sou · GWB316 · 2008-03-05 00:00:00 — Som ett förebyggande medel skall en part också kunna påskynda behandlingen av sitt ärende genom att klaga hos en högre domstol. Betänkandet Rätts- medel mot dröjsmål vid rättegång (2006:21) bereds i justitieministeriet. Domstolarnas handläggning av mål och ärenden I de allra flesta fall lever domstolarnas handläggning upp till kraven på rättssäkerhet och effektivitet. Vid bedömningen av om hand- läggningstiden i det enskilda fallet kan anses rimlig bör ett flertal faktorer beaktas, bl.a. vilken typ av mål det är fråga om, målets svårighetsgrad och parternas agerande under processen. Domstols- verkets årsredovisningar och tillgänglig statistik, som bl.a. visar olika måltypers genomsnittliga handläggningstid, indikerar dock att vissa mål och ärenden inte avgörs inom rimlig tid. Det förekommer allt oftare att enskilda för skadeståndstalan mot staten eller klagar till och gör gällande att de inte fått sina mål och ärenden prövade inom skälig tid. har de domar som meddelat mot och de mål där ingått förlikning med klaganden ofta gällt kränkningar av rätten till domstolsprövning inom skälig tid. Högsta domstolens ovannämnda dom innebär att svenska dom- stolar kan döma ut ersättning för kränkning till enskilda som utsatts för konventionsbrott. Domen kan förväntas leda till att fler enskilda som anser sig ha drabbats av långsam handläggning i domstol kommer att framställa anspråk på ersättning av staten. Även ombudsmäns och Justitiekanslerns externa tillsyn av domstolarnas verksamhet uppvisar exempel på mål och ärenden som inte avgjorts inom rimlig tid. De klagomål från allmänheten som riktas mot domstolarna gäller ofta långsam handläggning och den vanligaste kritiken som ombuds- män uttalar mot domstolarna avser långsam handläggning. Medborgarna skall kunna utgå från att domstolarna förmår hand- lägga mål och ärenden inom skälig tid. Om dessa förväntningar inte infrias finns en risk för att medborgarnas förtroende för dom- stolarna minskar. Allt fler enskilda parter visar på olika sätt sitt missnöje över domstolarnas handläggningstider. Regeringens satsning på rätts- väsendet kan förväntas förbättra domstolarnas möjligheter att arbeta ned målbalanser och i övrigt effektivisera verksamheten. Från regeringens sida och inom domstolsväsendet vidtas också olika åtgärder i syfte att säkerställa att domstolarnas verksamhet bedrivs på ett ändamålsenligt sätt. Det finns dock anledning att överväga ytterligare åtgärder för att kunna påskynda hand- läggningen i enskilda fall. För den enskilde som befinner sig mitt uppe i ett rättsligt förfarande är det i regel av mindre betydelse att han eller hon i efterhand kan bli kompenserad för långsam handläggning. I den situationen kan det för den enskilde vara mer intressant att kunna vidta någon åtgärd för att avhjälpa ett pågående dröjsmål i handläggningen. Den externa tillsyn som bedrivs av ombudsmän och Justitiekanslern kan normalt inte påskynda handläggningen på ett effektivt sätt. Dessa organ är i regel restriktiva med att uttala sig om pågående mål och i den utsträck- ningen så ändå sker är domstolen ofta redan i dröjsmål. Det finns därför skäl att överväga om den enskildes skydd mot långsam handläggning i domstol behöver förstärkas. Utifrån europarättsliga utgångspunkter finns det också skäl att säkerställa att vår rättsordning lever upp till krav på effektiva nationella rättsmedel för den som påstår sig ha drabbats av en kränkning av rätten till domstolsprövning inom skälig tid. Mot denna bakgrund anser regeringen att en särskild utredare bör ges i uppdrag att överväga åtgärder som skall syfta till att påskynda handläggningen av ett mål i det enskilda fallet. Vid dessa överväganden är det naturligt att särskilt beakta domstolschefens ansvar för att arbetet på domstolen bedrivs rättssäkert och effektivt. Till skillnad från den externa tillsynen bedrivs domstolschefens ledningsfunktion sällan genom en prövning av klagomål från enskilda. I de allra flesta fall torde det dock vara ändamålsenligt att enskilda vänder sig direkt till domstolsledningen för att påtala att handläggningen av ett mål eller ärende går för långsamt. För den enskilde kan det ha ett egenvärde att få ett tydligt besked från den ansvarige domstolschefen om anledningen till att hans eller hennes mål ännu inte kunnat tas till avgörande. Förbättrade möjligheter för enskilda att påskynda hand- läggningen av mål eller ärenden skulle tydliggöra domstolschefens ansvar för att utöva tillsyn över verksamheten. Utredaren skall kartlägga domstolschefens skyldighet respektive möjlighet att inom ramen för gällande lagstiftning agera vid långsam handläggning. Utredaren skall analysera behovet av att förbättra den enskildes möjligheter att påskynda handläggningen, t.ex. genom tillskapandet av ett särskilt förfarande som inleds genom klagomål direkt till domstolschefen. Om utredaren bedömer att det finns ett behov av att utvidga domstolschefens befogenheter för att möjliggöra ändamålsenliga åtgärder skall utredaren lämna förslag till sådana förändringar. Utredaren skall därvid beakta principen om domarens självständighet. Utredaren får även lämna förslag på andra typer av åtgärder som syftar till att förhindra eller avhjälpa oskäliga dröjsmål i dom- stolarnas handläggning. Vid dessa överväganden bör utredaren studera den rättsutveckling som ägt rum i andra nordiska länder. Utredaren skall lägga fram de författningsförslag som han eller hon finner motiverade och även lämna förslag till förändringar i andra avseenden som uppdraget kan ge anledning till. Utredaren skall även bedöma de kostnader och konsekvenser i övrigt som förslagen kan komma att medföra. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna skall utredaren föreslå hur dessa skall finansieras. Uppdraget skall redovisas . Målet T 2982/08 förtursförklaras. Målet kommer att handläggas med förtur, dvs. före andra mål och ärenden som inte ska handläggas med förtur. Rådmannen , som ansvarar för målets handläggning, har för avsikt att hålla muntlig förberedelse i målet senast . Hon har också som målsättning att målet ska tas till huvudförhandling före juni månads utgång . Beslutet får inte överklagas. Ansökan om förtursförklaring för mål T 2982/08 lämnas utan bifall. Vid en genomgång av handlingarna i målet framgår att det inte med hänsyn till målets ålder och komplexitet, parternas agerande, tingsrättens handläggning och sakens betydelse för parten föreligger skäl att bevilja ansökan om förtursförklaring. Beslutet får inte överklagas. Målet 1543-08 förtursförklaras. Beslutet medför att målet kommer att handläggas med förtur. Domstolen bedömer att målet bör kunna avgöras . Beslutet får inte överklagas. Med anledning av Din ansökan om förtursförklaring för mål 1543- 08 har jag tagit del av handlingarna i målet och inhämtat uppgifter från ansvarig domare. Jag har inte funnit att målets handläggning fördröjts till följd av domstolens, eller andra inblandade myndigheters, agerande. Det har inte heller framkommit något annat skäl att förtursförklara målet. Ansökan ska därför avslås. Beslutet får inte överklagas. Nedan följer ett flödesschema som visar hur ett ärende om förtursförklaring skulle kunna handläggas. Ansökan inkommer och diarieförs En inledande granskning av ansökan företas Eventuell kommunicering med motpart, förslagsvis för eventuellt yttrande Svar inkommer från motparten och översändes för kännedom till sökanden Domstolschefen, eller den som domstolschefen delegerat beslutanderätten till, tar del av akten och uppgifterna i målhanteringssystemet Den ansvarige domaren hörs om den hittillsvarande handläggningen Domstolschefen, eller den som domstolschefen delegerat beslutanderätten till, fattar beslut Beslutet expedieras till sökanden/parterna