sou · GVB360d12 · 2008-01-01 00:00:00 — Indirekta hälsoeffekter till följd av klimatförändringarna kan vara: antalet fall av värmeslag kan förväntas öka (dör ca tjugotalet människor i till följd av värmeslag, denna siffra väntas stiga i ett framtida klimat); ökad frekvens av infektionssjukdomar och stressrelaterade sjukdomar; försvagad folkhälsa till följd av ofrivillig klimatrelaterad migration. Direkta hälsoeffekter till följd av klimatförändringarna kan vara: en ökning av vektorburna sjukdomar; equine encefalits (fästingburen TBE), både västlig och östlig, kan tänkas expandera in i ; Malaria kan återvända till södra , vilket dessutom försvåras p.g.a. en ökad resistans mot bekämpningsmedel hos malariamyggen; en ökad geografisk spridning av Borrelia, spotted fever; luftkvalitén förväntas förvärras med en ökning av respiratoriska besvär som följd; den ökade nederbördsmängden kan innebära en ökning av vattenburna sjukdomar och parasiter; den ökade nederbördsmängden, och den ökade risken för översvämningar, utsätter också dricksvattenreservoarer för en större påfrestningar, vilket kan påverka folkhälsan. Planerade anpassningsåtgärder är bland annat sociala och institutionella (förbättra den offentliga sjukvården och att bättre informera allmänheten), teknologiska (hälsoorienterade miljöåtgärder, förbättra luft-, hus-, mat- och vattenkvalité) samt beteendemässiga. har implementerat ett varningssystem för värmeböljor samt kyla (and ; ). Varningssystemet är tänkt att varna stadens mest utsatta befolkningsgrupper (barn, äldre, sjuka och fattiga) för annalkande fara genom: varningar i media, distribution av vatten , distribution av varm mat samt utdelning av transportpolletter till dem som behöver ta sig till luftkonditionerade centra. kommer studien and Health Vulnerability publiceras, vilken kartlägget hur folkhälsa kommer påverkas av klimatförändringarna. Bilaga B 35 SOU 2007:60 96 2.7 Samhällen och Infrastruktur De områdena i kommer att påverkas av klimatförändringarna. Stora regionala variationer förväntas förekomma men generellt anses förbättrad stadsplanering och arkitektoniska lösningar vara nödvändiga. förbises ofta klimatanpassning i de lokala stads- och byggnadsplaneringarna, till följd av bristande kunskap, information och verktyg. Ursprungsbefolkningens samhällen förväntas vara mer sårbara för klimatförändringarna än samhällen. Ursprungsbefolkningen är starkt beroende av den omkringliggande naturen, och det är väsentligt att den förbereds för ett förändrat klimat och att den ges möjlighet att bevara traditioner såväl som ekonomiska förutsättningar. Planerade anpassningsåtgärder är bland annat att: inkludera klimatförändringar i stads- och transportplanering; revidera byggnadslagar så att klimatförändringar beaktas, t.ex. revidera byggnadsstadgan för översvämningsskydd, skärpa ventilationskrav för byggnader, förändra vattenprissättningen för att förhindra slöseri; rekonstruera vattentorn för att förhindra avdunstning. Vid byggandet av 1997, vilken förväntas har en livslängd , tog man med en förväntad havsnivåhöjning på en meter när man beräknade hur hög den behövde vara för att fartyg skulle kunna passera under. Man tog även fram prognoser för framtida vinterförhållanden och hur mycket is som kan förväntas passera genom Northumberland sundet, som bron korsar, för att pirerna skulle få rätt dimensioner. 2.8 Turism Turism i är starkt säsongsbetonat. av turismen industrins intäkter inkommer . Temperaturer över sommarnormen innebär en kraftig ökning av de inhemska turismintäkterna och stort antal extra säsongsjobb. Omvänt, innebär temperaturer 1 C över vinternormen (varmare), en minskning av vinterturismens intäkter. Klimatförändringarna förväntas förlänga sommarsäsongen, och därmed öka efterfrågan på rekreations- och turismanläggningar. En höjning av havsnivån kan minska strandytan i kustnära områden, och innebära ökade underhållskostnader. I vissa områden kan lägre sötvattennivåer i kombi SOU 2007:60 Bilaga B 35 97 nation med varmare somrar innebära ökad algblomning, vilket skulle ha en negativ påverkan på områdets attraktionskraft som turismområde samt vattenkvalitén. Temperaturhöjningen förväntas förlänga sportsäsongerna i , t.ex. förväntas golfsäsongen i att kunna förlängas . Jakt, fiske samt fågelskådningssäsongen förväntas att påverkas till följd av förändringar i artbestånd. har en mycket omfattande vintersportturism, och en förändring i snöförhållandena skulle ha en stor ekonomisk påverkan. Planerade anpassningsåtgärder är bland annat att: öka utbudet av turismaktiviteter, d.v.s. komplettera existerande aktiviteter med alternativ vilka inte är beroende av ett visst klimat/väder; utvecklande av nya konstsnömetoder 3 Forskningssatsningar, program och synteser federala regering upprättade ett program Climate Change Impacts and Adaptation Program (CCIAP), vilket fick 37,5 miljoner CAD för forskning, kapacitets- och nätverksbyggande samt policyskapande. Man har sedan starten finansierat 130 olika forskningsprojekt inom i princip ovan nämnda områden. Utöver detta har även många andra federala organ egna forskningsprogram bl.a. Environment , , Agriculture , Fisheries and , Health etc. Flera kanadensiska forskningsråd har också gett ekonomiskt stöd för olika projekt, bl.a. ArcticNet, vilket fokuserar på klimatförändringarna i de arktiska områdena. Även flera provinser har initierat olika projekt (ex.vis , och , , och ) liksom även den privata sektorn (Hydro, Hydro samt Climasapt från ). organiserades konferensen to Climate Change in 2005: Understanding Risks and Capacity, vilken sponsrades av The Government of Climate Change Impact and Adaptation Program samt Canadian Climate Impacts and . Konferensen var ett forum där forskare från en rad olika discipliner kunde mötas och dela med sig av resultat och tankar. Bilaga B 35 SOU 2007:60 98 I rapporten and Adaptation: A Canadian Perspective identifieras brister i dagens forskning. Man poängeterar att det krävs: bättre förståelse hur klimatförändringar interagerar med ickeklimatrelaterade påfrestningar, exempelvis befolkningstillväxt och landanvändning bättre förståelse/förstärkning av länkarna mellan forskning och policyskapande studier av potentiella sociala, ekonomiska och/eller miljömässiga konsekvenser av att implementera anpassningsförslagen bättre förståelse/uppskattning av nuvarande kapacitet att hantera påfrestningar, för att därmed kunna förbättra kapaciteten förståelse av vilka hinder som står i vägen för en anpassning, och hur man borttager dessa hinder studier hur man inkorporerar klimatförändringar i existerande riskhanterings ramverk och långtidsplaneringar. förbättrad förståelse av hur faktorer som influerar beslutsfattande vad gäller anpassning, och hur man designerar ansvar för utförda åtgärder Man identifierar också framtida forskningsbehov: ökad koncentration på samhällsrelaterade karakteristiska, t.ex. socioekonomiska, politiska samt kulturella faktorer. Detta för att man ska kunna förse beslutsfattare med bättre underlag, bl.a. kostnadsundersökningar, vilket i sin tur ger en bättre förståelse av regionala klimateffekter. förbättrad förståelse och kvantifiering av förbindelserna mellan olika sektorer och regioner bättre uppskattningar av förluster vad gäller non-market goods (d.v.s. utveckla metoder för att kunna värdera exempelvis frisk luft och vatten, mångfald i naturen etc.) inkorporerande av sårbarhet och anpassningsprocedurer i modelleringar utvärderingar av extrema väderhändelsers samt klimatvariationers betydelse undersökning vilken roll anpassningskapacitet spelar när det gäller att influera omfattningen och formen av kostnader kopplade till klimatförändringar. SOU 2007:60 Bilaga B 35 99 Reducing Vulnerability to Climate Change (RCVCC), ett forskningsprogram vilket sponsras av , använder sig av geovetenskap för att närma sig frågan hur kan minska sin sårbarhet för klimatförändringarna (t.ex. ras och skred). Canadian Climate Impacts and (C-CIARN), vilket skapades 2001, är ett nationellt nätverk syftandes till att generera nya kunskaper om klimatförändringarna genom att sammanbringa forskare med beslutsfattare från näringsliv, det offentliga samt NGOs för att gemensamt ta sig an nyckelfrågor. C-CIARN:s arbete är uppdelat i sex regioner och sju nationella sektorer; Hälsa, Vattenresurser; Kustnära områden; Skogsbruk; Jordbruk; Hot mot Landskapet; Fiskeri. Man har hållit i ett stort antal workshops och minst 18 professurer har tillsatts för att undersöka klimatförändringarnas effekter runt om i landet. 4 Ansvarsfördelning och organisation vid extrema väderhändelser Ansvarsprinciper: I första hand ansvarar varje kanadensare för sin egen krishantering. Om krisen överstiger den enskilde medborgarens förmåga, har de lokala myndigheterna ansvaret för krishanteringen. Nästa nivå är provinserna, som i sin tur kan begära hjälp från de federala myndigheterna. I vissa fall kan den federala regeringen deklarera ett nationellt kristillstånd. Alla provinser och territorier har en organisation för att hantera svåra kriser, (). Vid behov ges stöd till de lokala myndigheterna. I har provinsregeringarna en stark ställning även inom krishanteringssystemet. En så kallad all-hazards approach tillämpas, som innebär att en allsidig förmåga till hanteringen av konsekvenserna av en kris anses viktigare än bygga specifika förmågor kopplade till vissa hot och risker. Principen har till stor del i praktiken förändrats efter terrorangreppen . I allt större grad byggs specifika förmågor upp. tillämpar Lead Department-principen, det vill säga att en minister normalt har huvudansvaret för planering, hantering och Bilaga B 35 SOU 2007:60 100 samordning av kriser inom de områden som ligger närmast departementets ansvarsområde. Det yttersta ansvaret för hanteringen av nationella kriser har premiärministern, regeringen och statsförvaltningen. Premiärministern har till sitt förfogande två stabsorgan: Prime Ministers Office (PMO) och (). PCO ansvarar särskilt för frågor om den nationella säkerheten. Dessutom samordnar man verksamheten och ger råd i frågor om säkerhet och underrättelser. Stabsorganet samarbetar med provinsernas och territoriernas regeringar samt den privata sektorn i frågor om skydd av samhällsviktig infrastruktur. Vid en allvarlig nationell kris kan premiärministern etablera en särskild kommitté med de ministrar vars ansvarsområden berörs mest. Uppgiften är att övervaka och besluta om inriktningen av de federala aktiviteterna. För genomförandet ansvarar sedan en kommitté bestående av biträdande ministrar som arbetar utifrån den nationella krishanteringsplanen. Den federala regeringens krishanteringsstruktur bygger på att ett departement normalt ansvarar för att hantera kriser inom sitt eget ansvarsområde. Om något relevant departement saknas har () huvudansvaret. betydelsefull organisatorisk förändring är bildandet av ett departement för allmän säkerhet och krisberedskap, (). I departementet har Office of Critical Infrastructure and Emergency Preparedness (OCIPEP) integrerats. OCIPEP tillhörde förut försvarsdepartementets område. Det nya departementets ansvarsområde omfattar hot från terrorism och andra hot mot samhället som pandemier, naturkatastrofer och sammanbrott i tekniska system. Inom departementet finns säkerhets- och underrättelseorganisationerna Royal Canadian Mounted () och (). Även kriminalvården ingår i departementets ansvarsområde. PSEPC bemannar och underhåller bland annat den federala regeringens ledningscentral, SOU 2007:60 Bilaga B 35 101 (GOC), som är bemannad dygnet runt . GOC svarar för ledning och samordning på startegisk nivå på uppdrag av den kanadensiska regeringen vid framväxande eller akuta kriser som påverkar den nationella säkerheten. De mottar och hanterar information om hot eller händelser som kan påverka den samhällsviktiga infrastrukturen. Information som ges GOC verifieras skyndsamt, analyseras och delges sedan berörda krishanteringsrgaiationer. Nationellt krishanteringssystem Den kanadensiska regeringen utarbetar och inför ett ramverk för ett generellt all hazards krishanteringssystem, (). Systemet skall kunna hantera framäxande, överhängande och pågående nationella kriser och hot. NERS kommer att svara för effektiv samordning av ett stort antal nationella aktörer vid en nationell krissituation. Systemet stärker kapaciteten för. incidentidentifiering varning och delgivning informationsdelning incidentanalys planering samordning av operativ krishantering Skydd av samhällsviktig infrastruktur National Critical Infrastructure Program (NCIAP) är en nationellt samordnad satsning för att säkra tillgången på tjänster som är beroende av den samhällsviktiga infrastrukturen. Programmet samarbetar med ägare, operatörer och myndigheter så att samhällsviktiga tjänster inte slås ut i onödan vid katastrofer eller andra avbrott. Samarbetet ska bland annat ge en bättre förståelse för ömsesidigt beroende och möjliggöra en bättre riskhantering. Bilaga B 35 SOU 2007:60 102 Finansiellt stöd Departementet hanterar två program för finansiella stöd: Joint Emergency Preparedness Program (JEPP) bildades för att öka den nationella förmågan att hantera alla typer av kriser och för att möjliggöra en enhetlig krishanteringsförmåga i hela . Programmet förfogar över . Projektmedel kan sökas av provinsernas och territoriernas regeringar. Syftet är att öka nationens, en provins eller ett territoriums krishanteringsförmåga. Disaster Financial Assistance administreras av PSEPC och är den federala regeringens system för att ge stöd i efterhand till provinsregeringar som inte kan finansiera återställningsarbetet efter en katastrof. som har infört lagar vilka ålägger kommunerna att ha beredskap för extrema väderhändelser. Fler provinser väntas följa dessa exempel. instiftade en lag (Protection Act) vilken tvingar dess 444 kommuner att ha infört program och beredskapsplaner för att bemöta denna typ av vädermässiga hot. Kommunerna tvingas därmed att undersöka riskerna, både avseende sannolikhet och konsekvenser, för en rad olika händelser, exempelvis dimma, snöstorm, underkylt regn, hagelstorm, åska, orkan, skyfall, virvelvind, smog, extrem hetta och extrem kyla. En särskild hemsida har också upprättats () för att hjälpa kommunerna i dess arbete. Staden blev den första kommunen i som ålade sin avdelning för offentliga arbeten och service att följa klimatförändringarna och planera för dess konsekvenser. Stöd i denna process gavs av såväl Division (AIRD) som dess Ontario-kontor. Bl.a. har budgeten för vinterunderhåll föreslagits att öka med 4,7 miljoner CAD/, fr.a. för att hantera de ökande isbeläggningar som – ironiskt nog – uppstått sedan vintertemperaturerna i området blivit högre (med mer underkylt regn, snösmältning som sedan fryser till is etc som följd). hölls en workshop i staden där man diskuterade denna plan med andra städer i . Representanter från olika nordiska länder hade inbjudits till mötet. SOU 2007:60 Bilaga B 35 103 5 Finansieringsformer/Försäkringar för stöd vid extrema väderhändelser Vid händelse av en storskalig olycka eller naturkatastrof ersätter den federala regeringen provinser och territorier skador enligt Disaster Financial Assistance Arrangements (DFAA), vilket administreras av PSEPC (motsvarande SRV och KBM, se punkt 5). Sedan införande 1970 har DFAA betalat ut cirka 1,6 miljarder CAD () i post-naturkatastrof assistans för att hjälpa provinser och territorier att återställa infrastruktur och privategendom till ursprungligt skick. Exempel på naturkatastrofer där DFAA har ersatt skador är: Skogsbranden i 2003, isstormen i och 1998 samt översvämningen i . Det är de regionala provinsiella eller territoriella myndigheterna som bestämmer vilka ersättningsbelopp som ska betalas ut. Den federala regeringen styr inte denna process, utan det är upp till de regionala myndigheterna att avgöra vilka skador som ska ersättas och med hur mycket. PSEPC arbetar dock i nära samarbete med de regionala myndigheterna vad gäller att uppskatta värdet på uppkomna skador, och vad som kan anses vara skäliga ersättningskrav. DFAA:s finansiella stöd betalas ut indirekt till provinserna eller territorierna, och inte direkt till samhällen eller individer. DFAA och provinserna/territorierna ansvarar för olika delar av skadekostnaderna enligt en skadefördelnings formula (se Appendix A). En provins/territorium kan be om federal ersättning efter det att uppkomna skador överstiger 1 CAD per capita i ifrågavarande provins/territorium. Skador som är berättigade till ersättning är bland annat: räddningsoperationer; återställande av offentliga arbeten och infrastruktur; återställande/reparerande av grundläggande/essentiell individuell privat egendom/mindre affärsverksamhet/lantbruk (för utförligare beskrivning se Appendix B). De flesta hemförsäkringar ersätter skador från skogsbränder, blixtnedslag, storm, hagel och tornado. Dock täcker inte försäkringen skador på träd, buskar, antenner eller parabol. täcker de ersättningskostnader för icke brukbar mat, till följd av elavbrott, till en kostnad på upp till 1 000 CAD. Vattenskador uppkomna till följd av isstormar, oftast till följd av spruckna vattenledningar, täcks av hemförsäkring. Skador uppkomna till följd av jordbäv Bilaga B 35 SOU 2007:60 104 ningar täcks inte av standardförsäkringar utan specialförsäkring krävs. Sekundära effekter till följd av jordbävningar, exempelvis eldsvådor, täcks dock av hemförsäkring. Hemförsäkringar ersätter inte översvämningsskador, men ersätter skador uppkomna till följd av brustna vattenledningar, varför översvämningens karaktär blir avgörande. Försäkringsjurister menar att försäkringar ska skydda mot det oväntade och bor man i ett område vilket har en historia att drabbas av översvämningar, är översvämningar inte att betrakta som oväntade. Man understryker istället vikten av förebyggande åtgärder. Appendix A Disaster Financial Assistance Arrangements (DFAA) per capita sharing formula: Eligible Provincial/Territorial Expenditures Government of Share First per capita per capita Next per capita Remainder Example: For a disaster in a province with a population of 1 million where the total eligible expenses for responding to and recovering from a disaster are costed at million, the table below shows how eligible expenditures would be cost-shared through the DFAA. SOU 2007:60 Bilaga B 35 105 Eligible Expenditures Provincial or Territorial Government Government of First per capita (provincial/territorial) million per capita () million million Next per capita () ,000 ,500,000 Remainder () ,000 ,500,000 TOTAL million million Appendix B Examples of expenses that may be eligible for reimbursement: Rescue, transportation, emergency food, shelter and clothing Emergency provision of essential community services Security measures including the removal of valuable assets and hazardous materials from a threatened area Costs of measures taken in the immediate pre-disaster period intended to reduce the impact of the disaster Repairs to public and related equipment Repairs to public infrastructure such as roads and of damaged structures constituting a threat to public safety Restoration, replacement or repairs to an individuals dwelling (principal only) Restoration, replacement or repairs to essential personal furnishings, appliances and clothing Restoration of small businesses and farmsteads including and equipment Costs of damage inspection, appraisal and clean up Examples of expenses that would NOT be eligible for reimbursement: Repairs to a non-primary dwelling (e.g. , ski chalet or hobby farm) Repairs that are eligible for reimbursement through insurance Bilaga B 35 SOU 2007:60 106 Costs that are covered in whole or in part by another government program (e.g. crop insurance) Normal operating expenses of a government department or agency Assistance to large businesses and crown corporations Loss of income and economic recovery fire fighting I finns en generell skördeskadeförsäkring som lantbrukare kan välja att teckna sig för. Denna tillhandahålls av den lokala provinsens administration med stöd från den federala regeringen i form av bidrag till premiekostnaden och återförsäkring. Lantbrukaren får ersättning om skörden blir lägre till följd av naturen orsakad skada. Lantbrukaren garanteras en viss avkastning per hektar (som bestäms av individens historiska avkastning). Försäkringen täcker maximalt av den historiska medelavkastningen. Om lantbrukaren vill försäkra sig mot specifika skador från t.ex. torka, översvämningar, hagel, frost etc. måste denne betala ytterligare tilläggspremier. 6 Åtgärder som har vidtagits Ett av de bra exempel på förebyggande åtgärder vilka vidtagits i är byggandet av Red . Den byggdes för att skydda staden mot översvämningar och kostade CAD (1960-års valuta) att bygga. Sedan den byggdes har den använts mer än tjugo gånger och den beräknas ha sparat in kostnader på 6 miljarder CAD (). Ett annat exempel på lyckade vidtagna åtgärder är programmet för förebyggande av hagelskador som implementerades 1996 i . Skapandet av departementet Public Safety and Emergency Prepardness (PSEPC), Disaster Financial Assistance Arrangements (DFAA), Climate Change Impact and Adaptation Program, Canadian Climate Impacts and kan ses som startskotten för moderna klimatanpassningsstrategier i Kanade. Publicerandet av rapporten and Adaptation: A Canadian Perspective kan även ses som en vidtagen åtgärd. Liksom i övriga länder finns det en rad åtgärder som ligger i startgroparna, men inte mycket har implementerats . SOU 2007:60 Bilaga B 35 107 7 1 Generella anpassningsstrategier och åtgärdsförslag Nationellt program för att göra klimatbeständigt arbetar för tillfället med det nationella programmet Anpassning utrymme och klimat (ARK), vilket omfattar tre faser. Processen beskrivs i ett dokument som tagits fram av miljöministeriet, trafik- och vattenministeriet, och ekonomiministeriet. Meningen är dock att samarbetet ska utvidgas och komma att omfatta flera relevanta aktörer både på nationell och regional/nivå. Utgångspunkten är att det inte längre råder något tvivel om att klimatet förändras, och att effekterna av detta till stor del redan nu är känn- och förutsägbara. Kärnfrågor som ska besvaras för ett antal olika sektorer är bl.a: Vilken karaktär och omfattning har de förväntade effekterna (av klimatförändringen)? Vilka problemställningar leder detta till när det gäller fysisk planering? Vilka dilemman – tekniska, ekonomiska, sociala, ekologiska, administrativa – uppstår när dessa problem ska lösas? Exempel på de sektorer man ska titta på, med utgångspunkt i frågorna ovan, är: Mobilitet: hur påverkas vägtrafiken av väderförändringar, och hur kommer att påverkas av ändrade vindförhållanden t ex? Naturen: hur kommer djur- och växtliv att påverkas, nya arter? Jordbruket: problem som torka och vattenbrist, nya växtsjukdomar, ska nya grödor ersätta tidigare i jordbruket? Vatten: skyddet mot översvämningar, transportsäkerhet runt floder och fördämningar, försörjning av och kvaliteten på dricksvatten etc. Energi: problem med kylning av elektricitetscentraler, industrianläggningar etc. Folkhälsan: hur hantera värmeböljor, framförallt i städer? Boende: stadsplanering, krävs nya bygg- och isoleringsnormer? Bilaga B 35 SOU 2007:60 108 Industrin: hur undvika att skräckscenarier skrämmer bort investerare, hur ska försäkringsväsendet hantera detta (garantier? ), hur försäkra sig om level playing field inom EU? Rekreation: torka i södra , större potential för turism i ? Man har vidare identifierat ett antal s k svaga länkar: det finns ingen gemensam syn på hur klimatet kommer att utvecklas i det långa tidsperspektivet, medvetandet är fortfarande lågt bland allmänheten, det finns ingen gemensam vision om prioriteringar etc, ingen strategi, inget ramverk för eventuella åtgärder och, slutligen, ingen konkret och finansiellt förankrad plan.