sou · GVB310 · 2008-01-01 00:00:00 — Användning av recept- registret för sådan registrering som avses i första stycket 1 och 7 får inte omfatta annan än den som har lämnat sitt samtycke till registreringen. För ändamål som avses i första stycket 2 får upp- gifter som kan hänföras till en enskild person inte omfatta annat än inköpsdag, kostnad, kostnadsreducering och patien- tens personnummer. För ändamål som avses i första stycket 3, 5 och 8 får inga uppgifter redovisas som kan hänföras till en enskild person. Ändamålen enligt första stycket 4 får inte omfatta några åtgärder som innebär att uppgifter som kan hänföras till någon enskild patient redovisas. Dock får upp- gifter som kan hänföras till en enskild förskrivare ingå i redo- visning enligt första stycket 5 till samma förskrivare och till verksamhetschefen vid den enhet vid vilken förskrivaren tjänstgör samt i redovisning hälso- och sjukvårdsområdet, 7.registrering av dosrecept och recept för flera uttag, samt 8.registrering och redovis- ning till av upp- gifter om enskild läkares eller tandläkares förskrivning av narkotiskt läkemedel, för styrelsens tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal enligt lagen (1998:531) om yrkesverk- samhet på hälso- och sjuk- vårdens område. Användning av recept- registret för sådan registrering som avses i första stycket 1 och 7 får inte omfatta annan än den som har lämnat sitt samtycke till registreringen. För ändamål som avses i första stycket 2 får upp- gifter som kan hänföras till en enskild person inte omfatta annat än inköpsdag, kostnad, kostnadsreducering och patientens personnummer. För ändamål som avses i första stycket 3, 5 och 8 får inga uppgifter redovisas som kan hänföras till en enskild person. Ändamålen enligt första stycket 4 får inte omfatta några åtgärder som innebär att uppgifter som kan hänföras till någon enskild patient redovisas. Dock får upp- gifter som kan hänföras till en enskild förskrivare ingå i redo- visning enligt första stycket 5 till samma förskrivare och till verksamhetschefen vid den enhet vid vilken förskrivaren tjänstgör samt i redovisning enligt första stycket 8 till Social- styrelsen. Förskrivningsorsak får redo- visas endast för de ändamål som avses i första stycket 4 och 5. enligt första stycket 8 till Social- styrelsen. Förskrivningsorsak får redo- visas endast för de ändamål som avses i första stycket 4 och 5. Denna lag träder i kraft den xx. lag om ändring i lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:297) om biobanker i hälso- och sjukvården m.m. dels att 3 kap. 7 § och rubriken närmast före 4 kap. 6 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas nya paragrafer, 4 kap. 4 a och 6 a §§, med följande lydelse. Uppgifter om information och samtycke m.m. enligt 1– 6 §§ skall dokumenteras på lämpligt sätt. Särskilda bestämmelser om sådan dokumentation finns i 3 § patientjournallagen (1985:562). Uppgifter om information och samtycke m.m. enligt 1– 6 §§ skall dokumenteras på lämpligt sätt i anslutning till biobanken samt i provgivarens patientjournal. En journalhandling inom enskild hälso- och sjukvård som rör en viss patient skall lämnas ut på begäran av den som fått tillstånd till kodat human- biologiskt material om den patienten från en biobank enligt 1 §, om patienten samtyckt till utlämnandet. I fråga om vissa känsliga personuppgifter finns föreskrifter i personuppgiftslagen (1998:204). Vägran att lämna ut vävnads- prover Vägran att lämna ut vävnads- prover m.m. Frågor om utlämnande av en journalhandling enligt 4 a § prövas av den som är ansvarig för patientjournalen. Anser denne att journalhandling eller någon del av den inte bör lämnas ut, skall han eller hon genast med eget yttrande överlämna frågan till för prövning. I fråga om överklagande av beslut enligt första stycket gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 15 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). Denna lag träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1996:570) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:570) med instruktion för dels att det skall införas en ny paragraf, 1 b §, med följande lydelse dels att 2 § skall ha följande lydelse. 1.följa utvecklingen inom och utvärdera verksamheterna samt därvid samverka med andra samhällsorgan i den utsträck- ning det behövs, 2.vaka över verksamheterna vad gäller kvalitet och säkerhet samt den enskildes rättigheter, 3.svara för kunskapsutveckling och kunskapsförmedling i vård och omsorg, skall svara för kunskapsutveckling och kun- skapsförmedling i vård och om- sorg samt ansvara för samordning av de statliga myndigheternas verksamhet på området. skall utvärdera vilka resultat som uppnåtts med kunskapsutvecklingen och kun- skapsförmedlingen. 1.följa utvecklingen inom och utvärdera verksamheterna samt därvid samverka med andra samhällsorgan i den utsträck- ning det behövs, 2.vaka över verksamheterna vad gäller kvalitet och säkerhet samt den enskildes rättigheter, 3.samordna de statliga insat- serna inom socialtjänst och hälso- och sjukvård vad gäller barn och ungdom, 4.samordna de statliga insat- serna inom socialtjänst och hälso- och sjukvård vad gäller barn och ungdom, 5.med hjälp av det epidemi- ologiska centret och på annat sätt följa, analysera och rappor- tera om hälsoutvecklingen i landet samt belysa epidemiolo- giska konsekvenser av olika åt- gärder, 6.följa forsknings- och ut- vecklingsarbete av särskild be- tydelse inom sitt ansvarsområde och verka för att sådant arbete kommer till stånd, 7.svara för tillsyn i frågor som gäller hälsoskydd enligt 2, 5, 6 och 9 kap. samt tillhandahålla underlag för tillämpningen av 3–4 kap. miljö- balken och (1987:10) samt i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen ha det övergripande ansvaret för hälsofrågor inom samtliga miljökvalitetsmål, 8.ansvara för officiell statistik enligt förordningen (2001:100) om den officiella statistiken, 9.delta i internationellt sam- arbete inom sitt ansvarsområde, 4.med hjälp av det epidemi- ologiska centret och på annat sätt följa, analysera och rappor- tera om hälsoutvecklingen i landet samt belysa epidemiolo- giska konsekvenser av olika åt- gärder, 5.följa forsknings- och ut- vecklingsarbete av särskild be- tydelse inom sitt ansvarsområde och verka för att sådant arbete kommer till stånd, 6.svara för tillsyn i frågor som gäller hälsoskydd enligt 2, 5, 6 och 9 kap. samt tillhandahålla underlag för tillämpningen av 3–4 kap. miljö- balken och (1987:10) samt i arbetet med att uppnå miljökvalitetsmålen ha det övergripande ansvaret för hälsofrågor inom samtliga miljökvalitetsmål, 7.ansvara för officiell statistik enligt förordningen (2001:100) om den officiella statistiken, 8.delta i internationellt sam- arbete inom sitt ansvarsområde, 9.fortlöpande ta fram under- lag för sin analys avseende till- gången och efterfrågan på hälso- och sjukvårdspersonal, särskilt vad gäller läkare med specialist- 10. genom det nationella kun- underlag för sin analys avseende dentala material svara för kun- särskilt vad gäller läkare med förmedling om dentala material, 11. genom det nationella kun- 11. samverka med Försäk- dentala material svara för kun- i syfte att uppnå en effektivare förmedling om dentala material, 12. samverka med Försäk- 12. med hjälp av Institutet för utveckling av metoder i socialt i syfte att uppnå en effektivare socialt arbete genom systema- tisk prövning och värdering av utfall och effekter av social- tjänstens insatser samt förmedla metoder och arbetsformer, 13. med hjälp av Institutet för utveckling av metoder i socialt socialt arbete genom systema- behövs för bedömning av ett tisk prövning och värdering av hems lämplighet att ta emot ett utfall och effekter av social- barn med hemvist utomlands i tjänstens insatser samt förmedla syfte att adoptera det, metoder och arbetsformer, 14.efter samråd med 14. genom Myndigheten för internationella adoptionsfrågor utarbeta den särskilda information som utbildnings- stöd följa och utvärdera den verksamhet som bedrivs med behövs för bedömning av ett hems lämplighet att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det, 15. genom för särskilt utbildnings- stöd följa och utvärdera den verksamhet som bedrivs med statligt bidrag som administre- ras av institutet. Förordning (2005:1079). statligt bidrag som administre- ras av institutet. Förordning (2005:1079). Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (1996:611) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:611) med instruktion för att det skall införas en ny para- graf, 2 a §, med följande lydelse. skall bistå i arbetet med kunskapsutveckling och kun- skapsförmedling i vård och omsorg. Denna förordning träder i kraft . förordning om ändring i förordningen (2002:1085) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2002:1085) med instruktion för att 1 § skall ha följande lydelse. har till uppgift att vetenskapligt utvärdera tillämpade och nya medicinska metoder ur medicinskt, ekonomiskt, socialt och etiskt perspektiv. enkelt och lättfattligt sätt samt enkelt och lättfattligt sätt som sprida dem så att vårdgivare och gör det möjligt för vårdgivare och andra berörda kan tillägna sig andra berörda att tillägna sig den kunskap som vunnits. den kunskap som vunnits. denna kunskap har använts och information inom sitt ansvars- vilka resultat som nåtts. till andra myndigheter, hälso- och sjukvården samt Beredningen skall bistå Social- styrelsen i arbetet med kunskaps- ling i vård och omsorg. Denna förordning träder i kraft . 10 Förslag till förordning om ändring i förordningen (2002:719) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2002:719) med instruktion för att 2 § skall ha följande lydelse. –följa utvecklingen på läke- medelsområdet, –följa upp och utvärdera sina beslut, –följa utvecklingen i andra länder och ta till vara erfaren- heter därifrån, samt –informera berörda om sin verksamhet och om effekterna av sina beslut om subventione- ring och prisreglering. –följa utvecklingen på läke- medelsområdet, –följa upp och utvärdera sina beslut, –följa utvecklingen i andra länder och ta till vara erfaren- heter därifrån, –informera berörda om sin verksamhet och om effekterna av sina beslut om subventione- ring och prisreglering, samt –bistå i arbetet med kunskapsutveckling och kunskapsförmedling i vård och omsorg. Denna förordning träder i kraft . lag om regionalt utvecklingsarbete Härigenom föreskrivs följande. Lagens innehåll och syfte 1 § I denna lag finns bestämmelser om regionalt utvecklingsarbete. Med regionalt utvecklingsarbete avses de insatser som görs inom det allmännas verksamhet för att skapa förutsättningar för tillväxt och hållbar utveckling i ett län. 2 § Syftet med lagen är att ange den övergripande ansvarsfördel- ningen för det regionala utvecklingsarbetet, som grund för en tvär- sektoriell samordning av de olika aktörernas insatser. 3 § Regionkommunen skall leda och samordna det regionala ut- vecklingsarbetet i länet. 4 § Regionkommunen skall samverka med länets kommuner, läns- styrelsen och med övriga berörda statliga myndigheter. Den skall också samråda med företrädare för berörda organisationer och näringslivet i länet. 5 § och andra statliga myndigheter skall inom sina verksamhetsområden lämna regionkommunen det biträde som krävs för det regionala utvecklingsarbetet. De skall också samråda med regionkommunen om pågående och planerade statliga verk- samheter som har betydelse för länets utveckling. 6 § I lagar och andra författningar finns ytterligare bestämmelser om kommuners, regionkommuners och statliga myndigheters upp- gifter inom ramen för det regionala utvecklingsarbetet. 7 § Regionkommunen skall utarbeta och besluta om ett regionalt utvecklingsprogram för länet. Utvecklingsprogrammet skall härvid ange geografiska regionintressen och innehålla en regiontrafikplan. Regionkommunen skall leda och samordna arbetet med att genomföra det regionala utvecklingsprogrammet. Utvecklings- programmet skall beaktas av statliga myndigheter och ge vägled- ning för kommuner i länet. 8 § Regionkommunen skall utarbeta förslag till regionala struk- turfondsprogram inom den europeiska sammanhållningspolitiken. Regionkommunen skall även bereda ansökningar om bidrag från strukturfondsprogram och avge bindande yttranden i sådana ärenden. 9 § Regionkommunen skall besluta om användningen av det regio- nala utvecklingsanslaget. Utvecklingsanslaget kan utan hinder av 2 kap. 8 § kommunallagen (1991:900) användas till företagsstöd. 10 § Inom ramen för det regionala utvecklingsarbetet skall region- kommunen därutöver 1.bedriva regionalt jämställdhetsarbete genom att fördela statliga medel till regional projektverksamhet, 2.utarbeta och besluta om länsplaner för regional transportinfra- struktur, 3.bedriva lokal och regional kollektivtrafik i enlighet med lagen (1997:734) om ansvar för viss kollektivtrafik, 4.bedriva regional kulturverksamhet genom att besluta om an- vändningen av statsbidrag till sådan verksamhet, 5.bedriva regional kulturmiljövård genom att besluta om an- vändningen av den del av statsbidraget till kulturmiljövård som fördelas regionalt, 6.bedriva regional naturvård i form av planering, främjande av friluftsliv samt skötsel av statliga naturreservat och annat fältarbete, 7.regionalt anpassa, konkretisera och verka för de nationella miljökvalitetsmålen. 11 § Regionkommunen skall i övrigt verka för att skapa goda till- växt- och utvecklingsförutsättningar i länet inom de ramar som kommunallagen (1991:900) medger. 12 § Regionkommunen skall följa upp och låta utvärdera det regio- nala utvecklingsarbetet. 13 § Regionkommunen skall lämna en redovisning av det regionala utvecklingsarbetet till regeringen. I det sammanhanget skall regionkommunen särskilt redovisa hur nationella mål och intressen har beaktats. 14 § Regeringen får meddela de föreskrifter som behövs för genomförandet av det regionala utvecklingsarbetet. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer i fråga om 8 § andra meningen och i övrigt den xx. Genom lagen upphävs lagen (2002:34) om samverkansorgan i länen. lag om ändring i (1987:10) Härigenom föreskrivs i fråga om (1987:10) att 4 kap. 1 och 3 §§ skall ha följande lydelse. I översiktsplanen skall redo- visas de allmänna intressen enligt 2 kap. och de miljö- och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden. Vid redovisningen skall riksintressen enligt 3 och 4 kap. anges särskilt. Av planen skall framgå 1.grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden, 2.kommunens syn på hur den byggda miljön skall utvecklas och bevaras, 3.hur kommunen avser att tillgodose de redovisade riks- intressena och iaktta gällande miljökvalitetsnormer. Översiktsplanens innebörd och konsekvenser skall kunna utläsas utan svårighet. I översiktsplanen skall redo- visas de allmänna intressen enligt 2 kap. och de miljö- och riskfaktorer som bör beaktas vid beslut om användningen av mark- och vattenområden. Vid redovisningen skall riksintressen enligt 3 och 4 kap. samt geografiska regionintressen enligt 7 § lagen (00:0000) om regionalt utvecklingsarbete anges särskilt. Av planen skall framgå 1.grunddragen i fråga om den avsedda användningen av mark- och vattenområden, 2.kommunens syn på hur den byggda miljön skall utvecklas och bevaras, 3.hur kommunen avser att tillgodose de redovisade riks- intressena och iaktta gällande miljökvalitetsnormer. Översiktsplanens innebörd och konsekvenser skall kunna utläsas utan svårighet. När förslag till översiktsplan eller till ändring av planen upp- rättats, skall kommunen sam- råda med samt regionplaneorgan och kom- muner som berörs av förslaget. De myndigheter samt de sam- manslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget skall be- redas tillfälle till samråd. När förslag till översiktsplan eller till ändring av planen upp- rättats, skall kommunen sam- råda med , region- planeorgan samt kommuner och regionkommuner som berörs av förslaget. De myndigheter samt de sammanslutningar och enskilda i övrigt som har ett väsentligt intresse av förslaget skall beredas tillfälle till samråd. Denna lag träder i kraft den xx. Ett första delbe- tänkande Utvecklingskraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123) av- lämnades . Efter att ha skickat ut betänkandet för synpunkter beslutade regeringen om tilläggsdirektiv . Med detta slutbetänkande avslutar sitt arbete. Översyn av strukturen och uppgiftsfördelningen inom samhälls- organisationen (dir. 2003:10) beslutade regeringen att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över strukturen och uppgiftsför- delningen inom samhällsorganisationen. Direktivet redovisas i sin helhet i bilaga 1. Enligt direktivet skulle arbetet i kommittén bedrivas i två etapper. I den första etappen avsågs kommittén beskriva rådande struktur och uppgiftsfördelning mellan staten, kommunerna och landstingen med syfte att belysa såväl brister som förtjänster med den gällande ordningen. skulle kommittén identifiera och analysera samhällsförändringar som skulle kunna föranleda en för- ändrad samhällsorganisation. Resultatet av denna första etapp skulle kommittén redovisa i ett delbetänkande . I en andra etapp skulle kommittén göra en fördjupad analys och bedömning av strukturen och uppgiftsfördelningen. Inför denna etapp avsåg regeringen att återkomma med tilläggsdirektiv. I uppdragets första etapp ingick bland annat att belysa följande frågeställningar: Hur kommer kommuner och landsting att klara sina välfärds- åtaganden ? Hur väl är kommun- och länsindelningen anpassad till de för- ändrade förutsättningar som uppstår när medborgarnas rörel- semönster förändras och bostads- och arbetsmarknads- regionerna blir allt större? Hur påverkar internationaliseringen, särskilt samarbetet inom EU, det svenska politiska och administrativa systemet och hur fungerar kommuners och landstings insyn och inflytande i EU:s beslutsfattande? Hur har förändrad styrning av offentliga verksamheter, till exempel rättighets- och ramlagstiftning och nya drifts- och samarbetsformer, påverkat de folkvalda organens möjligheter att få genomslag för politiken? En viktig utgångspunkt för kommitténs arbete, som lades fast i direktivet, var att en långtgående självstyrelse skall upp- rätthållas inom ramen för ett starkt nationellt ansvar för med- borgarnas rätt till likvärdig välfärd i hela landet, utan att därför det yttersta ansvaret rubbas hos riksdag och regering för den offentliga verksamheten och för det politiska beslutsfattandet. Direktivet angav två viktiga syften för kommande förslag – att ge de folkvalda organen bättre förutsättningar för att få genomslag för politiken och att ge medborgarna bättre förutsättningar till in- flytande, insyn och ansvarsutkrävande. Utvecklingskraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123) överlämnade kommittén betänkandet Utveck- lingskraft för hållbar välfärd (SOU 2003:123). På grundval av en övergripande analys formulerades utgångspunkter för det fortsatta utredningsarbetet. Betänkandet innehöll inte förslag till åtgärder utan syftade till att ge underlag för mer preciserade direktiv från regeringen. Samhällsförändringar som kommittén lyfte fram i delbetän- kandet som särskilt betydelsefulla är förändringar i de demo- grafiska och ekonomiska förutsättningarna på lång sikt. I delbe- tänkandet tecknades en bild av dagens samhällsorganisation, inklu- sive vilka ansvarsskiften som skett och olika problem som dagens ansvarsförhållanden inrymmer. Statens styr- ning, kontroll och uppföljning diskuterades, bland annat med exempel från skolan, äldreomsorgen och hälso- och sjukvården. Vidare belystes frågor om tillväxt och regional utveckling – ett om- råde med många aktörer, såväl statliga som kommunala. I delbetänkandet konstaterades också att olika aspekter på demokratins utveckling är intimt förbundna med Ansvars- kommitténs uppdrag. Ett system där det är svårt att förstå hur eller på vilken nivå medborgare och invånare i , som individer eller i grupp, kan utkräva ansvar, undergräver legitimiteten i det offentliga systemet. Mot den bakgrunden betonade kommittén vikten av att inför det fortsatta utredningsarbetet anlägga ett med- borgarperspektiv. Detta innebär en medveten strävan att betrakta de offentliga verksamheterna som de ter sig utifrån den enskildes perspektiv, snarare än utifrån olika sektors- eller producent- perspektiv. Även om den svenska samhällsmodellen i sig uppvisar en be- tydande styrka, konstaterade kommittén att behöver en mer robust modell för samhällsorganisationen . Kom- mittén redovisade problem och behov av förnyelse med hjälp av ett stort antal observationer, bland annat följande: Den demografiska utvecklingen leder till en växande obalans mellan behov av och resurser för den offentliga välfärden. Därmed ställs stat, kommuner och landsting inför en stor finansiell och verksamhetsmässig utmaning. En väl fungerande arbetsmarknad och ett ökat arbetskraftsut- bud är avgörande förutsättningar för att den offentliga väl- färden skall kunna finansieras. Medborgarnas uppslutning bakom en skattefinansierad välfärd är oförändrat stor, oberoende av ålder och generation. Intresset för samhällsfrågor förefaller öka men söker sig delvis andra vägar . Intresset är nu mer inriktat på handling och på konkreta frågor av direkt intresse för den enskilde. Medborgarnas önskemål och behov blir allt mer sammansatta, med de senaste årens ökade sjukfrånvaro som ett exempel. Uppdelningen av ansvar i samhällsorganisationen riskerar att försvåra insättandet av åtgärder i rätt tid och på rätt sätt. Från kommunalt håll kommer en kritik som går ut på att initia- tiven från nationell nivå är för många, att de präglas av sektors- perspektiv och att de inte är koordinerade. Kommuner och landsting uppvisar stora skillnader sinsemellan vad gäller ambitionsnivå, tillgänglighet och kvalitet i den väl- färdsservice de erbjuder. Den framtida ansvars- och uppgiftsfördelningen för hälso- och sjukvården bör vara en prioriterad fråga i de fortsatta diskus- sionerna om samhällsorganisationen. Utformningen av samhällsorganisationen på regional nivå är avhängig av hur ansvaret för att skapa goda tillväxtbetingelser fördelas. Detta är spritt på många aktörer på flera nivåer i samhällsorganisationen. Delbetänkandet utmynnade i förslag till inriktning av det fortsatta utredningsarbetet. Fyra viktiga förutsättningar lyftes fram – be- hovet av ökad utvecklingskraft i den offentliga verksamheten, medborgarens egen medverkan och medskapande, problemen med den starka sektorisering som kännetecknar den svenska samhälls- organisationen samt behovet av en tydlig ansvarsfördelning. inbjöd ett stort antal organisationer att lämna synpunkter på kommitténs delbetänkande. Sammanlagt inbjöds 462 organisationer att yttra sig . Av dessa inkom 315 med svar som 27 organi- sationer och enskilda lämnade synpunkter på eget initiativ. Bland de 102 statliga myndigheter som inbjöds, inkom svar från 90. Svar lämnades också av 168 kommuner och 19 landsting. Därtill kom svar från fackförbund, näringslivsorganisationer med flera. I bilaga 3 redovisas samtliga instanser som inkom med synpunkter. Av de inkomna svaren framkom bland annat: ett behov, tydligast formulerat av några länsstyrelser, av ett för- valtningspolitiskt nytänkande, som är mindre låst i gamla strukturer och tankebanor, och ett utvecklat territoriellt per- spektiv med decentralisering av uppgifter till en sammanhållen statlig länsförvaltning i förening med ett stärkt regeringskansli, en omfattande kritik mot den statliga sektoriseringen och åt- följande brist på koordinering mellan olika nationella initiativ, en uppfattning som var gemensam för det stora flertalet remissinstanser,