sou · GWB373 · 2008-07-03 00:00:00 — produktval som rör användning om bekämpningsmedel är godkända för utsläpp på om ett godkänt bekämpningsmedel används om tillstånd finns för att använda ett godkänt begränsningar som rör utsläppande på marknaden begränsningar som rör användning om tillstånd finns för att använda ett godkänt kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändare som släpper ut ämnet på SOU 2008:73 Förslag till en ny tillsynsorganisation Kommunernas ansvar för tillsyn av kemiska produkter, kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändares användning av ämnet tillstånd enligt Reach, villkor som rör utsläppande på tillstånd enligt Reach, villkor som rör användning förutsätter att verksamheten inte är tillståndspliktig under tillsyn. innebär att bestämmelserna är nya. Den stora majoriteten kommunala tillsynsobjekt är små eller mycket små. Förändringar från företagens perspektiv Exempel på hur företagen påverkas av de förändrade tillsynsansvaren Vem bedriver tillsynen? Tillverkare och de som för in kemiska produkter och släpper dem på marknaden och namnbytare (primärleverantörer) produktval inför utsläppande på marknaden produktval som rör användning KemI och/ el. begränsningar som rör utsläppande på marknaden begränsningar som rör användning om bekämpningsmedel är godkända för att släppas ut på om ett godkänt bekämpningsmedel används om tillstånd finns för att använda ett godkänt bekämpnings- registrering enligt Reach, utom egen användning och tillämpning av riskhanteringsåtgärder, såsom artikel 14.6 kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier enligt tillstånd enligt Reach, villkor som rör utsläppande på Verksamheter (ej primärleverantörer) som omfattas av tillståndsplikt enligt 9 kap. 6 § miljöbal- ken, och som har kvar tillsynen för. produktval inför utsläppande på marknaden Kn Lst Förslag till en ny tillsynsorganisation 2008:73 Vem bedriver tillsynen? produktval som rör användning om bekämpningsmedel är godkända för utsläpp på om ett godkänt bekämpningsmedel används om tillstånd finns för att använda ett godkänt begränsningar som rör utsläppande på marknaden begränsningar som rör användning om tillstånd finns för att använda ett godkänt kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändare (ej formulerare) som släpper ut kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändares användning av ämnet på plats och i varor/beredningar tillstånd enligt Reach, villkor som rör utsläppande på tillstånd enligt Reach, villkor som rör användning på plats och i varor/beredningar Verksamheter (ej primärleverantörer) som inte omfattas av tillståndsplikt enligt 9 kap. 6 § , exempelvis flertalet grossister, detaljister och andra återförsäljare, eller sådana tillståndspliktiga verksamheter som överlåtit tillsynen för. produktval inför utsläppande på marknaden produktval som rör användning om bekämpningsmedel är godkända för utsläpp på om ett godkänt bekämpningsmedel används om tillstånd finns för att använda ett godkänt begränsningar som rör utsläppande på marknaden begränsningar som rör användning om tillstånd finns för att använda ett godkänt kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändare (ej formulerare) som släpper ut kemikaliesäkerhetsrapport/exponeringsscenarier, nedströmsanvändares användning av ämnet på plats och i varor/beredningar SOU 2008:73 Förslag till en ny tillsynsorganisation Vem bedriver tillsynen? tillstånd enligt Reach, villkor som rör utsläppande på tillstånd enligt Reach, villkor som rör användning på plats och i varor/beredningar Tillverkare och de som för in/importerar kemiska produkter till och vars verksamhet är tillståndspliktig enligt 9 kap. 6 § om ett godkänt bekämpningsmedel används om tillstånd finns för att använda ett godkänt egen användning och tillämpning av riskhanterings- åtgärder enligt Reach, såsom artikel 14.6 -innebär att bestämmelserna är nya Vi utvecklar frågan om ansvar för tillsyn över användning av och annan fysisk befattning med kemiska produkter i avsnitt 4.4. Kemikalieinspektionen kan misstänka eller veta om att en vara innehåller ett förbjudet ämne eller ett ämne i för hög koncentration enligt en begränsningsregel. Då kan myndigheten ingripa mot producentens utsläppande på marknaden om kraven i begräns- ningsregeln avser utsläppandet på marknaden. Avser begränsningen ämnets användning, dvs. infogning av ämnet i en vara eller bered- ning, bör Kemikalieinspektionen istället uppmärksamma tillsyns- myndigheten som ansvarar för den platsknutna tillsynen på problemet. Många begränsningsregler innefattar både användning och utsläppande på marknaden. Därför bör myndigheterna samverka i tillsynen för att undvika dubbelarbete. Omfattar kravet både utsläppande på marknaden och användning kan varuproducenten få ett föreläggande från Kemikalieinspektionen om att inte släppa varan på marknaden innan ämnet är borttaget eller halten är nedbringad i varan, och ett föreläggande från den andra myndighe- ten som rör de åtgärder som kan behöva vidtas i produktionen. Förslag till en ny tillsynsorganisation Misstänker Kemikalieinspektionen en överträdelse kan myndig- heten som bedriver platsknuten tillsyn ha tillgång till information som kan antingen bekräfta eller avstyra misstanken, exempelvis miljörapporter eller underlag i tillstånds- eller anmälningsärenden. Sådan information har bara den myndighet som bedriver platsknu- ten tillsyn. Fördelen med att ha tillgång till sådan information är att den kan minska behovet av att ta ut varuprover och därmed minska analyskostnaderna. Informationen kan ju visa eller indikera att ämnet finns eller kan finnas i varan eller beredningen. Tillsyn över kemikaliesäkerhetsrapport och riskhanterings- åtgärder (eller en kommun) bedriver platsknuten tillsyn över en formulerare. Denne använder ett farligt ämne utanför ett exponeringsscenario och utan att släppa ut ämnet på marknaden. Om formuleraren inte kan få sin leverantör att vidga exponerings- scenariot ska se till att företaget upprättar en kemi- kaliesäkerhetsrapport med ett nytt exponeringsscenario vilket innefattar användningen. Vidare ska se till att formu- leraren identifierar och tillämpar relevanta riskhanteringsåtgärder vid användningen. Om formuleraren släpper ut ämnet på markna- den är det Kemikalieinspektionens uppgift att se till att formulera- ren upprättar kemikaliesäkerhetsrapporten med exponerings- scenariot och att granska innehållet, inklusive om informationen om de rekommenderade riskhanteringsåtgärderna medför adekvat kontroll för användningen. Tillsynen över att formuleraren vidtar relevanta riskhanteringsåtgärder för sin egen användning är fortfa- rande en fråga för tillsyn. Båda myndigheterna behö- ver sådan kompetens som finns på . 4.4Så regleras de operativa ansvaren Som framgår ovan är vår utgångspunkt att Kemikalieinspektionen ensam bör vara operativ tillsynsmyndighet för produkttillsynen av dem som i första led släpper ut kemiska produkter eller varor på marknaden i . Det är alltså sådana företag som i nuvarande tillsynsbestämmelser kallas primärleverantörer. Vi föreslår att begreppet primärleverantörer används som samlingsnamn även fortsättningsvis. Ansvaret bör omfatta tillsynen över såväl bestäm- Förslag till en ny tillsynsorganisation melser enligt 14 kap. och föreskrifter som meddelats med stöd av det kapitlet som EG-förordningar som rör utsläp- pande på marknaden av kemiska produkter. Kemikalieinspektionens ansvar bör dock inte omfatta tillsynen över krav som är relaterade till primärleverantörernas fysiska befattning med kemiska produkter och varor, t.ex. behandling, förvaring och användning, eller riskhaneringsåtgärder eller andra försiktigsmått som de vidtar i samband med den hanteringen. I det avseendet innebär våra förslag ingen ändring i förhållande till hur Kemikalieinspektionen tillämpat sitt nuvarande ansvar. Skälen till att vi anser att Kemikalieinspektionens ansvar ska avgränsas från tillsyn över användningen och liknande hantering är dess nära anknytning till annan platsspecifik tillsyn. Kemikalieinspektionen bör också vara ensamt ansvarig för varu- tillsynen i andra led vad gäller marknadskontrollen och annan tillsyn som rör utsläppande på marknaden. eller den kommunala nämnden bör ha tillsyns- ansvaret för produkttillsynen av andra aktörer än primärleverantö- rer. Ansvaret för den tillsynen bör kopplas till ansvaret för tillsynen över miljöfarlig verksamhet och andra verksamheter som regleras i avsnitt B i bilagan till förordningen (1998:900) om tillsyn enligt (tillsynsförordningen). På så sätt integreras alla delar av tillsynen som rör kemiska produkter. Regleringen av ansvaret för produkttillsynen över kemiska produkter och varor bör samlas i avsnitt D i bilagan till förord- ningen om tillsyn enligt . Innebörden av tillverkare, användning, produkt, vara och andra begrepp varierar i olika lagstiftning som rör kemiska produkter eller andra varor med avseende på deras kemikalieinnehåll. Det är därmed svårt att i avsnitt D i bilagan till tillsynsförordningen göra en samlad reglering av ansvaret för all lagstiftning på kemikalie- området eller att använda samma begrepp vid förordnade av till- synsansvar för de olika författningarna. Vi anser därför att ansvaret bör delas upp i olika punkter i D; först ansvaret enligt 14 kap. och sedan enligt varje EG-förordning på kemikalie- området. Det gör vi för att säkerställa att ansvaren är väl avgränsade och enbart träffar avsedda aktörer. Begrepp som används i de olika författningarna bör ha samma innebörd i regleringen av tillsyns- ansvaret som i respektive författning. Fördelarna av att det finns en tydlig formell uppdelning av ansvaret anser vi uppväga svårigheterna med att begrepp kan ha Förslag till en ny tillsynsorganisation olika innebörd i de olika punkterna i avsnitt D. Begreppsför- virringen är ett faktum som myndigheter och enskilda ändå måste hantera, oavsett reglering i tillsynsbestämmelserna . Vi anser också att bör få ett visst ansvar för platsanknuten tillsyn i arbetsmiljöfrågor över Reach. Tillsynen bör utövas enligt arbetsmiljölagstiftningen. och den kommunala nämndens ansvar bör följa ansvaret för platsanknuten tillsyn över de verksamheter som anges i avsnitt B i tillsynsförordningens bilaga. I avsnitt B ingår miljöfarlig verksamhet, inklusive täkter, verksamhet som orsakar miljöskador, vattenverksamhet, verksamhet som prövats av regeringen enligt 17 kap. och viss övrig verksamhet som kan orsaka olägenheter för människors hälsa. Det innebär att får ansvaret för vissa tillsyns- uppgifter som anges i avsnitt D2 när den står som ansvarig för tillsynen av en verksamhet i avsnitt B. Det gäller dock inte när läns- styrelsen med stöd av 10 § tillsynsförordningen har delegerat ansvaret till den kommunala nämnden. Om den kommunala nämnden står som ansvarig i avsnitt B får den alltså ansvaret för de i D2 angivna tillsynsuppgifterna i stället för . Detsamma gäller om delegerat ansvaret för en verksamhet. Visst kommunalt tillsynsansvar för verksamheter som anges i B regleras direkt i (26 kap. 3 § tredje stycket). Det gäller tillsynen över miljö- och hälsoskyddet enligt 9 kap. inom kommunen, utom för tillståndspliktig miljöfarlig verksamhet. Även i sådana fall bör den kommunala nämnden ha ansvaret för tillsynen enligt D2. En förutsättning för överlåtelse enligt 10 § tillsynsförordningen är enligt förordningens 11 § att det ska finnas resurser, kompetens och en lämplig organisation. Vårt förslag innebär att fortsättningsvis måste ta ställning till om de förutsättningarna är uppfyllda även för kemikalietillsynen i sin bedömning av om en överlåtelse är möjlig. Länsstyrelserna är som tillsynsvägledande myndighet skyldig att följa upp och utvärdera kommunernas tillsyn Förslag till en ny tillsynsorganisation och har en skyldighet att återta överlåten tillsynTPF10FPT som är miss- skött.TPF11FPT Vi anser det vara viktigt att ansvaren för den platsknutna tillsyn och produkttillsynen följs åt vid överlåtelser. Blir det möjligt att överlåta den ena tillsynen men inte den andra försvinner tanken om integrering. Effekten för företagen blir återigen att ansvaret förde- las på två myndigheter som var för sig debiterar avgifter. Den gällande regleringen med parallella ansvar är en följd av politiska beslut, men den här gången skulle effekten uppstå genom ett myndighetsbeslut. Den kommun som inte kan klara av båda slagen av tillsyn har antingen att förbättra sina förutsättningar för till- synen eller avstå från att få ansvaret för. Vi anser att 11 § tillsynsförordningen bör ändras för att det klart ska framgå att frågan om tillsynsansvar för hanteringen av kemiska produkter ska tas med i bedömningen när frågan om överlåtelse prövas. Redan överlåtna ansvar bör dock fortsätta att gälla, vilket bör framgå av en övergångsbestämmelse till förordningen om ändring i tillsynsförordningen. Är ansvaret redan överlåtet och det senare visar sig att de nya uppgifterna inte sköts bör i stället återta ansvaret med stöd av 26 kap. 4 § andra stycket . Redovisningen nedan av våra förslag till ansvarsfördelning börjar med regleringen av det kommunala tillsynsansvaret i 26 kap. 3 § . Därefter tar vi upp ansvaret enligt 14 kap. och fortsätter sedan med EG-förordningarna. Slutligen tar vi upp ansvaret för tillsynen av försvarets verksamheter. 4.4.1Ansvar för tillsyn över Det kommunala tillsynsansvaret enligt 26 kap. 3 § Regleringen i 26 kap. 3 § bidrar till en otydlig reglering av ansvarsfördelningen. Den gör det också omöjligt att förordna om statligt tillsynsansvar för hanteringen av kemiska produkter utan att dubblera ansvaret. Som framgår ovan anser vi att det finns skäl att ta bort dubbleringar av tillsynsansvar och att det kommu- nala ansvaret för kemikalietillsyn av de företag som befinner sig högst upp i leverantörskedjan bör minska. 10TP PT 7 § andra stycket tillsynsförordningen. 11TP PT 26 kap. 4 § andra stycket tillsynsförordningen. Förslag till en ny tillsynsorganisation Genom att låta regleringen av kemiska produkter i 26 kap. 3 § utgå, blir det också möjligt att ta bort sådan reglering i tillsynsförordningen som syftar till att reda ut problem som lag- texten orsakar, men som i stället bidragit till oklarheterna. Den reglering vi avser är ingressen till punkt D i bilagan till tillsyns- förordningen samt den generella delegeringen till myndigheterna att själva komma överens om den normala ansvarsfördelningen när denna innebär dubbel- eller trippelansvar, men att alla ändå är operativa om det behövs. har påpekat att myndig- heterna inte gör sådana överenskommelser TPF12FPT. Redan förslog i sitt betänkande om en miljöbalkTPF13FPT att regeringen borde bemyndigas att fördela tillsyns- ansvaren, men utredningens förslag avsåg all tillsyn enligt miljö- balken. Flera remissinstanser kritiserade att balken inte direkt reglerade ansvaret för tillsynen. Regeringen bedömde därför att det var motiverat med preciseringar, bland annat avseende kommuner- nas ansvar för tillsynen av kemiska produkter enligt 14 kap miljö- balken.TPF14FPT Regeringen bedömde också att kommunerna borde ta ett större ansvar för kemikaliekontrollen och att det senare kunde bli möjligt att kommunalisera även Kemikalieinspektionens tillsyn. konstaterade regeringen att EU-arbetet kommer att påverka de svenska tillsynsmyndigheterna.TPF15FPT Vi menar också att utvecklingen på kemikalieområdet inte gick att förutse . syftade till att samla och samordna miljölagstiftning, men på kemikalieområdet går utveck- lingen åt motsatt håll. reglerade EU kemikaliefrågorna genom EG-direktiv, som genomfördes i svensk lagstiftning genom . reglerar EU dem i större utsträckning genom EG- förordningar, som var för sig utgör egna lagstiftningar som behöver kompletteras med svenska tillsynsbestämmelser. Är tillsynsansvaret för miljöbalksbestämmelser om hanteringen av kemiska produkter reglerad i lag som enbart kan ändras genom riksdagsbeslut, medan ansvaret för tillsynen av sådana bestäm- melser i EG-förordningar regleras av regeringen, går det inte att enkelt anpassa och få tillsynsansvaren att fungera ihop med en föränderlig och varierad lagmassa som i huvudsak beslutas på EU- nivå. 12TP PT Rikrevisionens . 13TP PT SOU 1996:103. 14TP PT Prop. 1997/98:45, del 1, s. 498. 15TP PT Prop. 1997/98:45, del 1, s 511. Förslag till en ny tillsynsorganisation Mot den här bakgrunden föreslår vi att kommunernas generella ansvar i 26 kap. 3 § för tillsyn över hanteringen av kemiska produkter enligt 14 kap. bör utgå. Regeringen bör fortsättningsvis fördela allt ansvar för tillsynen över kemiska produkter. Som en följd av den föreslagna ändringen i 26 kap. 3 § bör även hänvisningen i 4 § första stycket tillsynsförordningen ändras. Kemikalieinspektions nuvarande ansvar enligt avser tillverkare och andra primärleverantörer som släpper ut kemiska produkter och varor på marknaden. I ansvaret ingår förutom tillverkare även företag som för in kemiska produkter och varor till . Med tillverkare jämställer som i eget namn förpackar, packar om eller ändrar namn på en kemisk produkt utan att ha tillverkat eller fört in produkten till , s.k. namnbytareTPF16FPT. Ansvaret gäller med avseende på deras produkter och varor. Vi menar att den avgränsningen syftar till att utesluta den fysiska befattningen med kemiska produkter och varor från ansvaret. Vi anser att Kemikalieinspektionens ansvar för tillsynen över bestämmelserna i 14 kap. och föreskrifter meddelade med stöd av det kapitlet bör kvarstå. Utformningen av bestämmel- serna i tillsynsförordningen bör dock ändras för att ansvaret ska bli klarare. Kemikalieinspektionens operativa tillsynsansvar enligt miljö- balken bör även omfatta export och annan utförsel av kemiska produkter och varor. är det operativa ansvaret otydligt regle- rat. Det framgår genom Kemikalieinspektionens ansvar för tillsyns- vägledning enligt 13 e § tillsynsförordningen, som en följd av stadgandet i 5 § den förordningen om att den tillsynsvägledande myndigheten är operativ om inget operativt ansvar är reglerat. För att göra Kemikalieinspektionens ansvar tydligt med avse- ende på aktörer anser vi att varje aktör bör anges i regleringen. Ansvaret bör omfatta tillverkare av och den som för in till eller för ut ur kemiska produkter eller varor, liksom de s.k. namn- bytarna. Enligt terminologi ingår såväl importörer 16TP PT Jfr 6 § förordningen (2008:245) om kemiska produkter och biotekniska organismer. Förslag till en ny tillsynsorganisation som exportörer i begreppet den som för in till eller för ut ur . Vad gäller varutillsynen föreslår vi att Kemikalieinspektionens ansvar ska omfatta alla aktörer i distributionskedjan. Begreppet hantering är definierat i 14 kap. 2 § 5 . Där ingår såväl saluförande och överlåtelse som bearbetning, behandling, förvaring och användning. Hanteringsbegreppet inne- fattar alltså både sådana förfaranden som rör utsläppande på mark- naden och sådana som gäller den mer fysiska befattningen med kemiska produkter och varor. Det bör tydligt framgå att Kemikalieinspektionens tillsyns- ansvar ska vara avgränsat till sådan hantering som innebär utsläp- pande på marknaden i vid bemärkelse, dvs. saluförande och över- låtelse och därmed jämförliga förfaranden. Användning eller annan hantering som gäller den fysiska befattningen med kemiska pro- dukter eller varor bör alltså inte falla under Kemikalieinspektionens tillsynsansvar för primärleverantörer. Krav som rör den fysiska befattningen och försiktighetsmått vid sådan befattning kan emellertid ingå i bestämmelser som gäller utsläppandet på marknaden av en kemisk produkt eller vara, t.ex. skyddsfraser i märkningen av en kemisk produkt, såsom en färg. En begränsningsregel kan också ha anknytning till den fysiska befatt- ningen genom att det t.ex. finns ett överlåtelseförbud mot färg i vilket ett visst ämne har använts. Kemikalieinspektionens ansvar omfattar då givetvis kontroll av att primärleverantörerna anger korrekta skyddsfraser och att de inte bryter mot överlåtelse- förbudet. Primärleverantörernas tillämpning av försiktighetsmått och användning av ämnen vid tillverkningen av färgen omfattas emellertid inte. Ett annat exempel på Kemikalieinspektionens ansvar för tillsyn över primärleverantörerna är kontroll av att bekämpningsmedel som de släpper ut på marknaden är godkända. De undantag som gäller för vissa kemiska produkter och varor från Kemikaliinspektionens tillsynsansvar (exempelvis för bränslen och drivmedel) bör tas bort så att en enda myndighet får ett konsekvent ansvar för den centrala produkttillsynen av alla kemiska produkter – allmänkemikalier såväl som bekämpnings- medel – och varor. Vissa undantag bör dock göras för frågor som omfattas av och ansvar. Vårt uppdrag omfattar inte tillsyn över reglerna för biotekniska organismer. Det blir emellertid ogörligt att lämna förslag där tillsynsansvaret för sådana organismer regleras på samma sätt som Förslag till en ny tillsynsorganisation , medan utformningen av ansvaret för tillsynen av kemiska produkter förändras i grunden. Våra förslag innefattar därför även tillsynsansvar för biotekniska organismer med utgångspunkt i att det ska följa ansvaret för kemiska produkter och att det dubbla ansvaret bör tas bort. Som en följd av det föreslår vi, utöver regleringen i avsnitt D, att 4 § andra stycket tillsynsförordningen upphävs. och den kommunala nämndens tillsynsansvar Vi anser att bör få ett tydligt ansvar för tillsynen över 14 kap. och föreskrifter under det kapitlet. Ansvaret bör omfatta tillsynen över primärleverantörerna vad avser annan hantering av kemiska produkter och varor än sådan som gäller saluförande, överlåtelse eller därmed jämförbart förfarande. För andra aktörer än primärleverantörer bör ansvaret omfatta all hantering av kemiska produkter, dvs. både sådan som gäller utsläppande på marknaden och fysisk befattning. Vad gäller deras hantering av varor bör ansvaret dock enbart gälla hantering som innebär fysisk befattning. Det som föreslås falla under , och ansvar (se nedan) bör undantas. Vi föreslår att det i punkten D3 i bilagan till tillsynsförord- ningen regleras när den kommunala nämnden blir ansvarig i stället för . Vi menar att det räcker med att hänvisa till punkten D2 i fråga om innehållet i ansvaret. Tills vidare anser vi att nuvarande ansvar för tillsynen över primärleverantörer av kosmetiska och hygieniska produkter bör ligga kvar på , men att det finns skäl att utreda en överföring till Kemikalieinspektionen. En avgränsning bör göras till saluförande och överlåtelse och därmed jämförbara förfaranden, på motsvarande sätt som vi föreslår ska gälla för Kemikalieinspektionens ansvar. Det bör också införas ett undantag för brandfarliga, explosiva och oxiderande egenskaper så att ansvaret inte utvidgas. Förslag till en ny tillsynsorganisation Vi har ovan konstaterat att vi inte har underlag för att ta ställ- ning till tillsynsansvar för material och produk- ter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel. Vi menar därför att det bör finnas kvar och inte ändras. Med hänsyn till våra övriga förslag till ändringar behöver dock ansvaret utformas på ett annat sätt. Det är oklart om, och i så fall i vilken utsträckning, läns- styrelserna och kommunerna har tillsynsansvar enligt för material och produkter som är avsedda att komma i kontakt med livsmedel (se avsnitt 2.5). Det beror bl.a. hur begreppen mate- rial och produkter förhåller sig till begreppen kemiska produkter och varor enligt 14 kap. . Det är också osäkert om det kommunala ansvaret gäller för varor. Vi anser att ansvaret omfattar endast kemiska produkter. Mot den bakgrunden anser vi att ansvaret bör utformas så att ensamt får hela tillsynsansvaret. Vidare bör det klart framgå att det är viss använd- ning av kemiska produkter och varor som avses, nämligen sådan som innebär kontakt med livsmedel. bör behålla sitt ansvar över tillsynen av utrustning i fartyg som innehåller s.k. f-gaser eller ozonnedbrytande ämnen.