på de faktorer i samhället som påverkar folkhälsan, det vill säga på livsvillkor, miljöer, produkter och levnadsvanor. (; 111U .aspx). Ett av de elva målområdena är Ökad fysisk aktivitet. Fysisk aktivitet definieras som all typ av kroppsrörelse utförd av skelettmuskulatur som ökar energiförbrukningen (Shephard & Balady 1999), det vill säga i princip all den tid som en person inte sover eller är fullständigt stilla. Ojämlik fördelning av hälsa Enligt en kunskapsöversikt från gällande sociala skillnader i ohälsa bland barn och unga i framgår att fysiska hälsoproblem är i genomsnitt vanligare bland socialt mindre gynnade barn jämfört med mer gynnade barn (Bremberg 2002). Psykiska problem är vanligare och riskfaktorer för ohälsa är vanligare. Det är sålunda särskilt viktigt att befrämja friskfaktorer som exempelvis fysisk aktivitet genom skolans och idrottens försorg. En hög fysisk aktivitetsgrad i åldrarna 9–18 ökar sannolikheten för en hög aktivitetsgrad som vuxen (Raitakari & medarb. 1994, Fogelholm 2008). Även om många metodologiska begränsningar föreligger vad gäller aktivitetsregistrering hos barn och ungdom finns belägg för att vissa grupper av svenska barn och ungdomar är otillräckligt fysiskt aktiva vilket åtminstone till dels kan förklara försämringar i fysisk kapacitet (medarb. 2003, medarb. Flickor är mindre aktiva än pojkar och den fysiska aktivitetsgraden minskar från cirka 11–. Förekomsten av övervikt och fetma bland barn och ungdom har ökat under , mest hos dem med högt (, baserat på en formel där hänsyn tas till kropps- längd) (2003). En förändrad medverkan i förenings- idrott förefaller inte kunna förklara detta. Sannolikt är medel- ökningen i vikt orsakad av en kombination av den minskade totala fysiska aktiviteten (bl.a. minskat cyklande och ökat bilåkande), ökad skärmtid (TV och dator) och förändrade kostvanor. Kopp- lingen till socioekonomiska faktorer är påtaglig, med störst grad av fysisk inaktivitet och övervikt/fetma hos barn och ungdomar i familjer med lägst inkomst- och utbildningsnivåer (se 2004, 2006). För dessa grupper är det därför av särskilt stor betydelse med en högre medverkan i föreningsidrott och ökad volym av skolämnet Idrott och Hälsa, det sistnämnda är för övrigt den enda arena för fysisk aktivitet som innefattar så gott som samtliga barn och ungdomar. Det finns ett flertal studier som visar att barn och ungdom vill ha mer idrott men att förutsättningar och förhållanden ofta brister (2006). Allmänt om träning och fysisk aktivitet (för referenser, se 2008) Kroppens alla vävnader och vår arvsmassa ser i stort likadana ut som hos våra förfäder . Människokroppen är byggd för rörelse. Kropp och själ mår bra av fysisk aktivitet. De flesta organ och vävnader påverkas av arbete och anpassar sig till regelbunden träning. Regelbunden fysisk aktivitet minskar påtag- ligt risken för prematur död. Med fysisk aktivitet avses all kroppsrörelse som är en följd av skelettmuskulaturens sammandragning och som resulterar i ökad energiförbrukning Fysisk aktivitet kan utföras vid olika intensitet. Ju högre inten- sitet, desto större blir den omedelbara påverkan på olika kropps- funktioner. Syrgaskonsumtionen, som är direkt kopplad till kalori- åtgången, stiger fyrfalt vid en lugn promenad. Vid maximalt arbete ökar den upp till 10–20 gånger viloomsättningen. Vid fysiskt arbete ökar pulsen och hjärtats minutvolym. And- ningen flerfaldigas, blodtrycket ökar något, kroppstemperaturen stiger, hjärtats och musklernas genomblödning ökar, det bildas mer mjölksyra och frisättningen av hormoner som adrenalin, tillväxt- hormon och kortisol ökar. Storleken på den maximala syreupptagningsförmågan beror av ålder, kön, träningsgrad, gener, kroppsstorlek med mera. Det finns ett flertal faktorer som kan begränsa prestationsförmågan. Vid hel- kroppsarbete anses det allmänt att den centrala cirkulationen (hjärtat) utgör begränsningen för den maximala syreupptagnings- förmågan. När det gäller uthållighet sitter begränsningen mer i muskulaturens innehåll av mitokondrier (små kraftverk) och kol- hydratlager. Vad bestämmer svaret på träning? Ett flertal faktorer avgör hur mycket en person förbättras om den fysiska aktivitetsgraden ökar. En viktig faktor är träningsgraden när träningsperioden inleds. Den som är inaktiv och otränad förbättras relativt sett mer än den som är vältränad. Träningseffekterna är specifika för de organ och vävnader som tränas och belastas. Endast de muskler som används anpassar sig och endast de skelettdelar som belastas stärks. Träningsperiodens längd spelar också stor roll. Även om en del träningseffekter kan ses redan efter en för- vånansvärt , någon , blir effekterna avsevärt större om träningen fortgår många månader . Naturligtvis planar träningseffekten ut allteftersom och krävs en hel del träning enbart för att vidmakthålla konditionsnivån. Tre andra viktiga faktorer är träningspassens frekvens (hur ofta utförs träningen? ), duration (hur länge pågår ett pass?) och intensitet (hur hårt/intensivt är passet?). Dessa tre faktorer bestämmer den sammantagna träningsdosen. Ju högre dos, desto högre effekt. Det bör påpekas att även lägre doser har effekt, om än i lägre utsträckning. Frekvens – För att fysisk aktivitet ska ha maximala prestations- och hälsoeffekter måste den ske ofta och regelbundet. Den effekt som ett arbetspass har kan påverka kroppen , sedan klingar effekten av. Därför rekommenderas daglig fysisk aktivitet. Duration – Ju längre aktiviteten pågår, desto större effekt har den i regel. I många fall går det dock att dela upp det dagliga aktivitetspasset i flera separata 10–15-minutersperioder, bara den sammanlagda tiden blir tillräcklig. En vanlig rekommendation för vuxna vad gäller tidsomfattningen är minst 30 minuters fysisk aktivitet per dag. Rekommendationen för barn är betydligt mer. Intensitet – Ju hårdare ett träningspass är, desto större blir van- ligen dess prestations- och hälsomässiga effekter, även om alltför intensiv träning kan leda till försämrade effekter. Goda hälso- mässiga effekter tycks ofta kunna uppnås redan på lägre intensiteter. Därutöver finns självfallet ett stort antal faktorer som påverkar utfallet av träningen. Träningen kan exempelvis ske med relativt eller med varierande intensitet (intervallträning) och med olika storlek på den muskelmassa som arbetar (arm-, bål- och benmuskulatur jämfört med exempelvis enbart benmuskler). Arvs- massan tycks även spela en relativt stor roll för hur stort tränings- svaret blir, kanske så mycket som en tredjedel av variationen människor emellan. Det finns studier som visar att individer som ökar sin prestationsförmåga på en viss träningsdos mer än andra tycks aktivera nyckelgener på ett mer kraftfullt sätt. Om skillnaderna i träningssvar endast beror på genetiska mekanismer är inte klarlagt.