sou · GWB352 · 2008-06-03 00:00:00 — avsågs att läraren, förskolläraren eller fritidspedagogen inte fullgör sitt uppdrag i enlighet med styrdokumenten. Dock diskuterades svårigheten med gränsdragningar och bedömningar av detta. Ett flertal av de intervjuade menade att i de flesta fall bör det ske en erinran eller varning av något slag innan en auktorisation återtas på grund av inkompetens. Det framkom även uppfattningar om att ett långt avbrott i yrket, exempelvis en tioårsperiod, bör medföra att man inte längre får vara auktoriserad. Det fanns också de som ansåg att om den auktoriserade visade sig obenägen att ta på sig vissa kvalificerade uppgifter skulle auktorisationen kunna dras in. Det framkom synpunkter på att inspektion borde förändras så att lärarna bedömdes i samband med denna. Det fanns dock även den motsatta uppfattningen, där det ansågs olämpligt att först auktoriserade lärarna, sedan inspekterade dem och dessutom eventuellt avauktoriserade dem. Flera skolledare framförde att en rektor bör ha anmälningsplikt till den statliga myndighet som handlägger auktorisationsärenden om rektorn bedömer att en lärare inte längre bör vara auktoriserad. 8.2.6Redan anställda lärare och auktorisation Så gott som samtliga intervjuade framförde att övergången till ett nytt system bör präglas av ett enkelt förfarande när det gäller per- soner som redan är anställda och har en relevant examen. I flera intervjugrupper framfördes att prövningen av dessa bör vara en särskild procedur där rektorn, t.ex. i samband med medar- betarsamtal, gör en avstämning mot de fastlagda kriteri- erna/kompetensprofilerna och sedan lämnar ett yttrande till den statliga myndighet som utfärdar auktorisationen. Det fanns även de som föreslog att redan anställda kan ingå i den första ompröv- ningsomgången om man inför omprövning med jämna intervall. Ett fåtal av de intervjuade ansåg däremot att det inte behövs någon auktorisation för dem som redan är anställda utan tidsbe- gränsning. De som så önskar bör t.ex. kunna finnas kvar i skolan som behöriga lärare och genomföra alla arbetsuppgifter precis som . Det fanns även de som framförde att en förskollärare, fritidspedagog eller lärare som är behörig och anställd tills vidare med automatik bör bli auktoriserad. Erfarenheter och uppfattningar från fältet 8.2.7Implementering, genomförande och uppföljning En tydlig bild som framkom genom intervjuerna är att det inte bör vara några större problem med implementeringen av ett auktorisa- tionssystem, eftersom det är en positiv reform som kan leda till att lärar-, förskollärar- och fritidspedagogyrkena uppvärderas. Enstaka personer menade dock att ett auktorisationssystem kan komma att möta stort motstånd och ses som en uppbyggnad av en hierarki, varför nyttan med systemet måste förklaras tydligt. Främst förvaltningschefer och rektorer betonade att det är viktigt att systemet förankras på lokal nivå, t.ex. hos fackliga representanter. Några framhöll också kommunförbunden som viktiga parter, vilka dessutom skulle kunna hjälpa till i förankringsarbetet. Delaktig- heten ansågs av flera intervjuade som viktig, dvs. att auktorisation är en fråga både för arbetsgivaren och arbetstagaren. Såväl lärare som chefer lyfte fram att lönefrågan kan bli problematisk, då det ansågs troligt att det förutsätts att en auktorisation leder till högre lön. Eftersom det bör finnas auktoriserade lärare, förskollärare och fritidspedagoger som kan vara mentorer för nyutexaminerade under deras yrkesintroduktion var den mest framträdande uppfatt- ningen att man bör starta med att auktorisera de som redan är anställda utan tidsbegränsning. Det fanns även de som ansåg att man bör starta i omvänd ordning, dvs. börja med de nyanställda och parallellt med detta auktorisera redan anställda. När det gäller uppföljning av systemet ansåg de flesta att Skol- verket bör svara för denna uppgift. En förvaltningschef och ett par rektorer framförde att longitudinella studier bör genomföras för att man ska kunna bedöma systemets effekter. En samstämmig bild från intervjuerna pekar på behovet av skärpta behörighetsregler och en tydligare indelning i olika lärarkategorier. Det fanns de, främst i fristående skolor, som värnade om lärares kompetens men menade att det måste finnas olika vägar för nå behörighet. Vikten av lärares kompetens när det gäller den tidiga läs- och skrivutvecklingen lyftes särskilt fram i många intervjuer, liksom behovet av djupare ämneskunskaper ju äldre eleverna blir. Erfarenheter och uppfattningar från fältet av att det finns behöriga speciallärare i olika skolformer poängterades i många intervjugrupper. Det framkom tydligt att det finns behov av en yrkesintroduktion med stöd av en erfaren för nyutbildade lärare, förskollärare och fritidspedagoger. En vanlig uppfattning vid intervjuerna var att lärare på alla nivåer, förskollärare och fritidspedagoger bör omfattas av ett auktorisationssystem och det framhölls som viktigt att det finns karriärvägar för samtliga yrkeskategorier. 9 Legitimation för lärare I detta kapitel redovisas utredningens förslag till ett legitimations- system för lärare. Förslaget innebär att det ska krävas legitimation för att en lärare ska få undervisa och anställas utan tidsbegränsning. Syftet är framför allt att säkerställa en hög och likvärdig undervis- ningskvalitet i den svenska skolan. Utredningens förslag har inspi- rerats av såväl internationella förebilder inom lärarområdet som likartade system inom andra samhällssektorer i . I kapitel 11 presenteras ett motsvarande system för förskollärare. Huvuddragen i utredningens förslag till legitimationssystem för lärare framgår av nedanstående figur. Särskiltr ilt kvalificeradlifi r lärarel r re Gymnasielektori l t r Legitimeraditi r lärarel r re FårFår anställasanställas utanutan tidsbegränsningtidsbegränsning Efter lärarexamen ska den nye läraren genomgå ett provår. Under provåret tilldelas läraren en som ska vara en erfaren och legitimerad lärare och båda två ska få särskilt avsatt tid för provårs- lärarens yrkesintroduktion. Efter genomfört provår ansöker läraren om legitimation hos . Om rektor tillsammans med har bedömt att läraren är lämplig för yrket ska legitimation i normalfallet beviljas. Av legitimationsbeviset ska framgå i vilka skolformer, årskurser och ämnen som läraren är behörig att under- visa. När läraren fått sin legitimation får han eller hon också anställas utan tidsbegränsning. För att stimulera lärarna till professionell utveckling efter legi- timeringen föreslås också kvalifikationssteg i form av statliga utnämningar. Erfarna lärare med väl vitsordad tjänstgöring ska efter ett väl dokumenterat praktiskt pedagogiskt utvecklingsarbete eller avlagd licentiatexamen (motsvarande) kunna utnämnas till sär- skilt kvalificerad lärare. I gymnasieskolan ska lärare i ämnen med i huvudsak teoretisk inriktning efter disputation kunna utnämnas till gymnasielektor. Syftet med centralt fastställda kvalifikationskrav och en gemensam beslutsordning är att säkerställa kvaliteten i dessa utnämningar. Skolhuvudmännen förväntas tillvarata den kompe- tens som särskilt kvalificerade lärare och gymnasielektorer besitter. I utredningens direktiv motiverar regeringen varför ett auktorisa- tionssystem eller motsvarande bör införas för lärare. I likhet med regeringen anser jag att auktorisation kan vara ett sätt att kvalitets- säkra och utveckla verksamheten. Det kan bidra till läraryrkets professionalism genom att tydliggöra vilka krav som ställs på lärar- nas kompetens. Jag delar också regeringens bedömning att auktori- sation av lärare kan öka yrkets status och därmed bidra till att fler engagerade och motiverade studenter söker sig till yrket. En utgångspunkt för mina förslag har varit att undervisningen ska skötas av lärare med såväl relevant utbildning som lämpliga egenskaper för yrket. En annan utgångspunkt har varit att över- gången till yrkeslivet så långt möjligt ska underlättas för nya lärare. Jag föreslår därför att skolans undervisning ska skötas av lärare med adekvat lärarutbildning som efter genomgånget provår fått legiti- mation för sitt yrke. Mycket talar för att en lärare som får stöd och råd av en , dvs. en erfaren och legitimerad lärare, under sitt första år i yrket har bättre förutsättningar att fungera väl i sin yrkesroll därefter. Om dessutom uppenbart olämpliga personer hindras från att bli legitimerade bör detta sammantaget leda till en högre kvalitet i undervisningen. Systemet ska således vara en garanti för att lärare har rätt utbild- ning och även i övrigt besitter de egenskaper som krävs för läraryr- ket. Systemet ska även fungera som en lättbegriplig deklaration av lärarens kvalifikationer. För såväl arbetsgivare som elever och för- äldrar ska det tydligt framgå att en lärare har bedömts som lämplig och även i vilka årskurser och ämnen han eller hon är behörig att undervisa. När motsvarande system infördes i och () var skälet att det fanns ett stort antal personer som inte var behöriga för sin uppgift, men som ändå undervisade i skolorna. Detta sågs som ett stort kvalitetsproblem. Liknande kvalitetspro- blem har uppmärksammats i och utgör en viktigt del av bakgrunden till denna utredning. Jag har valt att använda begreppet legitimation framför auktori- sation. Ett skäl för detta är att en legitimation till skillnad från en auktorisation alltid är statligt reglerad. Auktorisationsbegreppet är, som framgår av kapitel 6, generellt sett mindre preciserat. Det kan avse mycket varierande verksamheter (allt från revision till bilser- vice) och det omfattar såväl helt frivilliga system som obligatoriska system med en statlig reglering i botten. En auktorisation kan också avse såväl enskilda personer som företag. Ytterligare ett skäl för att välja legitimationsbegreppet är att det är väl känt hos all- mänheten. Inte minst genom associationer till läkaryrket och andra yrken inom sjukvården förmedlar begreppet vad systemet syftar till och hur det är uppbyggt. Sammanfattningsvis anser jag att legitimationsbegreppet bäst speglar det system som föreslås i detta betänkande. Det bör emel- lertid påpekas att utredningens förslag som helhet inte är beroende av att just den benämningen används. En förutsättning för att det ska finnas kompetenta lärare i skolan är en väl fungerande lärarutbildning. Det ingår emellertid inte i Lärar- utredningens uppdrag att lämna förslag till hur lärarutbildningen bör utformas. Denna fråga behandlas av utredningen om en ny Legitimation för lärare 2008:52 lärarutbildning (dir. 2007:103) som ska lämna ett betänkande . Det finns viktiga beröringspunkter mellan denna utredning och utredningen om en ny lärarutbildning. I enlighet med sina direktiv har utredningarna samrått. Utredningarnas olika start- och slut- tider gör att denna utrednings förslag om behörighet måste stäm- mas av med de förslag som utredningen om en ny lärarutbildning lämnar. En nyutexaminerad lärare ska genomföra praktisk tjänstgöring för att erhålla legitimation för yrket (provår). Provåret ska avse sådan undervisning han eller hon är utbildad för. Under provåret ska läraren tjänstgöra och få en yrkesintroduktion. Den nye läraren ska tilldelas en som ska vara en legitimerad och erfaren lärare och båda två ska ha särskild tid avsatt för yrkesintroduktionen. Denna tid ska mot- svara av en heltid för läraren som genomför provår och för mentorn. Under provåret ska också lärarens lämplighet bedömas. Rektor ska göra en sådan bedömning i relation till nationellt fastställda kriterier. ska medverka i bedömningen. ska i samråd med berörda intressenter utveckla och fastställa de nationella bedömningskriterierna. Myndigheten ska även i övrigt utarbeta de riktlinjer som behövs för provåret. Läraren förutsätts själv ordna sin provårsplats genom att ansöka om anställning. Den huvudman som anställer en lärare som uppfyller kraven för provårstjänstgöring är också skyldig att erbjuda läraren att få genomföra sitt provår. Ett provår ska i normalfallet motsvara ett läsår, men kan vid särskilda skäl förlängas till högst . Examinerade lärare som efter har tjänst- gjort under motsvarande på heltid är undantagna från kravet på provår för att erhålla legitimation. Skälen för utredningens förslag Provåret är en central del av det föreslagna legitimationssystemet för lärare. Det ska framförallt ge den nyutbildade läraren en yrkes- introduktion, men också möjliggöra en bedömning av hans eller hennes lämplighet för yrket. Såväl svensk som internationell forskning pekar på problem för nya lärare att självständigt hantera läraruppdragets olika delar (jfr avsnitt 4.3). Nyanställda lärare får som regel ett eget ansvar för pla- nering och genomförande av undervisning, föräldrakontakter, sam- arbete med kolleger, uppföljning och utvärdering, m.m. Denna situation innebär en stor skillnad mot att som lärarstudent genomföra sin verksamhetsförlagda utbildning under handledares ansvar. Det kan också konstateras att många lärare efterfrågar en yrkesintroduktion i form av ett provår eller liknande (jfr avsnitt 8.2.2). Under utredningens intervjuer har det också framhållits att lärarutbildningarna har svårigheter att stoppa studenter som är olämpliga för läraryrket. Det förekommer att uppenbart olämpliga personer ändå tillåts ta examen. Detta är naturligtvis olyckligt och lärarutbildningarna bör ägna frågan större uppmärksamhet. Samti- digt pekar det på behovet av en kontrollstation efter lärarexamen för lärare som ska legitimeras och få full behörighet för yrket. Provåret kan också bidra till att lärarkåren utvecklar sin profes- sionalism. Det uppmuntrar till och skapar arenor för professionella möten mellan erfarna och nyexaminerade lärare. Det förutsätter också att kompetensprofiler och andra professionella normer utvecklas, förankras och upprätthålls inom lärarkåren. Förslaget om provår knyter också an till de välfungerande system för yrkes- introduktion och kvalitetssäkring som finns i bl.a. och (). Avsikten med provåret är inte att det ska ersätta den verksam- hetsförlagda delen av lärarutbildningen. Verksamhetsförlagd utbildning innebär bl.a. att lärarstudenterna tidigt under sin utbild- ning får prova på yrket. Om det då visar sig att de inte passar för yrket kan de avbryta sina studier i ett tidigt skede, vilket naturligt- vis är en vinst för såväl den enskilde som för samhället som helhet. 9.3.1Provåret ska motsvara ett läsår Med hjälp av nationella kriterier bör det efter ett provår vara möj- ligt att bedöma om en lärare är lämplig eller ej för yrket. Om det finns särskilda skäl ska emellertid den nyutbildade läraren undan- tagsvis ha rätt till ytterligare tid för sin provtjänstgöring. Särskilda skäl kan föreligga om en lärare inte har kunnat prövas på ett till- fredsställande sätt. Det kan t.ex. handla om hög frånvaro orsakad av sjukdom eller liknande omständigheter. Förlängningen ska då inte vara längre än vad som krävs för en rättvis bedömning, dock längst . Om en lärares första anställning varar än ett läsår, dock minst en termin, ska läraren ändå ha rätt att påbörja sitt provår. Läraren får i sådana fall fullfölja sitt provår på en annan anställning. 9.3.2Det ska finnas särskild tid för yrkesintroduktion För att provåret ska fungera ska särskild tid avsättas för såväl som för den nya läraren. Det är rimligt att av en heltidstjänst avsätts för provårsläraren och för men- torn. Det vore i och för sig önskvärt om staten kunde bidra med medel för ytterligare tid, exempelvis tjugo procent för den nye lära- ren och tio för mentorn, men enligt min bedömning skulle detta bli alltför kostsamt (jfr avsnitt 12.2.1). På den enskilda skolan avgör som regel rektor hur tiden ska för- delas mellan olika arbetsuppgifter. Under provåret är det naturligt att undervisningstiden minskas för den nya läraren, eftersom han eller hon behöver mer tid för planering, uppföljning och reflexion än en erfaren lärare. Undervisningstiden kan givetvis minskas även för , men där är det även tänkbart att tid tas från andra uppgifter såsom ämnesansvar, arbetslagsledaransvar eller annat. 9.3.3Mentor ska främst ge råd och stöd roll ska främst vara att ge råd och stöd i yrket. Eftersom en lärares uppdrag inte enbart handlar om undervisningen i klass- rummet ska stödet omfatta även exempelvis utvecklingssamtal, bedömning och betygssättning, upprättande av individuella utveck- lingsplaner, åtgärdsprogram och annan dokumentation samt hur man går till väga i samband med elevvårdsärenden. ska även fungera som förebild, t.ex. genom att den nyutbildade ges möjlig- het att följa hans eller hennes undervisning. ska vidare medverka i bedömningen av provårsläraren. Det ställer krav på att han eller hon finns med som observatör av den nya lärarens arbete. Observationerna bör följas upp med reflekterande samtal. får således en mycket viktig roll och bör därför vara väl kvalificerad och utses med omsorg. bör utfärda riktlin- jer för vilka krav som ska ställas på en och huvudmannen bör sträva efter att mentorn får utbildning för uppgiften. En ska vara legitimerad. Han eller hon bör även vara erfaren och ha samma behörighet som provårsläraren är utbildad för. Finns ingen sådan att tillgå, vilket exempelvis kan vara fallet i ämnen med få elever i senare årskurser eller i gymnasieskolan, ska i andra hand en annan erfaren och legitimerad lärare vara . behörighet bör i sådana fall givetvis ligga så nära den nya lärarens som möjligt. ska utses av den som är rektor för aktuell verksamhet. Om rektor tvingas utse en som har en annan behörighet än den som provårsläraren är utbildad för kan det vara lämpligt att organisera ett samarbete mellan olika skolor. På så sätt kan den som är ny i yrket ändå få möjlighet att diskutera med en erfaren lärare med motsvarande arbetsuppgifter. ska ha en rådgivande och stödjande roll och det går därför att ifrågasätta om han eller hon även ska bedöma den nyut- bildade. Men eftersom ska följa prov- årsläraren på nära håll kommer rimligen bedömningens kvalitet att öka väsentligt om även deltar. 9.3.4Rektor ska ansvara för bedömningen Vid sidan av föreslås även rektor ha en tydlig roll under en lärares provår. Förutom att stå för vissa informationsinsatser o.d. ska rektor bedöma provårsläraren utifrån en s.k. nationell kompe- tensprofil . Rektors bedömning ska ske i flera steg. Först ska rektor och provårsläraren föra samtal om planeringen av ett visst undervis- ningstillfälle eller en viss aktivitet. Sedan ska rektor observera undervisningen/genomförandet och avslutningsvis ska rektor och läraren ha uppföljningssamtal. Blir resultatet tillfredsställande efter avslutas provåret och den nyutbildade får ett yttrande där det anges att denne bör erhålla legitimation. Blir resultatet icke tillfredsställande vid det första formella bedömningstillfället ska särskilda samtal föras med provårsläraren och en individuell åtgärdsplan upprättas inför fortsättningen av provåret. Det är självklart en fördel om rektor inte begränsar bedöm- ningen till de föreslagna formella tillfällena utan kontinuerligt följer upp hur provårsläraren fungerar i yrket under hela provåret. Om rektor saknar lärarkompetens ska biträdande rektor eller motsvarande med lärarkompetens medverka i bedömningen. Finns heller ingen biträdande skolledare med lärarkompetens ska rektor utse ytterligare en erfaren, legitimerad lärare som medbedömare. Eftersom rektor har ett övergripande ansvar för skolans kvalitet och personalens kompetens är det naturligt att han eller hon har en tydlig roll i bedömningen av nya lärare. Det kan emellertid finnas problem med detta eftersom skollagen inte ställer krav på att rektor ska ha en lärarutbildning. Det ingår inte i mitt uppdrag att ge för- slag till skärpta behörighetsregler för rektorer, men med anledning av ovanstående vill jag ändå framföra att det finns starka skäl att införa tydliga och skärpta behörighetsregler för rektorer. Jag har därför med tillfredsställelse noterat att regeringen avser att lämna förslag om nya behörighetsregler till (prop. 2007/08:1, utg. omr. 9.3.5Skolverket ska fastställa en kompetensprofil för lärare För att provåret ska bli likvärdigt i hela landet bör det omgärdas av nationella regler och riktlinjer. Det handlar exempelvis om en s.k. kompetensprofil för lärare samt om sådana uppgifter som mentorer och rektorer bör ha i samband med provåret. – som bl.a. har ett nationellt ansvar att följa och utveckla skolans kvalitet och likvärdighet – bör enligt min mening ansvara för dessa frågor. Myndigheten ska således utveckla och fastställa en nationell kompetensprofil och vid behov uppdatera denna. ska i arbetet med den nationella kompetenspro- filen samråda med berörda intressenter och professionsföreträdare. får en delvis ny roll genom den förändrade myndig- hetsorganisation inom skolområdet som träder i kraft den 1 okto- ber 2008. Jag noterar dock att kommer att behålla det nationella ansvaret för skolväsendet och att regeringen anger att utgångspunkten för ändringarna är att renodla uppdrag med fokus på föreskrivande, uppföljande och utvecklande uppgifter inom bl.a. skolväsendet (prop. 2007/08:50). En kompetensprofil skulle bl.a. kunna omfatta nedanstående aspekter. -Förmåga att ha höga positiva förväntningar på alla barn -Förmåga att tillämpa läroplan och kursplaner i praktiken -Lärarrollen i praktiken -Förmåga att omsätta ämnesteori i praktiken -Engagemang i elevernas lärande -Förmåga att följa upp och bedöma elevernas kunskapsutveckling -Förmåga att möta elever med olika förutsättningar -Förmåga att möta pojkar och flickor ur ett jämställt perspektiv -Samarbete med elever, föräldrar, kolleger och ledning -Drivkraft för egen kompetensutveckling Ovanstående exemplifiering bygger dels på material om kompe- tensprofiler som lämnat till utredningen, dels på beskrivningen av lärares professionalism och inverkan på elevernas resultat som redovisas i kapitel 2. Ytterligare en utgångspunkt är kompetensprofiler och kriterier för lärare i andra länder (jfr t.ex. avsnitt 5.3.1; 5.4.1; 5.5.1). Kompetensprofilen bör kunna vara gemensam för samtliga lärarkategorier. I den mån särskilda preciseringar för olika typer av lärare behövs får överväga utformningen av dessa till- sammans med berörda intressenter. En kompetensprofil bör självfallet ha koppling till de krav som ställs i skolans styrdokument. Den bör också spegla hur lärare omsätter teoretiska kunskaper och agerar i praktiken (jfr avsnitt Kompetensprofilen bör hållas aktuell, bl.a. i förhållande till skolans styrdokument, men även vad gäller samhällsutvecklingen i övrigt. De krav som kommer att ställas på den som tagit sin lärarexa- men och genomfört ett provår för att få legitimation bör även beaktas när lärare utbildas. Detta bör ses över inom ramen för den pågående översynen av lärarutbildningen. Kompetensprofilen som används som bas då läraren bedöms för att få legitimation bör avspegla de mål som i examensordningen anges för lärarexamen. Kompetensprofilen bör kompletteras med ett dokument som beskriver god lärarsed (jfr t.ex. ethical standards i avsnitt 5.4.1 samt och Lärarnas riksförbunds yrkesetiska prin- ciper ). Ett sådant dokument bör fastställas av den statliga skolmyndigheten efter samråd med bl.a. lärarnas fackliga organisa- tioner och representanter för arbetsgivarna. Om det inte finns några yrkesetiska normer för lärare har omgivningen svårt att bedöma om en lärare handlar professionellt i olika situationer. Avgöranden från den nämnd som utredningen föreslår ska pröva frågor om återkallelser kommer att ha betydelse för vad som kan anses vara god lärarsed (jfr avsnitt 9.6). 9.3.6Läraren ska själv söka sin provårsplats Den nya läraren ska själv söka en tidsbegränsad anställning för att genomgå sitt provår. Provåret ska genomföras i de årskurser och ämnen som läraren har utbildning för, och som han eller hon blir behörig att undervisa i efter legitimering. Det är självklart viktigt att nyutexaminerade lärare så snabbt som möjligt ges möjlighet att genomföra provår för att kunna få legitimation.