sou · GWB3126 · 2008-12-16 00:00:00 — ner (exempelvis utåtagerande eller aggressiva personer), det goda mötets kännetecken och klimatet i en arbetsgrupp.15 Vid i stort sett samtliga besök och i andra kontakter som vi haft med olika aktörer, chefer och personalgrupper inom omsorg och vård för äldre och i möten med företrädare för pensionärsorganisa- tioner har värdegrund, förhållningssätt, bemötande och etik lyfts fram som en viktig, kanske den viktigaste, kompetensfrågan. Inte därför att det nödvändigtvis är ett område med stora brister utan därför att relationen/mötet mellan den äldre och omsorgspersona- len har avgörande betydelse för den äldres livskvalitet. Förmåga att granska och värdera Omsorgsarbete handlar i stor utsträckning om möten mellan män- niskor. För att kunna stödja andra personer är det väsentligt att ha kunskap om sig själv, sina egna värderingar och attityder och också förmåga att värdera och ta ställning till dem. Det innebär att kunna se sin egen roll i mötet med andra och hur den egna attityden påverkar omgivningen. I vissa högskoleutbildningar har detta upp- märksammats genom reflekterande samtal under handledning. Syftet är att reflektera kring egna drivkrafter, civilkurage, sin och samhällets syn på äldre, egna behov i relation till andras, hur man bör arbeta med inflytande och makt och hur man hanterar klago- mål. Skillnader i värderingar hänger ofta samman med faktorer som utbildningsnivå, inkomstnivå, ålder, politiska idéer etc. Människor har oändligt många olika identiteter och kan identifiera sig med olika grupper vid olika tillfällen. Den som i sitt arbete möter människor med olika behov och förväntningar, olika bak- grund, erfarenheter och kultur behöver ha god kunskap om sig själv och sina egna värderingar, men också om vad som påverkar andras. Förmåga att kritiskt granska, bedöma och värdera egna värde- ringar, attityder och förhållningssätt behöver kompletteras med förmåga att granska den egna arbetsinsatsen och dess betydelse för kvaliteten i verksamheten. I den dokumentation kring omsorgspersonalens kompetens som , Kommuner och Landsting och Kravmärkt Yrkesroll tagit fram betonas förmåga att tillämpa ett etiskt grundat förhållningssätt, förmåga att uppmärksamma och ta hänsyn till attityders, normers och ideologiers betydelse i vård- och omsorgs- arbete hos brukare, närstående och vänner, egna och andra yrkes- utövare, samhälleliga attityder och sociala normer. Även förmåga att respektera brukarens självständighet, integritet och värdighet och agera därefter nämns. Att vara professionell i mötet med bru- karen och närstående och förmåga att uppmärksamma, diskutera och hantera etiska dilemman och överväganden anges också som nödvändig kompetens för omsorgs- och vårdarbete. Därutöver anges att omsorgspersonal ska ha kunskaper om och förmåga att granska sitt arbete och medverka till utveckling av verksamheten. anger att vård- och omsorgsassi- stenten ska ha förmåga att målinriktat följa upp och utvärdera sitt arbete och bidra till utveckling av arbetets innehåll och metod, medan Kommuner och Landsting har formulerat ett antal förmågor under rubriken kvalitets- och förbättringsarbete. Vårt förslag till yrkeskrav: Äldreassistenten ska ha kunskap om olika former för kommunikation och förståelse för dess betydelse för äldre, närstående och arbetskamrater. Äldreassi- stenten ska ha förmåga att tala, läsa och skriva svenska. Äldre- assistenten ska också ha förmåga att anpassa sättet att kom- municera till olika situationer och olika individers förutsätt- ningar och behov. 4.2.1Våra argument för och en precisering av yrkeskravet Äldreassistentens arbete är ett relationsarbete och innebär i stort sett alltid personliga möten med den äldre. Varje äldre har rätt till ett individuellt och gott bemötande. Det ställer stora krav på kommunikationen och att samtalet sker på ett sådant sätt att Äldreassistenten och den äldre förstår varandra. lyssna, att kommunicera på olika sätt och att skapa god kontakt är därför en central kompetens. Detta gäller även i kontakter med närstående, arbetskamrater och andra yrkesgrupper inom omsorg och vård för äldre. Med kommunikation avser vi att i samspelet och relationen mellan människor muntligt, skriftligt eller på annat sätt överföra information, upplevelser och känslor. I Äldreassistentens funktion ingår både att vara den som överför och att vara den som tar emot information och båda dessa funktioner sker i samspel med äldre, närstående och arbetskamrater. Mötet med andra människor påverkas av vårt sätt att tala, vår mimik och vårt kroppsspråk. Äldreassistenten möter i sitt arbete många olika personer med varierande bakgrund, erfarenheter, sjuk- domstillstånd och funktionsnedsättningar. Någon är rädd och oro- lig, någon har en hörselnedsättning, någon annan har svårt att för- stå och uttrycka sig på svenska och ytterligare någon har en begyn- nande demenssjukdom. Sammantaget innebär detta att Äldreassi- stenten måste ha goda kunskaper om kommunikation, både verbal och ickeverbal, samt förmåga att kommunicera i tal, skrift, med sitt kroppsspråk och med beröring. Äldreassistenten bör också känna till vanliga hjälpmedel för kommunikation samt ha förmåga att anpassa sättet att kommunicera utifrån individen och dennes för- mågor. Förmågan att kommunicera är ett viktigt redskap för att skapa kontakt och umgås men har också stor betydelse när man behöver förklara, berätta eller tydliggöra varför en åtgärd behöver utföras. Vissa funktionsnedsättningar eller sjukdomstillstånd gör att den äldre har svårt att förstå eller har nedsatt beslutsförmåga, vilket kan innebära att hon eller han kanske inte vill äta, inte få blöjan bytt eller vill avstå från duschningen. I ett sådant läge krävs att Äldreas- sistenten har goda kunskaper om kommunikation och förmåga att med tålamod samtala och motivera utan att kränka den enskilde. En god kommunikation innebär också att kunna lyssna och för- stå vad någon annan vill framföra, särskilt om personen av olika skäl har svårt att uttrycka sig. Ett gott möte kräver inlevelseför- måga, engagemang, vilja och förståelse. Äldreassistenten ska därför ha förmåga att försöka förstå och tolka muntliga och skriftliga budskap, men också andra ickeverbala uttryck som kroppsspråk via ögon, mimik och gester. I det dagliga arbetet kan Äldreassistenten ibland möta äldre eller närstående som kan vara känslomässigt upprivna, frustrerade eller De kan uppträda förvirrat, hotfullt eller ha beteende- störningar. I dessa lägen finns ett stort behov av förmåga att han- tera besvärliga mellanmänskliga situationer genom att tillämpa kun- skaper om kommunikation, konflikthantering och utåtagerande beteende. Härigenom kan konfrontationer undvikas vilket bidrar till en bättre omsorg för den äldre och en god arbetsmiljö för per- sonalen. Allt fler utlandsfödda anställs i omsorg och vård för äldre, sär- skilt i storstadsområdena. Flerspråkighet och kulturkompetens är viktiga tillgångar i omsorgen om äldre med utländsk bakgrund eller annat modersmål än svenska. Det är därför viktigt att uppmuntra att flerspråkiga personer anställs och förmås stanna kvar inom omsorg och vård för äldre. Det ingår i omsorgspersonalens arbetsuppgifter att dokumen- tera genomfört arbete, rapportera avvikelser, bidra till kvalitetsför- bättrande åtgärder, läsa instruktioner, genomföra samtal med när- stående, planera och delta i möten etc. Äldreassistenten ska därför ha förmåga att tala, läsa och skriva vardaglig svenska inklusive vård- svenska, dvs. ord och fackuttryck av vikt för arbete inom omsorg och vård för äldre. Kunskaper i svenska är också en förutsättning för att kunna tillgodogöra sig kompetensutveckling. Därutöver behövs allmän datakunskap för att kunna dokumentera och söka information på Internet. I arbete med människor är också den psykosociala arbetsmiljön av stor betydelse. Vi är varandras arbetsmiljö är ett uttryck som ibland används och kunskap om och förståelse för hur relationer och kommunikation påverkar den psykosociala arbetsmiljön är viktig. Sammanfattningsvis anser vi att Äldreassistenten ska ha kunskap om olika former för kommunikation och förståelse för dess bety- delse för äldre, närstående och arbetskamrater. Äldreassistenten ska ha förmåga att tala, läsa och skriva svenska. Äldreassistenten ska också ha förmåga att anpassa sättet att kommunicera till olika situ- ationer och olika individers förutsättningar och behov. Kommunikation människor emellan har avgörande betydelse för möjligheten till inflytande över sin situation och därmed ett värdigt liv. Att kommunicera är att meddela sig, att göra en tanke eller känsla till en gemensam angelägenhet. Ordet kommunikation har sitt ursprung i det latinska ordet communis som betyder gemen- skap.16 Kommunikation brukar i dagligt tal betyda att föra över och dela information mellan människor. Kommunikation kan ske verbalt, t.ex. via tal, skrift eller icke verbalt i form av kroppsspråk, minspel, tecken och bilder. Med god konstruktiv kommunikation menas i detta sammanhang att kommunikationen kännetecknas av öppenhet och tillit samt att de inblandade har en vilja till förståelse, förmåga att lyssna och ömsesidig respekt för varandras synpunk- ter.17 I temanummer om kommunikation (Nummer 2–2008) anges att kommunikation kan beskrivas på olika sätt, ofta som överföring av information. Överföringen kan förstås som att en samling fakta formulerade av avsändaren därefter överförs orört till mottagaren. En sådan beskrivning förenklar synen på mänsklig kommunikation, eftersom människor tolkar fakta med hjälp av tidigare förståelse och sina egna värderingar och känslor. Det bety- der att samma fakta kan ge en person känslor av lättnad, tillit och hopp medan de kan ge en annan person ängslan och känslor av hjälplöshet.18 När yrkeskraven i kommunikation formulerats har vi därför valt att betona samspelet mellan den äldre och Äldreassistenten. Att förstå varandra i den dagliga kommunikationen Kommunikation är ett viktigt redskap i Äldreassistentens arbete. Möjligheterna till kommunikation kan ibland försvåras t.ex. vid afasi (språkstörning) eller demenssjukdom eller när den äldre har ett annat modersmål än svenska. 16Duong, J. & , C. i omvårdnad. : , 1997. 17Värdigt liv i äldreomsorgen. 18Sachs, L. Samtalet – sjukvårdens viktigaste verktyg. : Kommunikation i vården 2–2008. av alla personer är födda i något annat land än , varav bor i Stock- holmsområdet och i tre kommuner som gränsar till och och många av dessa personer kommer också från eller Finland.19 Enligt statistik från Migrationsverket20 kommer många av de utlandsfödda svenskarna från , och före detta De största grupperna med äldre är från Fin- land eller övriga . Andra grupper med stor andel äldre är från , de forna , , , , , och Kina.21 Ett gott bemötande förutsätter att samtal förs på ett språk som den äldre förstår. Bland det totala antalet anställda i omsorgen om äldre och funktionshindrade har andelen utrikes födda ökat från och av de som rekryterades var födda utomlands. Det är framförallt andelen födda utanför och EU som ökat.22 Denna utveckling är mycket glädjande men det ställer stora krav på utbildning och kompetensutveckling i en verksamhet som i så hög grad bygger på kommunikation mellan personal i arbetslaget etc. och mellan personal, de äldre och deras närstående. Personalens språkkunskaper är också av stor betydelse för att kunna erbjuda de nationella minoriteterna kvalitativ och likvärdig omsorg och vård för äldre. har enskilda en lagstadgad rätt till omsorg och vård för äldre helt eller delvis på samiska, finska respektive meänkieli (tornedalsfinska) inom sju kommuner i Norr- bottens län. Äldre som har ett annat modersmål än svenska eller tillhör de nationella minoriteterna bör kunna få omsorg och vård på sitt modersmål. Språk- och kulturkompetens bör därför ses som en merit vid utbildning och anställning i omsorg och vård för äldre. Det innebär också att äldre med svenska som modersmål bör kunna få omsorg och vård på svenska.23 Olika funktionsnedsättningar och sjukdomstillstånd kan bidra till en försvårad kommunikation, exempelvis olika demenssjukdo- mar eller stroke med efterföljande afasi (språkstörning). Flera av de symtom som uppträder vid demenssjukdom påverkar förmågan att kommunicera. Som exempel kan nämnas glömska, svårighet att klara abstrakt tänkande och att analysera komplexa situationer 19Aktuellt på äldreområdet. Kommuner och Landsting 2007. 20Asylsökande till –2007. 21På väg mot en god demensvård. 22Aktuellt på äldreområdet. Kommuner och Landsting 2007. 2005/06:115 Nationell utvecklingsplan för vård och omsorg om äldre. samt olika typer av språkstörningar och oförmåga att tolka sin- nesintryck.24 Stroke, som är ett sammanfattande namn på hjärnin- farkt (blodpropp i hjärnan) och hjärnblödning, kan påverka språk och psykiska funktioner. Stroke kan också ge minnesproblem och koncentrationssvårigheter.25 För vissa funktionsnedsättningar som påverkar kommunikatio- nen – t.ex. hörselnedsättning – kan tekniska hjälpmedel, som hörapparat, kompensera bristen. För den som är döv är tecken- språk det främsta och primära kommunikationsspråket. I och med att döva inte hör blir synen kanalen för att kunna ta emot informa- tion och få kunskap. Kontakten med icke teckenspråkiga personer sker främst genom teckenspråkstolk. Det finns kunskapsbrister vad gäller äldre döva inom socialtjänsten.26 Arbetsspråket, det språk som används personalen emellan, är i huvudsak svenska. Det gäller även den kompetensutveckling som genomförs, den dokumentation och rapportering som ska göras och de lagar, författningar etc. som styr omsorgspersonalens arbete. För många yrken inom omsorg och vård krävs att personer med utbildning från andra länder har tillräcklig kunskap i svenska språket. Detta gäller t.ex. läkare och sjuksköterskor som genomgått utbildning i tredje land. Sådana personer ska, före anställning, visa att de har nödvändiga kunskaper i svenska språket.27 Samtalet, kommunikationen som pedagogiskt verktyg Arbete med omsorg och vård för äldre innehåller viktiga pedago- giska moment. Det gäller att kunna förklara och motivera den äldre, så att hon eller han är delaktig i vad som sker och hur det sker. Att tillämpa ett funktionsbevarande eller rehabiliterande arbetssätt förutsätter en god pedagogisk förmåga för att motivera den äldre att utföra sysslor som kan bidra till att träna upp och behålla funktioner. Även i kontakten med närstående krävs på samma sätt pedagogisk förmåga för att motivera, förklara och beskriva varför olika insatser behöver genomföras. Pedagogik kan beskrivas som att det handlar om människan, vad hon är, vad hon bör vara och vad hon kan utvecklas till. Den omsorgspersonal som har stark tilltro till den äldres förmågor kan 24På väg mot en god demensvård. 25Berg, S., Åldrandet. Individ, familj, samhälle. : Liber, 2007. 27Hälso- och sjukvårdspersonal med examen utanför EU/EES 2007. skapa ett psykologiskt klimat som har stor betydelse för den äldre. I det pedagogiska samtalet lotsas då den äldre framåt i hur hon eller han kan bidra till att förbättra omsorgen och höja livskvaliteten.28 Samtalet, kommunikationen i svåra situationer Konflikter, aggressioner, hot om våld och våld förekommer ibland i omsorg och vård för äldre och är inte helt ovanligt i omsorgen om demenssjuka personer. Däremot finns inga säkra uppgifter hur vanligt det är. Våld kan exempelvis uppträda i samband med påklädning, vilket innebär att både personalen och den äldre kan vara den utsatte respektive utövare av våldet. Orsakerna till våld kan enligt forskare vara väldigt skiftande men påverkas bl.a. av påfrestningar och stress. Relationen och interaktionen mellan vårdare och vårdtagare har också betydelse för om våld uppstår.29 Både och Kommuner och Landsting har uppmärksammat att kunskapen om våld mot äldre behöver öka. I detta fall handlar det om det hot och våld som äldre ibland utsätts för av närstående eller andra personer. Eftersom offret kan vara en person med demenssjukdom som har få kontakter med omvärlden är det extra viktigt att även omsorgspersonalen har kunskap om hur denna form av våld kan förebyggas och upptäckas.30 En kris kan uppstå då den äldre hamnar i en situation där hennes eller hans vanliga resurser för att möta problem inte längre räcker till. Allvarlig sjukdom, att drabbas av funktionsnedsättning, döende, sorg och död är exempel på situationer och svårigheter som kan utlösa kriser. Även i dessa sammanhang är det viktigt med god kommunikation, såväl ordlös som verbal samt att den bygger på ärlighet och pålitlighet samt inger realistiskt hopp.31 Samarbete, rapportering och dokumentation Omsorg och vård för äldre är verksamhet som pågår dygnet runt och med personal som har olika yrkestillhörighet och funktion. För att detta ska fungera på ett tryggt och säkert sätt för den äldre krävs ett gott samarbete. Detta förutsätter att en muntlig och 28Johansson, R. & Skärgren, L., Vårdpedagogik. : Liber, 2003. 29På väg mot en god demensvård. 30Öka kunskapen om våld mot äldre. 31Duong, J. & , C., i omvårdnad. : , 1997. skriftlig rapportering samt att den sociala dokumentationen utförs på ett ändamålsenligt sätt och enligt gällande regelverk. Äldre som får hemtjänst eller som bor i särskilt boende har ofta en kontaktman i personalen. Denna informellt utsedde kontaktman har till uppgift att inom ramen för sitt arbete ha ett särskilt ansvar för och känna till sin pensionär som person och ge stöd och hjälp enligt de omsorgs- och vårdplaner som upprättats. I uppgifterna kan ligga att ha kontakt med närstående. Som kontaktman är det nödvändigt med en god kommunikation, grundad på respekt och förtroende mellan den äldre, dennes närstående och kontaktman- nen.32 konstaterade att kommunikationsför- måga är en viktig förutsättning för god omsorg och vård för äldre och anger att kommunikation bör ses som en yrkesfärdighet inom omsorg och vård. En kommunikation som sker på jämställd nivå, som anpassas till båda parters behov och som tillåter att båda kommer till tals med eller utan ord har formen av en dialog. Dialo- ger som måste upprätthållas även under ogynnsamma förhållanden. Även den svårtillgänglige, den tysta, den klagande eller den som har en demenssjukdom har kommunikationsresurser. Dessa kan frigö- ras om omsorgspersonal medvetet söker efter minsta signal som kan antyda vad den äldre är inriktad på.33 I , Kommuner och Landstings och Krav- märkt Yrkesrolls dokument om omsorgspersonalens kompetens lägger samtliga mycket stor vikt vid förmåga att kommunicera. anger att vård- och omsorgsassistenten ska kunna svenska, vara lyhörd för brukarens/patientens uppfattning, vara empatisk, kunna motivera, stödja och informera brukare/patient, förstå och använda kroppsspråk och delta i lösning av kris- och konfliktsituationer. Kommuner och Landsting anger under rubriken liknande förmågor som Socialsty- relsen och har dessutom med förmågor som att formulera sig i tal och skrift, att tydliggöra insatserna och dess förväntade effekter samt att förvissa sig om att patienten/brukaren/närstående förstår given information. Kravmärkt Yrkesroll har ett kompetensområde 32Värdigt liv i äldreomsorgen. 33Bemötande av äldre. benämnt Kontakt och samspel. Inom detta område finns ett avsnitt som handlar om att kommunicera via kropp och beröring och som omfattar reducerad kommunikation, beröring och kroppskontakt och hjälpmedel. Svenska i skriftlig dokumentation, muntligt fram- förande (vid rapportering), förmåga att nyttja verktyg för att hitta information anges som nödvändig kompetens. Vårt förslag till yrkeskrav: Äldreassistenten ska ha kunskap om de lagar, förordningar, föreskrifter och allmänna råd som styr omsorg och vård för äldre. Äldreassistenten ska ha förmåga att utföra sitt arbete så att den äldres säkerhet och god kvalitet till- godoses i enlighet med gällande lagar och regler. 4.3.1Våra argument för och en precisering av yrkeskravet Med en stärkt yrkesroll följer förutsättningar för ett ökat hand- lingsutrymme och ett ökat ansvar vilket gör att regelverket blir viktigt för Äldreassistenten. Det är därför centralt att Äldreassi- stenten har kunskaper om det regelverk som direkt styr hur hon eller han ska utöva sitt yrke och agera i sin yrkesutövning. Kunskap om relevanta lagar m.m. bidrar även till att Äldreassistenten kan se sitt arbete som en del i ett större sammanhang som bl.a. handlar om att utveckla kommunalt finansierad omsorg och vård för äldre. Mot denna bakgrund föreslår vi att Äldreassistenten ska ha kun- skap om relevanta lagar, förordningar, föreskrifter och allmänna råd som styr verksamheten. Äldreassistenten ska också ha förmåga att utföra sitt arbete så att den äldres säkerhet och god kvalitet till- godoses i enlighet med gällande lagar och regler. Det regelverk som avses är bl.a. SoL, HSL, LYHS, sekretesslagen, smittskyddslagen, livsmedelslagen, patientdatalagen och arbetsmiljölagen samt vissa av och andra myndigheters föreskrifter. Äldreassi- stenten behöver för det första ha allmän kunskap om lagarnas olika karaktär och vad detta innebär för verksamheten. I detta samman- hang bör Äldreassistenten också förvärva övergripande kunskap om roller och ansvarsfördelning avseende och sär- skilt omsorg och vård för äldre samt hälso- och sjukvården. För det andra behöver Äldreassistenten ha kunskap om den praktiska till- lämpningen, t.ex. att värdegrund och förhållningssätt är relevant för vad som dokumenteras eller att sekretesslagen är av relevans för vad som får kommuniceras med andra, både kollegor och närstå- ende. För det tredje bör arbetsmiljölagen särskilt belysas. Arbetsgi- varen har ansvar för att arbetsmiljölagen följs, men Äldreassisten- ten ska ha kunskap om det regelverk som allmänt gäller för arbets- miljön inom omsorg och vård för äldre, för att veta vilka krav man har rätt att ställa som anställd och för att kunna medverka till att förebygga risker för olycksfall, skador och sjukdomar. Det kan förväntas att arbetet inom omsorg och vård för äldre som mest styrs av SoL i ökad utsträckning kom- mer att omfattas av HSL då allt fler behöver vård i hemmet. Fler kommuner kommer troligen ta över hemsjukvården. Äldreassi- stenten måste därför, förutom kunskap om nämnda lagar, även ha kunskap om förutsättningarna för delegering och vilket ansvar som följer av detta. Äldreassistenten måste också ha mer allmän kun- skap om hur SoL och HSL förhåller sig till varandra, likheter och skillnader samt de gränsdragningsproblem som finns. Äldreassistenten ska bättre kunna bidra till en kva- litetsutveckling inom omsorg och vård för äldre. Det är därför väsentligt att Äldreassistenten får kunskap om varför kvalitetsut- veckling lyfts fram samt det regelverk som finns kring kvalitet och kvalitetssäkring. I detta sammanhang ska också ingå kunskap om vad som avses med evidensbaserad praktik och att förstå sin roll i att kunna bidra till en sådan praktik. Äldreassisten- ten ska ha kunskap om regelverket kring dokumentation och för- måga att systematiskt dokumentera genomförandet av insatserna. Vidare ska Äldreassistenten särskilt ha kunskap om innebörden av och och deras inbördes relation samt ha för- måga att tillämpa dem i sitt arbete. Sammanfattningsvis, föreslår vi att Äldreassistenten ska ha kun- skap om de lagar, förordningar, föreskrifter och allmänna råd som styr omsorg och vård för äldre. Äldreassistenten ska ha förmåga att utföra sitt arbete så att den äldres säkerhet och god kvalitet tillgo- doses i enlighet med gällande lagar och regler. Det finns vissa generella utgångspunkter för all offentligt finansie- rad verksamhet i . I första kapitlet av regeringsformen slås fast att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla män- niskors lika värde och för den enskilda människans frihet och vär- dighet. Här anges också att det allmänna särskilt ska trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och för en god levnadsmiljö.