sou · GVB324 · 2008-01-01 00:00:00 — Ett ganska stort antal veteri- närer, inte minst distriktsveterinärerna, är däremot allmänpraktise- rande och möter flera olika djurslag i sin verksamhet. Det finns också stora regionala variationer i djurtäthet. Det innebär att upp- gifterna i tabellen skall nalkas med viss försiktighet. De kan emel- lertid tjäna som en grov, allmän utgångspunkt för bedömningar av underlaget för en ekonomiskt hållbar veterinärverksamhet. har uppdragit åt utredningens experter, med erfarenhet av praktisk veterinär verksamhet i privat regi, att göra en skattning av hur många djur av olika slag som utgör ett kund- underlag, tillräckligt för en bärkraftig veterinärverksamhet. Skatt- ningen har skett för tre olika typer av verksamhet, fältverksamhet åt mjölkkor i en veterinärstation med fyra vete- rinärer som har organiserad jour, smådjursklinik med två veterinärer. Bedömningarna har skett utifrån experternas egna erfarenheter och affärsmässiga överväganden och utan kännedom om redovi- sade uppgifterna om antal djur per veterinärkategori. Resultaten av skattningarna visar att en veterinärstation med fyra veterinärer kräver ett djurunderlag om ca 80 mjölkkobesättningar av genomsnittlig storlek för att en verksamhet med enbart mjölk- kor skall vara lönsam. En genomsnittlig besättningsstorlek är ca 46 djur. Det innebär sammanlagt 3 680 mjölkkor för att ett tillräckligt djurunderlag skall föreligga. Antalet mjölkkor i underlaget, uppdelat mellan de fyra veterinärerna i den fiktiva vete- rinärstationen, ger drygt 900 mjölkkor per veterinär. Detta avviker uppåt från det faktiska genomsnittliga antalet djur per veterinär, men det skall då beaktas att få veterinärer är uteslutande verk- samma med mjölkkor. I regel omfattar verksamheten även häst och sällskapsdjur. Enligt en motsvarande bedömning för en ensam hästveterinär, bör det krävas ca 2 000 hästar inom upptagningsområdet för att verksamheten skall bli lönsam. Det stämmer väl med uppgiften om antalet hästar delat med antalet hästveterinärer inom öppen primär- vård för häst. Här skall också tilläggas att hästveterinärer vanligen arbetar uteslutande eller i allt väsentligt med häst. För sällskapsdjuren har skattningen gjorts utifrån storlek på ort. Här bedöms att en smådjursdjurklinik med två verksamma veteri- närer behöver ett kundunderlag motsvarande en tätort med ca 15 000 invånare och dessutom en omgivande landsbygd med unge- fär lika många invånare. En förutsättning är att upptagningsområ- det har en genomsnittlig djurtäthet. Ett sådant kundunderlag bedöms generera omkring 40 smådjurspatienter per vardag och ca 3 akutfall . I ett upptagningsområde med 30 000 invånare finns statistiskt sett 2 400 hundar och 4 300 katter. Om det statistiska patientunderlaget delas mellan de båda veterinä- rerna på kliniken ger det 1 200 hundar och 2 150 katter per veteri- när. Det är något mer än vad som erhålls om antalet hundar och katter slås ut på de veterinärer som verkar inom öppen primärvård åt sällskapsdjur. Här skall också understrykas att djurtätheten avseende hund och katt varierar över landet. I , med det lägsta antalet hundar per invånare, finns 21 hundar per 1 000 invånare. , som är det hundtätaste länet, finns 57 hundar per 1 000 invånare. Av dessa tre kategorier av veterinärinrättningar bedömer utred- ningens privatpraktiserande experter att mjölkkoveterinärerna har de bästa utsikterna till lönsamhet. Det beror på det inte krävs någon dyrbar utrustning för verksamheten. En hästveterinär behö- ver ha en liten mottagning med utrustning för bl.a. ultraljud och röntgen. Smådjurskliniken behöver ha tillgång till en ganska omfattande utrustning och dessutom en anställd assistent. De flesta veterinärinrättningar är dock utrustade för sjukvård åt säll- skapsdjur, eftersom det i få områden finns så mycket lantbruksdjur att dessa kan utgöra den enda basen för den veterinära verksamhe- ten. I kapitel 6 har visats att omvärldsförändringar leder till ett minskat antal lantbruksdjur. Det är inte den enda effekten. som antalet lantbruksdjur minskar blir besättningsstorlekarna större och företagen mer specialiserade.TPF1FPT Som en viktig orsak till detta brukar framhållas den ökande konkurrensen från EU-länderna. Sedan EU-inträdet har priserna på kött och animaliska livsmedel långsiktigt sjunkit. Det beror till viss del på att momsen på mat sänktes i mitten av , men den ökade konkurrensen har också spelat en viktig roll. Denna innebär att kostnader måste pressas i den svensk produktion och distribution av livsmedel. Större enhe- ter medföra i regel skalfördelar. innebär att ett antal länder, med låga produk- tionskostnader och ett stort jordbruk, anslutits till unionen. Jord- bruket sker där ofta i föråldrade former. , , och har t.ex. alla under 10 kor i snitt per mjölkkobesätt- ning. Kommissionen har bedömt att det krävs betydande insatser för att modernisera och omstrukturera jordbrukssektorn i de nya medlemsländerna. Det är en del av bakgrunden till att dessa stegvis, , fasas in gemenskapens system för jordbruks- stöd. För den svenska livsmedelsindustrin bedöms utvidgningen medföra både för och nackdelar. Utvidgningen uppfattas dock inte 1TP PT (2003:15)Stordrift, specialisering och djurtäthet – animalieproduktionens strukturutveckling – 1999 som ett hot.TPF2FPT Bl.a. kan kostnader pressas genom import eller genom etablering av produktions- eller packningskapacitet i de nya medlemsländerna. Med hänsyn till att svensk animalieproduktion är förhållandevis effektiv jämfört med de nya medlemsländerna, bedöms inte ge några betydande konsekvenser för svensk djurhållning. I senare led i produktionskedjan ger utvidgningen större effekter t.ex. genom att förädling och packning av livsmedel flyttas utomlands. Sådan produktion avser dock ofta kött från djur som fötts upp i . Det genomsnittliga antalet kor per besättning har ökat kraftigt . fanns 15 kor i en genomsnittlig besättning. fanns i snitt 22 kor per besättning. hade det genomsnittliga antalet mer än fördubblats jämfört med och uppgick till 46 kor per besättning. Enligt Svensk Mjölks analyser kommer denna utveckling att fortsätta, parallellt med att det sam- lade antalet mjölkkor minskar. Svensk Mjölk bedömer att en medelstor besättning kommer att omfatta ca 85 mjölkkor. Det är ungefär samma genomsnittliga antal som i . , , finns det över 100 kor i en genomsnittligt dansk mjölkkobesättning. Veterinärer som intervjuat menar att det blir lättare att planera arbetet om man är en hel dag på t.ex. en stor mjölkgård än när man tvingas åka runt till flera mindre besätt- ningar, kanske med långa avstånd emellan. Denna uppfattning vinner stöd i den enkätstudie utredningen genomfört bland landets praktiserande veterinärer. Dessutom underlättas en systematiskt genomförd förebyggande djurhälsovård, som i förlängningen också leder till ett minskat behov av akut djursjukvård. 2TP PT (2005:2)Utvidgningens effekter – främst för den svenska livsmedelsbranschen 7.4Skillnader i vårdbehov och efterfrågan Det är viktigt att redan här slå fast att avlivning av sjuka eller skadade djur praktiskt taget alltid är en från djurskyddssynpunkt godtagbar åtgärd. I själva verket är den i många fall bättre i ett djur- skyddsperspektiv än behandling, eftersom djuret inte behöver lida. Av enkätstudie framgår att det bland lantbruksdjuren i första hand är nötkreaturen som är föremål för djursjukvård. Det gäller särskilt mjölkkor. Efterfrågan på sjukvård kan dock även för dessa djurslag antas minska . En viktig drivkraft bakom denna utveckling är den tilltagande kostnadspressen i lantbruket, som i sin tur är en följd av ökande internationell konkurrens i kombination med MTR-reformens effekter. Denna måste mötas med effektiviseringar. Som ett led i effektiviseringen, och för att motverka negativa effekter av växande besättningsstorlekar, har de organiserade programmen för djur- hälsovård fått allt större betydelse. Sådana program leder, som berörts i kapitel 4, avsnitt 4.2.4, till friskare djur och en högre pro- duktion per djur. En uttalad strävan hos mjölkproducenterna är att minska djursjuk- vården till ett minimum. Det gäller framför allt oplanerade veteri- närbesök, i synnerhet utryckningar på jourtid. Istället vill djur- ägarna själv kunna ge djuren vård med stöd av delegerad läkeme- delsanvändning. Det är inte möjligt inom mjölk- produktionen, inte heller för kalvar som ännu inte börjat producera mjölk.TPF3FPT En delegerad läkemedelsanvändning skulle kunna avlasta veterinärerna, spara kostnader hos producenten och minska beho- vet av förrättningar på jourtid. Det finns också betydande invänd- ningar mot en utvidgning av den delegerade läkemedelsanvänd- ningen till att omfatta även mjölkkor. Problemet antibiotikare- är den viktigaste faktorn. Som framgått är också avlivning en godtagbar lösning från djurets utgångspunkter. Det är också, enligt lantbrukets företrädare, ofta en från produktionsekonomiska utgångspunkter bättre åtgärd än vård. Den vanligaste diagnosen bland mjölkkor är juverinflammation. Denna har ofta en dålig prognos. Det är svårt att med läkemedel 3TP PT Se kapitel 3, avsnitt 3.2.5 helt bli av med smittämnet. Mjölk från smittade kor får inte säljas vidare. Branschföreträdarna har också uppgivit att sådana tillstånd i regel kan vänta till dagen därpå, om inte djuret avlivas av ägaren. Det kan, menar branschföreträdarna, mot den bakgrunden ifråga- satts om jour under vardagsnätter verkligen är en nödvändig ser- vice, i andra fall än när det handlar om t.ex. komplikationer vid kalvning och akut avlivning, som av något skäl inte kan utföras av djurägaren själv.TPF4FPT För övriga nötkreatur gäller i huvudsak samma förhållanden som för mjölkkor. De är mer sällan förekommande i djursjukvård, men organiserade djurhälsoprogram finns även för t.ex. köttproduce- rande nöt, får och gris. När djursjukvård efterfrågas gäller det ofta problem vid kalvning etc. Även här finns en uttalad ambition att dra ned på djursjukvård för att istället sätta in behandling med stöd av delegation eller avliva djur som drabbas av allvarliga, akuta sjuk- domstillstånd. Sammanfattningsvis kan sägas att behovet av veterinärer för akut djursjukvård åt lantbruksdjur i vart fall inte kommer att öka. Sna- rare kommer detta behov, och med beaktande av det vikande anta- let djur, att minska med uppskattningsvis 5–på medel- lång sikt. Det förutsätter att de ambitioner branschföreträdarna redovisat förvekligas. Det innebär en minskning med uppskatt- ningsvis 30–50 veterinärtjänster inom segmentet djursjukvård åt lantbruksdjur. Däremot bedöms behovet av veterinärer inom den förebyggande djurhälsovården öka med ungefär lika många heltidstjänster i samma tidsperspektiv. Svensk Mjölk bedömer att 40–60 veterinär- tjänster behövs för detta ändamål enbart inom mjölkproduktionen. Ett trettiotal veterinärer är i huvudsak sysselsatta med djurhälso- vård inom övriga delar av lantbrukssektorn. Även där kan efter- frågan antas öka. arbetar sammanlagt ett sextiotal veterinärer inom den organiserade djurhälsovården. Vi bortser här från distriktsveterinärers och privatpraktikers mer tillfälliga enga- gemang med förebyggande åtgärder. 4TP PT Representanter för Svensk Mjölk vid hearing om kundaspekter på veterinärtjänster . Slutsatsen blir att nedgången i djursjukvård för lantbruksdjur bara delvis balanseras av en ökad efterfrågan på veterinärer i den förebyggande verksamheten. En minskad belastning på jouren, som kan bli betydande, kommer dock med all säkerhet att bli följden av den förändrade efterfrågan. Det är inte osannolikt att det genom- snittliga antalet jourförrättningar med lantbruksdjur kommer att minska med upp till en femtedel inom den närmaste tioårsperioden. Efterfrågan på djursjukvård åt sällskapsdjur har ökat avsevärt. Denna ökade efterfrågan beror inte bara på att sällskapsdjuren blivit allt fler. En minst lika viktig faktor är att antalet vårdinsatser per djur ökat dramatiskt under en lång följd av år. Detta kan utläsas ur djursjukdatarapportering för sällskapsdjur och häst. Utvecklingen bakåt visar på en stark uppgång. Samma resultat visar försäkringsbranschens redovisning av antal försäkringsfall för hund och katt. Orsakerna till denna utveckling är flera. Antalet sällskapsdjur ökar och nya kategorier av djurägare tillkommer, som saknar erfa- renhet av djurägande. Dessa kan antas ha andra attityder till djuren och djurägandet än övriga. Det finns en tydlig trend i samhället att sällskapsdjuren mer ses som jämbördiga familjemedlemmar . Utomlands, både i och i , ökar efterfrågan på olika kringtjänster för säll- skapsdjur. Det gäller t.ex. kläder, smycken och leksaker till djuren. Även efterfrågan på olika tjänster som vattengymnastik, spa- behandlingar, manikyr, päls- och skönhetsvård för djuren ökar. Begreppet furry kids (barn i päls) används allt oftare i . Sådana trender sprider sig numera snabbt i informations- och mediesamhället. Hälso- och sjukvård är ett mer grundläggande behov för djuren än de nämnda aktiviteterna. Efterfrågan på djur- sjukvård påverkas därmed också av den pågående trenden. Härtill kommer att praktiserande veterinärer har framfört till utredningen att djurägare numera generellt sett har sämre kunskaper om djuren . Sammantaget innebär detta att djurägarna blir allt mer benägna att söka vård för sina djur när de är sjuka. Det finns också, och mot bakgrund av det anförda, en klar tendens med en ökad efterfrågan på kvalificerad djursjukvård för sällskapsdjur. Till fördes svenska hundar som hade behov av pacemaker utomlands för att få en sådan inopererad. genomfördes det första ingreppet av detta slag i . Även efterfrågan på hästsjukvård ökar. För både häst och säll- skapsdjur gäller att försäkringar är en viktig förutsättning för att djuren skall få sjukvård. Det finns därför anledning att se närmare på villkoren för de vanligaste försäkringstyperna. Djurförsäkringsbranschen har volymmässigt växt och nya aktörer har kommit till. Den största aktören är , som är ett helägt dotterbolag till ringar. Agria har en marknadsandel om av marknaden för djurförsäkringar. Det finns ytterligare tre aktörer på markna- den, IF och och Sveland. Försäkringar för djur kan grovt indelas i veterinärförsäkringar, besättningsförsäkringar och kata- strofförsäkringar. De förra avser att täcka kostnader för djursjuk- vård. Besättningsförsäkringar täcker kostnader vid förlust av djur. Katastrofförsäkringar ger ett tillskott, utöver den statliga ersätt- ningen, vid slakt på grund av epizootier etc. Det finns en rad djurförsäkringar för lantbruksdjur. De flesta är besättningsförsäkringar, som ger ersättning vid dödsfall eller stöld. Dessutom förekommer s.k. katastrofförsäkringar, som ger ersätt- ning vid större sjukdomsutbrott och liknande händelser. Gemen- samt för dessa försäkringsprodukter är att de ger ersättning vid förlust av djuren genom spontan död eller avlivning i anledning av skador eller sjukdom. De täcker däremot inte veterinära insatser som syftar till rehabilitering av sjuka djur. Det finns emellertid även veterinärvårdsförsäkringar för lantbruksdjur. Enligt företrädare för kött- och mjölkproducenter är dessa i regel aktuella endast för djur som hålls för avelsändamål. Villkoren för besättningsförsäkringarna innebär att hela besätt- ningen försäkras. Ersättning från försäkringen betalas ut då djur dör, blir så svårt sjuka eller skadade att det måste slaktas eller då djur försvinner genom stöld, tjuvslakt eller på annat sätt. gäller besättningsförsäkringar för mjölkkor. Liknande villkor gäller för t.ex. köttproducerande nöt- och grisbesättningar. Veterinärvårdsförsäkringar för lantbruksdjur ersätter kostnader för sjukbesök av veterinär på gården med anledning av sjukdom eller olycksfall. Ett vanligt villkor är att samtliga djur i besättningen är försäkrade. Maxersättning räknat är i regel mindre än i motsvarande försäkringar för sällskapsdjur. Försäkringen täcker normalt inte rutinåtgärder som normal kastration, besiktnings- kostnader, vaccination och annan förebyggande behandling eller kostnader recept och receptförskriven medicin. Sammantaget bedöms försäkringssystemet för lantbruksdjur inte påverka efterfrågan på djursjukvård. Däremot är det för flera försäkringar ett villkor att djuren blir föremål för förebyggande djurhälsovård. Försäkringslösningarna kan i det sammanhanget bidra till en ökad efterfrågan på veterinärtjänster i denna del. I motsats till vad som gäller för lantbruksdjuren är en ganska stor andel av sällskapsdjuren och hästarna veterinärvårdsförsäkrade. Enligt branschföreträdare är av hundarna försäkrade. Andelen ökar dessutom. angavs andelen försäkrade hundar uppgå till två tredjedelar. När veterinärvårdsförsäkring finns betalar djurägaren en summa mot- svarande självrisken till vårdgivaren. Resten av kostnaden för vård- insatsen betalar försäkringsbolaget till vårdgivaren. Veterinärförsäkringar har stor betydelse för huruvida djuren skall få tillgång till vård eller avlivas. Det förekommer att även oförsäkrade djur behandlas akut. I huvudsak är det dock de försäk- rade djuren som får tillgång till djursjukvård. Även antalet reglerade skadefall, dvs. antalet sjukdomsfall för vilka försäkringen utnyttjas, har ökat. Det är en förväntad utveck- ling med hänsyn till det ökade antalet försäkrade djur. Mer iögon- fallande är att antalet reglerade skadefall per djur också ökat kraf- tigt. ökade antalet reglerade skadefall per 10 000 försäkrade djur för hund, för katt och för häst. Det innebär att djurägarna med tiden blivit avsevärt mer benägna att söka sig till en veterinär då djuren är sjuka. Förklaringarna härtill har berörts i det föregående. analyserade på uppdrag av regeringen den veterinära situationen och hur arbetsmarknaden för veterinärer kommer att utvecklas fram . Underlaget för analysen bestod i huvudsak av tre olika enkäter; till veterinärer, veterinär- studerande respektive till arbetsgivare som anställer veterinärer.TPF5FPT konstaterade att det fanns en brist på veterinä- rer på arbetsmarknaden inom de flesta områden. Arbetsgivarna såg generellt framför sig en ökad efterfrågan på veterinär arbetskraft. Däremot förväntade sig de privatpraktiserande veterinärerna med praktik på flera djurslag inom de privata veterinärstationerna en minskning av arbetskraftsbehovet. Detsamma gällde inom den organiserade förebyggande djurhälsovården. uppgick det totala uppskattade behovet av veterinär arbetskraft till knappt 1 700 heltidstjänster. Med enkätdata som underlag bedömde att det samlade behovet kom- mer att öka till drygt 2 000 heltidstjänster fram och med ytterligare ett par hundra tjänster . Arbetsgivarna i enkäten uppger att antalet veterinärer med inriktning mot häst och sällskapsdjur kommer att öka fram . Inom hästsjukvård förutses ett ökat behov motsvarande 60–70 tjänster och inom smådjurssegmentet sam- mantaget ca 160 tjänster, varav något mer än hälften inom små- djurssjukhusen och resten bland smådjurskliniker. De privata vete- rinärstationerna bedömer att behovet av veterinärer kommer att minska inom deras verksamhetsområden. Orsaken är framför allt det minskande antalet lantbruksdjur och en försämrad lönsamhet inom den veterinära fältverksamheten. Drygt ett tiotal heltids- tjänster bör försvinna bland de privata veterinärstationerna enligt de arbetsgivare som svarat på enkäten. Distriktsveterinärerna där- emot, redovisar ett ökat behov av veterinär arbetskraft. Där förut- ses en ökning med ca 50 heltidstjänster fram och med ytterliga ett åttiotal fram . 5TP PT (2004:4) Analys av den veterinära situationen – med en arbetsmarknadsprognos fram . Det är vanskligt att bedöma efterfrågan på veterinärtjänster i fram- tiden. Det är däremot möjligt att ge en bild av vilka faktorer som påverkar detta behov och ungefär med vilken styrka det sker. I tabell 7.2 visas schematiskt de huvudfaktorer som berörts i det föregående samt i vilken riktning och med vilken styrka de verkar beträffande efterfrågan på djursjukvård respektive djurhälsovård i kategorierna lantbruksdjur och sällskapsdjur inklusive häst. Tabell 7.2 Schema över olika faktorers betydelse för efterfrågan på djursjuk- vård och djurhälsovård i Varje faktor är bedömd i en sjugradig skala mellan tre minus (- - -), som innebär stor negativ påverkan och tre plus (+++) som inne- bär stor positiv påverkan på efterfrågan. Om faktorn inte kan för- väntas leda några förändringar i aktuellt marknadssegment marke- ras detta med likhetstecken. Djurutvecklingen är en negativ faktor bland de flesta slag av lant- bruksdjuren, men antalet sällskapsdjur ökar. Därigenom är djurut- vecklingen en positiv faktor för sällskapsdjuren. Sällskapsdjuren konsumerar mer sjukvård än lantbruksdjuren. Antalet försäkrade sällskapsdjur ökar och försäkringen tas i anspråk allt oftare för varje enskilt djur. Det leder till att den positiva påverkan förstärks. Det innebär också att det antal sällskapsdjur, som krävs för en lön- sam veterinärverksamhet bör minska något, i förhållande till vad som angivits i avsnitt 7.2. Faktorn jordbrukspolitik innefattar som huvudkomponent MTR- reformen. Denna påverkar inte bara antalet djur och besättnings- storlekarna, som är två av de övriga av faktorerna, utan också förut- sättningarna för djurhållning i stort, genom en allmänt ökande kostnadspress på animalieproducenterna. Schemat visar att den samlade efterfrågan på veterinärtjänster för lantbruksdjur kan antas bli i stort sett oförändrad eller minskar något. Det samlade behovet av veterinärtjänster för sällskapsdjur kan däremot antas öka signifikant . Förebyggande djur- sjukvård för sällskapsdjur, t.ex. vaccination av hund eller katt, ökar också, men mindre än beträffande djursjukvården. Den samlade uppgången i efterfrågan på veterinärtjänster åt sällskapsdjur och häst kan, om den pågående utvecklingen inte ändrar riktning, antas bli större än nedgången i lantbrukets efterfrågan på veterinärtjäns- ter. Sammantaget bör detta leda till att behovet av veterinärer inom segmenten djursjukvård och djurhälsovård ökar med mellan 200 och 300 heltidstjänster fram jämfört med dagens nivå. Detta stämmer väl med de bedömningar som de veterinära arbets- givarna gjorde i analys av det framtida behovet av veterinärtjänster. Därefter har reformen med gårdsstöd genomförts och de förväntade effekterna av den har kunnat analy- seras närmare. Slutsatserna om utvecklingen inom lantbruket och behovet av veterinärer för djursjukvård respektive djurhälsovård bör därför vara något säkrare nu än när analys gjordes. En skillnad i förhållande till tidigare analyser är t.ex. att efterfrågan på förebyggande djurhälsovård nu bedöms öka. Den samlade ökningen av efterfrågan på djursjukvård kommer dock i stort sett uteslutande att ske inom segmentet sällskapsdjur och häst, särskilt beträffande sällskapsdjur. En ökad efterfrågan på kvalificerat och specialiserad djursjukvård åt dessa djurslag kan också förutses. Det är en effekt av växande hund- och kattpopula- tioner, försäkringssystemens utveckling och, sannolikt, även förändrade attityder hos djurägarna. Till djursjukvårdssektorn i vid mening kan räknas företag och verk- samheter som erbjuder hälso- och sjukvård åt djur samt läkemedel, sjukvårdsutrustning och annan materiel som behövs inom djursjuk- vård, förebyggande djurhälsovård och rådgivning i djurhälsofrågor. Djursjukvårdssektorn sysselsätter, förutom veterinärer, även bl.a. djursjukvårdare, veterinärassistenter, tekniska assistenter, djur- skötare, och hovslagare. I det följande utgår vi från ett veterinär- perspektiv och fokuserar på de verksamheter i den snävare avgrän- sade del av djursjukvårdssektor som kräver veterinärkompetens. Låt oss kalla den veterinärsektorn. Hälso- och sjukvård för djur tillhandahålls i huvudsak i privat regi. Det finns drygt 1 000 företag i den svenska veterinärsektorn. Samtliga aktiebolag i denna sektor omsatte ca . I gruppen aktiebolag finns både små och stora före- tag, med eller utan anställda. Här finns också ATG:s hästkliniker.