sou · GWB391 · 2008-10-06 00:00:00 — Den fjärde medaljen För berömliga gärningar har sammanlagt delats ut 17 gånger varav sju gånger inom Försvars- departementets område. Denna medalj delas ut till personer som rådigt och modigt räddat en människa i livsfara. Till militär perso- nal har fyra medaljer utdelats till de som räddat personer ur brin- nande farkoster eller tält, två medaljer har utdelats till de som med fara för eget liv räddat värnpliktig i samband med handgranats- olycka och slutligen har en medalj tilldelats en högvaktssoldat, som räddat en man från att drunkna i ström. Utredningens analys avseende regeringens medaljer Medaljen meruere labores anses bara komma i fråga om insatser bedöms vara synnerligen förtjänstfulla och överträffar vad som kan förväntas inom ramen för en mycket väl skött anställning eller ett mycket väl utfört uppdrag.TPF1FPT Det finns inte i ovan nämnda promemoria (SB PM 2006:1) någon uppgift om mottagarnas ålder vid medaljeringstillfällena –2005. En genomgång visaer dock att llis quorum meruere labores har kommit att användas som belö- ning för livsgärningar snarare än för att belöna enstaka synnerligen berömvärda insatser. Översättningen av det latinska namnet med plural för gärningar antyder också detta. När medaljmotiveringarna inte innehåller ordet mångåriga så förekommer ofta synonymer som oförtröttliga eller långvariga. Det är därför mer tveksamt om medaljen meruere labores i någon storlek kan komma i fråga som regeringens belö- ning ens för en väl genomförd utlandsmission om mindre än , eller kan tilldelas en yngre person. 1TP PT Prop. 1973:91 (som föregick reform av det statliga belöningssystemet). Medaljen För berömliga gärningar har delats ut en enda gång till en soldat i dåtidens motsvarighet till Försvarsmaktens utlands- styrka (1957). Berömliga gärningar som räddat liv har utförts i Försvarsmaktens utlandsstyrka ett flertal gånger . Eftersom kontrakterad och utsänd personal ur Försvarsmaktens utlandsstyrka kan förväntas rådigt och modigt rädda liv, som en del av sin ordinarie tjänstgöring, kan en livräddande insats kanske inte anses tillräckligt exceptionell i sitt sammanhang för att förtjäna en särskild belöningsmedalj från regeringen. Förväntningarna och därmed också kraven är möjligen högre ställda på en anställd i Försvarsmaktens utlandsstyrka än på en soldat hemmavid. Sammanfattningsvis konstaterar utredningen att berömvärda insatser med fara för eget liv i Försvarsmaktens utlandsstyrka leder, med de fyra belöningsmedaljer som regeringen har till sitt förfogande, inte annat än undantagsvis till att soldater belönas. Svensk personal som utmärkt sig i utlandstjänst, såväl i form personligt mod i vissa situationer som på annat sätt t.ex. genom exceptionell arbete i en svår internationell miljö, tilldelas från och till medaljer av andra nationer eller organisationer. Ett exempel är Nato:s belöningsmedalj, Meritious Medal. 14.3Utredningens överväganden och förslag för stärkande av statens erkännande 14.3.1Försvarsmaktens medalj för personal som skadats genom stridshandlingar Utredningen förordar att Försvarsmakten tar fram en medalj att utdelas till den ur sin personal som skadats direkt eller indirekt till följd av stridshandlingar. Den föreslagna medaljen utgör ett erkännande för den risk som personalen i utsätts för och där några får betala ett särdeles högt personligt pris. Utredningen anser att med tydliga förutsättningar kommer det inte att behövas några svårare bedömningar för tilldelning. Försvarsmakten bör därför reglera de närmare förutsättningarna, t.ex. vad som inbegrips i begreppet stridshandling. Försvarsmakten bör även kunna överväga att tilldela den före- slagna medaljen till annan som anses förtjänt. En polis, en civil råd- givare, en soldat från annan samarbetande nation m.fl. som skadas i samband med en militär insats bör kunna förlänas en sådan medalj, vilket då också bör framgå av medaljreglementet. I och delas medaljer ut till militär personal som allvarligt skadats till följd av stridshandlingar. Detta har bemöts positivt. Kvalifikationerna för utdelning av medaljerna är strikta och i exempelvis har det rört sig om högst en handfull medaljer som delats ut . Det är respektive försvarsmakt som delar ut medaljen. Medaljen kan delas ut även till den som skadats i hemlandet eller i hemlandets farvatten. Men det är en förutsättning att en fientligt sinnad part är den mer eller mindre direkta orsaken till den uppkomna skadan. 14.3.2Regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser Utredningens analys avseende regeringens nuvarande medaljer visar att det inte sällan är livsgärningar som belönas. Slutsatsen är att soldater endast undantagsvis tilldelats någon av existerande regeringsmedaljer. Utifrån detta kan det hävdas att nuvarande medaljer inte täcker ändamålet dvs. utdelas inte till förmån för de som ingår i internationella militära insatser som deltar i. Utredningen menar att det är viktigt att uppmärksamma och upp- skatta berömvärda insatser i den farliga verksamhet som stats- makterna har beslutat och i vilken soldater riskerar liv och hälsa. Utredningen föreslår därför att regeringen instiftar medaljen, Regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internatio- nella insatser. Medaljen bör i första hand tilldelas personal som i någon form stått under svenskt huvudmannaskap och som utfört en eller flera exceptionella insatser under mycket svåra förhållanden. Medaljen bör kunna tilldelas exempelvis militär, polis eller departements- personal. Medaljen skulle också kunna tilldelas personer som genomfört en eller fler exceptionella insatser men som tjänst- gjorde under annat huvudmannaskap. Personerna kan t.ex. som tjänstlediga ha arbetat för en internationell organisation eller annat land. Regeringen bör kunna besluta om tilldelning i ytterligare fall. Utredningen gör bedömningen att det uppfattas som angeläget att statsmakterna i allmänhet och i synnerhet vid förluster visar på ett starkt engagemang för utlandsstyrkans verksamhet. Även om andra offentliga verksamheter är riskabla skiljer sig utlandsstyrkan i ett avseende. När det gäller personal som ingår i fredsfrämjande upp- drag är det enbart (fredsframtvingande) eller regeringen (fredsbevarande) som har befogenhet att skicka soldater i tjänst utomlands. Utredningen avser inte lägga fram förslag på vilka åtgärder – t.ex. vilken eventuell ceremoniel som kan vara lämplig i – men konstaterar att det finns ett behov av ökad konse- kvens. 14.3.4En årlig officiell veteranceremoni Utredningen har i samtal med företrädare för veteranorganisa- tioner, med veteransoldater själva och soldater i utlandstjänst fått en ökad förståelse för behovet av erkännande från statsmakterna. Samtalen har manifesterat vad utredningen berörde i delbetänkan- det. Inhämtade erfarenheter från andra länder talar också sitt tyd- liga språk. Frågan om medaljer har berörts ovan. Eftersom de är tillgängliga för samtliga veteransoldater, liksom anhöriga och andra, är veteranceremonier och minnesmonument minst lika angelägna. Detta behov har också påtalats av . Utredningen menar därför att tiden nu är kommen för att introducera en bredare officiell veteranceremoni. Förutom till de som arbetat under olika organisationer ska ceremonin rikta sig till all svensk personal som deltagit i internationella insatser med svensk huvudman. F.d. uiformerad personal som veteransoldater och veteranpoliser utgör merparten till antalet och de som också förväntas vilja delta i sådana ceremonier. Ceremonin bör också vara tillgänglig också för alla som tidigare tjänstgjort utomlands. Före- trädare för veteranorganisationer liksom för olika myndigheter (Försvarsmakten, , , , Sida, m.fl.) förväntas delta. Representanter för statsmakterna förutsätts också delta. Platsen för ceremonin föreslås förläggas i anslutning till Sjö- historiska museet på i . Platsen är lättill- gänglig, inte minst för olika fordon (parkering för bussar m.m.) och har relativt goda allmänna kommunikationsförbindelser. Området motsvarar vad som kan förväntas även för rörelsehind- rade. Platsen är vidare en av få där ett eventuellt monument kan resas. Ett alternativ som aktualiserats i samtal med är Riksplan framför i . Platsen är central och kan övervägas men utredningen menar att praktiska aspekter (trafik- och parkeringssituationen, säkerhet m.m.) inte talar till dess fördel. Det kan också diskuteras om Riks- plan är lämpligt ur kontemplationssynpunkt. Traditionen som flera olika veteranorganisationer upprätthåller på FN-dagen () vid FN-minnesmärket på i förvaltas gemensamt av Försvarsmakten och dessa vete- ranorganisationer, varav Fredsbaskrarna bara är en. Därtill lägger tre ytterligare renodlade FN-veteranorganisationer och polisen ner kransar; allihop bärande den ljusblå FN-baskern. Ceremonielet är värdigt. Det är dock inte självklart att inbegripa militära insatser under EU, Nato eller OsseTPF2FPT eller civila insatser av personal anställd av Sida, , m.fl. i en cere- moni vid FN-minnesmärket . Detta trots att de uniformerade fredsstödjande insatserna har sin grund i ett mandat från FN. Fredsbaskrarna har föreslagit fredsbevararnas dag som en lämplig dag för årlig veteransceremoni. Utredningen menar att datumet fungerar bra för uppmärksammande av t.ex. årets fredsbevarare. Däremot är dagen i sig, likt , starkt anknutet till . Utredningen förordar därför ett datum som, i linje med resonemanget ovan, är neutralt i förhållande till vilken organisation eller övergripande uppdragsgivare som den enskilde fredssoldaten, fredspolisen, fredskriminalvårdaren m.fl. har haft. Utredningen menar därför att dödsdag som infaller , är ett lämpligt datum för en gemen- sam veteranceremoni. kan som uniformerad FN- medlare i anses ha varit den förste svenske freds- bevararen och tillika den förste som omkom i fredstjänst, dessutom av antagonistiskt våld. Utredningen föreslår att Försvarsmakten bör var huvudman för veteranceremonin. Utredningen bedömer att kostnaderna för en årlig ceremoni blir relativt låga. Berörda myndigheter och organi- sationer bör kunna bidra och på Försvarsmaktens begäran vara också ekonomiskt delaktiga. I linje med ovannämnda resonemang om en bredare officiell vete- ranceremoni har röster höjts för att iordningsställa ett monument för de som tjänstgjort utomlands med svensk huvudman; militärt som civilt. Ett monument skulle också kunna bli föremål för kransnedläggning, en tradition som är vanlig utanför och som enligt personal i Försvarsmakten inte sällan efterfrågas under officiella besök. Förslag på plats där monumentet kan placeras är där den årliga ceremoni föreslås förläggas; i närheten av Sjöhisto- riska museet i . Det är generellt sett mycket svårt att finna platser för monument i , som ändå torde vara den mest lämpliga orten. Som nämnts avseende den årliga ceremonin är platsen lättillgänglig och området motsvarar vad som kan förväntas även för rörelsehindrade. Vidare finns en tydlig militärhistorisk koppling till och Ladugårdsgärde. Artillerikyrko- gården, ubåten minnessten, Kungl. Livgardes minne- stenar, Kungl. minnesten, , Kungl. Livregementets dragoners minnessten och Wasagraven är några exempel på monument m.m. som finns inom någon kilome- ters avstånd. finns vid museet en större granitstaty till minne av alla sjömän som förolyckats till sjöss. Ett alternativ kan vara att inte allt för långt ifrån denna staty, men inte i dess omedelbara närhet, resa ett veteranmonument. Därmed tas inte udden av den befintliga statyn lika lite som av det i omgivningen befintliga FN-monumen- tet. Tvärtom kompletteras då det gemensamma syftet som i grun- den är att uppmärksamma och minnas lovvärda insatser som i för- längningen kommit till gagn. Monumentet behöver, trots vad namnet i sig antyder, inte vara alltför stort till sin utformning. Ett förslag som utredningen tagit del av är en minnessten med inristade namn på förolyckade i utlandstjänst. Ytterligare förslag skulle kunna tas fram. Utred- ningen går inte närmare in på hur monumentet skulle kunna utformas, hur förslag ska insamlas eller vilken juridisk person som ska bära ansvaret häröver. Utredningen bedömer dock att det vore en framkomlig väg att monumentet, åtminstone till sin huvuddel, finansieras av staten. Utredningen har i kontakt med företrädare för markägaren, Kungliga , kunnat konstatera en positivt syn på ett minnesmonument för veteransoldater i det föreslagna området. Platsen är inte kontroversiell och den historiska kopp- lingen till militär verksamhet samt till andra minnesmonument i omgivningen betonades särskilt. 15 Insatsen – en merit för vem? -Tjänstgöring i internationella insatser ska vara en förutsätt- ning för Försvarsmaktens personal för viss befordran och för att komma ifråga för högre befattningar. -Försvarsmakten bör hos initiera frågan om att internationell erfarenhet kan vara meriterande vid anställ- ningar inom det statliga området och därför bör lyftas fram. -Försvarsmakten bör medverka till att det blir praktiskt genomförbart för soldater i fredsfrämjande verksamhet att genomföra distansstudier. -Mer utvecklade arbetsbeskrivningar och tjänstgöringsintyg bör upprättas för personal som tillfälligt tjänstgjort i Försvars- makten; i utlandstjänst eller i insatsförband. I direktiven till utredningen uppdrogs åt utredaren att särskilt belysa hur personal som tjänstgjort i internationella insatser upp- märksammas efter hemkomsten. Det kan gälla till exempel medalj- utdelning (se kapitel 14 ovan). Men det kan också gälla på vilket sätt tjänstgöringen utgör en merit i den enskildes fortsatta arbete; att rätt värdera internationella insatser i den följande karriären. I delbetänkandet uppmärksammade utredningen att det är förenat med både för- och nackdelar att lämna sitt ordinarie arbete för en tidsbegränsad anställning när det gäller den fortsatta karriä- ren. Det gäller oavsett för vilket uppdrag man lämnar och oavsett vilken arbetsgivare man har. Insatsen – en merit för vem? Det förekommer att yrkesofficerare med ordinarie tjänstgöring inom grundorganisationen inte alltid upplever stor förståelse från kollegor och överordnade. Detta gäller särskilt när tidsförhållan- dena inför utlandstjänstgöringen är kort. Det finns en brist på truppförande befäl och specialister inom stora delar av försvaret. Konkurrensen om sådan personal blir därför tydlig. Att fylla tom- rummet när någon lämnar är svårt. Påverkan på utbildningen av totalförsvarspliktiga eller fullgörandet av andra viktiga uppgifter kan bli lidande. En känsla av svek kan inställa sig, både hos den som åker iväg och hos dem som blir kvar. Att lämna den ordinarie arbetsplatsen innebär också att kon- takten med verksamheten bryts. Uppbyggda nätverk hålls inte aktuella. Risken att man tappar fredstida kompetens är stor. Man kan glömmas bort i omorganisationer eller få en svagare position när det gäller fördelning av nya arbetsuppgifter och ansvars- områden. När risken för karriären möter statsmakternas och myn- dighetens uttalade mål att öka deltagande i den militära krishanteringen utomlands kan de enskilda komma att känna fru- stration. Den svårighet som många yrkesofficerare vittnar om drabbar naturligtvis även soldater med andra ordinarie arbetsgivare än Försvarsmakten. Sannolikt är det ännu svårare för dem vars arbeten saknar tydlig koppling till arbetet som soldat. Utredningen konstaterade i delbetänkandet att om den insatte soldaten ska uppleva insatsen som befrämjande för den egna karriä- ren, måste meritvärderingen av tjänstgöring i utlandsstyrkan stär- kas. För dem med en ordinarie anställning eller studier i det civila handlar det om att tydliggöra värdet av de kunskaper och erfaren- heter som utbildning och insats medför för individen. Vidare kon- staterades att försvarets marknadsföring mot samhället är mer fokuserad på rekrytering än att understryka meritvärdet av insatser. Utredningen påtalade, avseende de försvarsmaktsanställda, att myndigheten i egenskap av arbetsgivare har bättre möjligheter att väga upp de karriärmässiga risker som insatsen alltid medför. Här krävs det mer än att ledningen pekar ut värdet av deltagande. Utredningen menade därför att det kan övervägas om insatsen bör vara en förutsättning för befordran på samma sätt som äldre tiders krigsförbandsövningar eller om den på annat sätt kan integreras i befordringsgången. En jämförelse kan göras med att det tidigare fanns ett krav på kompanichefstjänst för befordran till överstelöjtnant i armén och bataljonschefstjänstgöring för befordran till överste. Insatsen – en merit för vem? officerare var deltagande i krigsförbandsövningar tidigare i princip en förutsättning för befordran till kapten. I delbetänkandet uteslöt inte heller utredningen att andra inci- tament såsom eller möjlighet till fortbildning kunde beak- tas eller övervägas som ett led att höja meritvärdet. I remissvaren över delbetänkandet framkommer att Försvarsmakten anser att meritvärdering är ett viktigt område. Myndigheten påpe- kar att inom organisationen skärps nu kraven på att man genomfört internationell tjänst för att komma i fråga till vissa befattningar, varav en del för befordran. Likaledes torde en transformering till övriga samhället vara viktig för övriga medarbetare, som lämnar försvaret efter genomförd mission. Försvarsmakten påtalar också att den politiska nivån torde spela en stor roll i att få arbetsgivare att inse fördelen med att ha anställda som tjänstgjort utomlands. har Försvarsmakten bland annat uppgett att erfarenhet från tjänstgöring i internationell mission är en parameter som tillmäts stor vikt vid utformningen av en kravprofil inför ett urval till en befattningsplacering. I sig kan dessutom befattnings- placeringen vara urval för befordran. Urval sker i ökande takt genom intresse-/sökförfarande, vilket tar sin utgångspunkt från kravprofiler. Försvarshögskolan har i sitt remissvar angett att man stödjer utredningens förslag om att internationella insatser bör vara en förutsättning för befordran. verifierar myndigheten, med hänvisning till sin forskning, de problem utredningen identifierat angående meritvärdering. 15.3Hur ser man i och på meritvärdet efter internationell tjänst? Under kapitel 7 om internationella erfarenheter redovisas olika länders syn på meritvärdering främst avseende yrkesanställd militär personal. Slutsatsen är att med få undantag utgör utlandstjänst inte endast en fördel vid urval till högre militära studier och befordran. Det är ofta också en förutsättning härför. Insatsen – en merit för vem? Mer specifikt konstaterades angående den norska policyn att man kommit längre än i med att följa principen om att internationell tjänstgöring ska vara meriterande. Många befatt- ningar som är attraktiva har i sin kravprofil att innehavaren ska ha fullgjort internationell tjänst. Internationell tjänst uppfattas som en förutsättning för nästa befattning. Lika lite som i , är internationell tjänst ett formellt villkor för karriärgången i . Ändå uppfattas det i som en fördel att ha gjort utlandstjänst i sin nuvarande nivå för att bli befordrad till nästa. Följaktligen är uppfattningen att om en officer inte deltar i internationell tjänst kan detta påverka den militära karriären negativt. Vid utredningens besök i och menade respektive värdar att soldater som varit utomlands värderades högt också av civila arbetsgivare. En förklaring ansågs vara att sedan är försvarets ställning i såväl som relativt stark. 15.4Utredningens överväganden kring en ökad meritvärdering Det har, trots många vakanser på flera nivåer, inte sällan påståtts att officerare och andra anställda i Försvarsmakten inte kunnat beredas möjlighet att tjänstgöra i en internationell mission. Mot bakgrund av detta bedöms vid varje enskilt urvalstillfälle hur avgörande den internationella erfarenheten ska vara; ett ska- krav, ett bör- krav eller meriterande. Detta ställs mot att ha en bred eller smal urvalsgrupp. Försvarsmakten har till utredningen förklarat att myndigheten tillsätter befattningar i organisationen efter alla nämnda kravnivåer angående tidigare internationell erfarenhet. I en skrivelse presenterad har också regeringen uttryckt betydelsen av meritvärde (s. 20).TPF1FPT Deltagande i internationella insatser medför ett flertal positiva effekter för myndigheter och dess personal då internationellt arbete ger kun- skap och erfarenhet som myndigheten och dess personal kan använda i sitt operativa arbete. Det är viktigt att sådana effekter av de internatio- 1TP PT Nationell strategi för svenskt deltagande i internationell freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet, skr. 2007/08:51, s. 20. Insatsen – en merit för vem? nella insatserna och myndigheternas intresse beaktas när bidrag till civila insatser övervägs och planeras. Mot den bakgrunden bör det vara naturligt att internationella erfa- renheter ses som meriterande vid tillsättningen av befattningar natio- nellt. I föreliggande kapitel återkommer ett antal begrepp som interna- tionell tjänst, internationell insats, deltagande i utlandsstyrkan m.m. Begreppen används synonymt för att beteckna sådana kon- kreta uppdrag där personal är insatt i fredsfrämjande verksamhet utomlands. Till dessa uppdrag räknas också enheter som direkt stödjer insatsen t.ex. med logistik i ett tredje land i eller i nära anslutning till insatsområdet. Utredningens arbete tar inte bäring på annan tjänstgöring utomlands, t.ex. arbete i mer permanenta högkvarter (FN, Nato, EU, ambassader, delegationer m.m.). I samband med att resonemang förs kring meritvärdering före- kommer ibland påståenden som att utlandstjänst i sig inte är auto- matiskt kvalificerande, innebär en hög arbetsbelastning eller för- höjda risker eller att det direkta ansvaret inte behöver vara så om- fattande som vid tjänstgöring hemmavid. Utredningen har beaktat att det finns många aspekter på internationell tjänstgöring och som insatt i förband utomlands. Till exempel är utredningen medveten om att intensiteten i verksamheten i insatsområden varierar. Med hänsyn till sentida internationella insatsers komplexitet och risker menar utredningen sammantaget att gjorda analyser och fram- ställda förslag ska ses mot bakgrund av att personalen som regel verkar i en krävande miljö med många och oväntade uppgifter. Det gäller både officerare och enskilda soldater. 15.4.2Formellt respektive informellt meritvärde Utredningen har i möte med företrädare för myndigheter och organisationer, i samtal med veteransoldater och chefer med flera – kunnat konstatera att meritvärderingen består av två olika delar. Den första är det formella meritvärdet och den andra det informella meritvärdet. Det formella meritvärdet är de regler, bestämmelser och policies som av statsmakterna, behörig myndighet eller organisation slås fast. Det kan t.ex. gälla att viss tjänstgöring ger poäng eller förtur när man söker till en utbildning eller att arbetsgivaren anger i sin Insatsen – en merit för vem? rekrytering att utlandstjänstgöring är meriterande och därmed utgör del av saklig grund (en skicklighetsfaktor) för anställning och befordran. Det informella meritvärdet bygger i allt väsentligt på samhällets syn på den värderade, i detta fall officeren eller soldaten. Om det finns ett starkt stöd för insatserna, om försvaret är starkt förankrat i samhället och informationen om försvaret och insatserna är posi- tiva stärks detta meritvärde. Andra aspekter på det informella meritvärdet är hur kollegor och arbetsgivare, inte minst i kommu- nal verksamhet och näringslivet, ser på medarbetaren som tillfälligt lämnar arbetsplatsen för internationell tjänst. Något egentligt formellt meritvärde kan inte identifieras . Försvarsmakten har i sitt interna rekryteringsarbete för officerare slagit fast att det ska vara meriterande att ha gjort internationell tjänst. Utredningen föreslår att detta ska stärkas genom att så långt det är möjligt villkora befattningar och befordran av genomförd internationell tjänst.