sou · GVB360d10 · 2008-01-01 00:00:00 — Då renkalvarna står för av renköttproduktionen, skulle en minskning av kalvarnas slaktvikt få allvarliga ekonomiska konsekvenser för rennäringen (, 2005; Uusitalo, 2005). Insektsplågan kan dessutom bli svårare för renarna att undkomma i takt med krympande kalfjällsmiljöer och färre snölegor. Förekomsten av parasiter, bl.a. bindvävsmask och hjärnhinnemask, kan öka till följd av en högre temperatur. Det finns även risk för att nya parasiter och sjukdomar introduceras. Renarnas relativa isolering från andra däggdjur gör att de har en dålig resistens mot nya sjukdomar. Det finns risk för att varje enskilt djur kommer att behöva behandlas mot sjukdomar och/eller parasiter, vilket knappast är praktiskt genomförbart (, 2007). Det är svårt att förutspå vilka samlade effekter ett förändrat klimat kommer innebära för sommarbetet/fjällbetet. Å ena sidan innebär och ökad växtproduktion att renens sommarbetestid förlängs och den ges möjlighet att bygga upp större kroppsreserver . Å andra sida kan en förvärrad insektsplåga innebära att renens betesro kraftigt försämras och den totala effektiva betestiden minskar. Förekomsten av parasiter kan också öka till följd av en högre temperatur. Bilaga B 27 SOU 2007:60 10 Svårare skogsbete/vinterbete Till de positiva effekterna hör att ett varmare klimat kan innebära 2–3 månader kortare vintrar. Kortare vintrar innebär således bättre möjligheter för renen att bevara kroppens reserver fram till kalvningen (, 2007; , 2006). Till de negativa effekterna hör att vintrarna enligt klimatscenarierna kommer bli varmare och blötare. Risken för svåra snöförhållanden med is och skare som är mycket svårgenomträngliga för renen när den letar föda ser ut att öka då mängden regn ökar enligt scenarierna som temperaturen oftare kommer växla mellan plus- och minusgrader. Norrlands kustområden kan dock bli snöfria även under högvintern. En ökad förekomst av is och skare innebär att renen får ett sämre vinterbete och i större utsträckning måste använda sig av de under sommarbetet uppbyggda kroppsreserverna med nedsatt kondition som följd (, 2006). De problematiska förhållanden som rått i stora delar av renbetesområdet –2007 riskerar alltså att bli vanligare. Ett mått på risken för sådana situationer är att antalet dagar med nollgenomgångar (perioder då temperaturen stiger från minusgrader till plusgrader eller sjunker från plusgrader till minusgrader). Förändring i antal dygn som temperaturen på 2m nivå varit både över och under 0 ºC, för tidsperioderna 2011–2040, 2041–2070, 2071–2100 relativt 1961–1990 (ECHAM A2/RCA3) I dagens klimat (1961–1990) sker detta under ca (dec–feb) i inre och upp till ca 10–i Väster SOU 2007:60 Bilaga B 27 11 botten och i . Enligt klimatscenarierna ökar antalet med ca och med upp till omkring 10 i stora delar av renbetsområdet i ECHAMs A2 scenario. Enligt B2 scenariot blir ökningen nästan lika stor, men i Hadleys modell är ökningarna mindre. En annan klimatparameter som utredningen studerat är mängden nederbörd i form av snö respektive regn . Här sker också en tydlig ökning av mängden nederbörd som regn i hela renbetesområdet. Ökningen är 25–med de största ökningarna i södra . () är ökningen utom i inre där den stannar kring . Denna ökning av nederbörd som regn talar också för en väsentligt ökad risk för is- och skarbildning under högvintern. Förändringar av nederbördsmängder i form av regn (dec–feb) respektive Regn kommer snötäckets maximala tjocklek att minska, framför allt i kustnära områden. Enligt A2 scenariot kan det maximala snötäcket ett normalår komma att uppgå till motsvarande betydligt mindre än vattenvärde (ungefär samma värde i cm snötäcke) i stora delar av kustområdena i norra i slutet av seklet. I inlandet skulle trots allt något mer snö finnas. Detta skulle kunna innebära att långa perioder blir mer eller mindre snöfria i kustregionen och skulle kunna leda till ett ökat tryck på bete i kustregionerna vid i övrigt svåra betesförhållanden. Bilaga B 27 SOU 2007:60 12 Förändring i snöns vatteninnehåll, maxivärde , för tidsperioderna 2011–2040, 2041–2070, 2071–2100 relativt 1961–1990 (ECHAM A2/RCA3) Enligt Hadleys modell är minskningen av maximalt snötäcke i den inre delen av inte så stor medan minskningen vid kusten är betydande även här. Även längden på snösäsongen kommer att minska. Det är fråga om en minskning i , lite mer i kustområdena. är minskningen upp till nära 2 månader i och i slutet av seklet är minskningen 3–4 månader här och i (något mindre i B2 scenariot). Snötäcke (antal dagar med snötäckt mark), ECHAM, RCA3 Scenario A2 1961–1990 SOU 2007:60 Bilaga B 27 13 Observationer från Fennoskandia, samt visar på ett samband mellan vintrar med svåra snöförhållanden och kraftiga nedgångar i renpopulationens storlek (et al., 2004). Svåra snöförhållanden innebär att de dräktiga vajorna måste använda en större del av sitt kroppsförråd för sin egen överlevnad på fostrets bekostnad. Följden blir att renkalvens födelsevikt blir lägre vilket minskar kalvens möjlighet att överleva (Uusitalo, 2005). Svåra snöförhållanden kan innebära att man i ökad utsträckning måste stödutfodra renarna för att undvika minskade renpopulationer. Stödutfodring är kostsamt. Det kan kosta per dag och ren eller /dag för en renhjord på 500 renar. För en ägare av en renhjord på 500 renar, med en omsättning på kanske 400 000–/år (SSR, 2005), blir ekonomin snabbt ansträngd vid längre perioder av stödutfodring. I regeringens budget finns ett anslag (45:1 Främjande av rennäring m.m.) på för stöd till främjande av rennäringen som bl.a. skall täcka prisstöd vid slakt och kostnader vid stödutfodring. De svåra snöförhållandena /2007 medförde att anslaget behövde tillföras till följd av omfattande stödutfodring. Sammantaget är det svårt att kvantitativt uppskatta effekterna av ett förändrat klimat för vinterbetet/skogsbetet och på rennäringen. Å ena sidan kommer vintrarna antagligen bli kortare, vilket är positivt då vintern är den svåraste säsongen för renen. Ett kortare vinterbete kan innebära att renen stannar på sommarbete/fjällbete och därmed utsätter dessa betesmarker för ett större betestryck. Å andra sidan kommer vintrarna att bli blötare och varmare, vilket innebär en ökad risk för svåra snöförhållanden (is och skare). Ett sämre vinterbete kan allvarligt påverka renens överlevnadsmöjligheter och kan innebära minskade renpopulationer. Stödutfodring är mycket kostsamt och ökade behov av stödutfodring skulle allvarligt anstränga rennäringens ekonomi. Klimatförändringarna kommer dessutom påverka olika geografiska områden olika. Förflyttning mellan sommar och vinterbete Ökad nederbörd kan få negativa konsekvenser då möjligheterna att förflytta renarna försämras vid höga vattenflöden (, 2007). Det är kanske särskilt renarnas möjligheter att förflytta sig Bilaga B 27 SOU 2007:60 14 från sommarbete till vinterbete som kan komma att försämras. Renflyttningslederna går ofta över istäckta vattendrag men mildare vintrar, med tunnare isar och kortare perioder då vattendragen är isbelagda, kan innebära att dessa leder är farbara. Alternativa transportleder t. ex. genom skog mellan sommar- och vinterbete kan bli nödvändiga. Det kan också bli aktuellt att i ökad utsträckning förflytta renarna med lastbil. En sådan utveckling skulle också innebära ökade kostnader för rennäringen (, 2007). Intressekonflikter rörande markanvändning Klimatförändringarna kommer tillsammans med den socioekonomiska utvecklingen med en trolig framtida utbyggnad av infrastruktur, ökande turism m.m. att med stor sannolikhet öka risken för markkonflikter. I ett framtida klimat kommer också möjligheterna att bedriva skogsbruk antagligen att förskjutas norrut och högre upp i fjällregionen som tillväxten kommer att öka kraftigt i inlandet och i kustregionerna (se bilaga 19). Därmed är det sannolikt att skogsbruket kan komma att intensifieras i renbetesområdet. Detta kan öka risken för konflikter med rennäringen. använda skogsskötselmetoder står ibland i konflikt med rennäringens intressen. Markberedning och gödsling påverkar markfloran och minskar ofta tillgången på renlav. Hur föryngringsavverkningar sker har också betydelse för betesmöjligheterna. Vid avverkning sker en kraftig förändring av markfloran och tillgången på renlav minskar ofta radikalt. Av vikt för renbetesmöjligheterna är att det inom respektive renbetesområde finns marker som är lämpliga för renbete. Oröjda ungskogar utgör ett hinder för renarna vid förflyttningar. ska, enligt Skogsvårdslagens § 20, samråd mellan skogsägare och rennäring ske kring skogskötselåtgärder i renbetesområdenas året-runt-marker. Denna dialog är viktig men omfattar inte vinterbetesmarkerna och inte alltid alla problemställningar. Rennäringen är inte alltid tillfredsställd med den dialog som sker (, 2007). Enligt renägare vore en skonsammare markberedning (fläckvis markberedning), bättre planerade avverkningar (med sparade ytor inom respektive renskötselområde, ökad ungskogsröjning och ökad hänsyn till de viktigaste renbetesområdena vid gödsling viktiga inslag för att främja renbetet i skogsområdena i kust- och inlandet. SOU 2007:60 Bilaga B 27 15 ningsmetoder är dock ofta mer kostsamma än andra metoder och används inte i någon större utsträckning. Kostnaderna kan även i övrigt öka i skogsbruket om ett ökat hänsynstagande till renbetet ska ske. Ett första steg bör vara en breddning av kraven på samråd. Turism är en annan näringsgren som ibland hamnar i konflikt med rennäringen. Minskade kalfjällsområden kan särskilt på innebära att turism såväl som rennäring kommer att koncentreras till de fjällområden som finns kvar med potentiellt ökad risk för intressekonflikter. Turismindustrin verkar , i vissa fall, störande på rennäringen. Arrangörer av hundspannsfärder, skoterutflykter, småviltsjakt och vissa former av äventyrsturism tar inte alltid hänsyn till renarnas behov av betesro och stör rennäringens verksamhet. Sådana turismaktiviteter bedrivs ofta med hänvisning till allemansrätten och lyder i många fall inte under något särskilt regelverk, vilket begränsar möjligheterna att motverka störande element. Förbudet för samebyar att driva annan verksamhet än rennäring förhindrar samebyarna att få inflytande över hur turismindustrin utvecklas (, 2007). Det vore önskvärt med ett ökat hänsynstagande till rennäringen från delar av turismnäringens sida. Här bör en dialog mellan företrädare för respektive branscher också komma till stånd. Det finns även en risk för markanvändningskonflikter mellan rennäring och gruvdrift, vindkraft, rymdverksamhet, och militärövningar. Ett varmare klimat som gynnar jordbruk i norra kan också bli en källa till ökade markanvändningskonflikter. Ny beteskonkurrens om sommarbetet kan också uppstå med t.ex. rådjur. En ökning av rådjursstammen och andra bytesdjur kan i sin tur öka förekomsten av rovdjur. En sådan ökning kan också bli effekten av mer skogsklädda fjäll (, 2007). Ett hot mot rennäringen och särskilt möjligheterna till förflyttning av renar och vinterbetet är också den ökade fragmenteringen av markerna pga. utbyggnad av infrastruktur och en befolkningsökning i delar av norra (, 2007). Ett utökat hänsynstagande till rennäringens intressen i ett förändrat klimat kan behövas vid planering av infrastruktur, gruvverksamhet och övriga ovan nämnda verksamheter. Bilaga B 27 SOU 2007:60 16 Sammanfattning Klimatförändringarna kommer att påverka förutsättningarna för att bedriva rennäring i . Klimatförändringarna kommer påverka sommarbete såväl som vinterbete. Vissa av klimatförändringarna kommer vara positiva för rennäringen, andra kommer vara negativa. Det är mycket svårt att avgöra huruvida de aggregerade klimatförändringarna kommer vara positiva eller negativa, men man kan förutsätta att rennäringen kommer att behöva flexiblare lösningar i en ökad utsträckning i ett förändrat klimat. Till renens fördel talar att det är ett anpassningsbart djur som klarar av vitt skilda levnadsomständigheter. Renen har ett cirkumpolärt utbredningsområde som omfattar habitat från havsnivån till höga bergstrakter. Renen är kräsen vad gäller beteskvalitet men är flexibel i val av foderväxter. Det kommer således med största sannolikhet även i ett förändrat klimat finnas naturliga förutsättningar för att bedriva rennäring i . Ett förändrat klimat kommer med stor sannolikhet att öka frekvensen av markkonflikter mellan rennäringen och andra intressen (särskilt skogsbruk och turism). Det finns en stor risk att antalet ärenden som kommer behöva dras inför domstol kommer att öka. 3 Möjliga anpassningsåtgärder Rennäringen är nationalekonomiskt inte av någon större vikt, men har desto större betydelse för den lokala ekonomin i extrem glesbygd. Samerna och rennäringen tillför kultur och miljövärden vilka är svåra att omsätta i ekonomiska termer. Rennäringspolitiken bör utformas så att den skapar förutsättningar för en hållbar och livskraftig rennäring i ett förändrat klimat. Skogsbruk påverkar förutsättningarna att bedriva renskötsel i renskötselområdet. I ett framtida klimat kommer skogsbruket att expandera och intensifieras. kan klimatförändringarna komma att verka mot en ökad koncentration av renar till vissa områden (särskilt nära kusten) under svåra betesår. Därmed ökar risken för konflikter med rennäringen. Skogsbrukets hänsyn till rennäringen bör vidareutvecklas. Det finns allt att döma ett antal åtgärder som kan vidtas till låga kostnader eller som t.o.m. är lönsamma. Exempel på sådana åtgärder är ökad röjning, skonsammare markberedning samt utökade hänsyn vid avverkning av torra tall SOU 2007:60 Bilaga B 27 17 marker med stor andel renlav i markvegetationen. Vidare skulle ökat uttag av biobränsle också gynna framkomligheten för renarna vid förflyttningar. bör få i uppdrag att tillsammans med identifiera essentiella vinterbetesområden där t.ex. skonsammare markberedning skall användas. Utgångspunkt bör det material om olika områdens beteskvalitet som länsstyrelserna har tagit fram. och bör även analysera och ge förslag på andra åtgärder vilka möjliggör ett undvikande av intressekonflikt mellan skogs- och rennäring. Dessutom bör kraven på samråd enligt 20 § i Skogsvårdslagen utökas till samtliga av (2006:14) identifierade renbetesmarker. Turismindustrin verkar i vissa fall störande på rennäringen. I ett framtida klimat kommer dessa konflikter antagligen att accentueras då rennäring och turism konkurrerar om krympande fjällområden. Det bör finnas förutsättningar för rennäringen att verka tillsammans med turismindustrin så länge man visar ömsesidig hänsyn. Viss reglering av turismverksamhet i för rennäringen känsliga områden kan bli nödvändig eller att samerna ges utökade möjligheter att påverka hur turismen utformas i dessa områden. Det finns ett behov av utvecklade samrådsformer. Länsstyrelserna i Norrlandslänen bör i samråd med och ges i uppdrag att utveckla former för sådana samråd. Samerna skall ha förutsättningar att utveckla och upprätthålla den samiska kulturen, ett samiskt samhälls- och näringsliv, med renskötselrätten som grund. Med renskötsel som bas skulle samebyarna kunna ges utrymme att bedriva andra verksamheter vilka är förenliga med rennäringen och samisk kultur. Exempel på sådana verksamheter är: turism och naturförvaltning. Medel för att uppnå detta mål kan vara att samiskt näringsliv kan bedrivas på samma villkor som annat näringsliv, t.ex. genom att förbudet för samebyn att bedriva annan verksamhet än renskötsel tas bort. Detta föreslås av En ny rennäringspolitik – öppna samebyar och samverkan med andra markanvändare (2001:101) och förslaget bereds f.n. i . Vid byggandet av framtida infrastruktur, bör utökade hänsyn tas till rennäringens intressen. Särskilt bör vid planeringen av infrastruktur och andra anläggningar beaktas att rennäringens traditionella flyttningsleder kan bli svåra att utnyttja i ett förändrat klimat. Rennäringen kan komma att behöva finna alternativa flyttningsleder, i en del fall på områden där man tidigare inte har behövt ta Bilaga B 27 SOU 2007:60 18 hänsyn till rennäringen. Framtida infrastrukturlösningar bör utformas så att renarnas framkomlighet garanteras. I största möjliga mån bör framtida infrastrukturbyggnationer följa existerande infrastruktur för att därmed begränsa exploaterandet av renskötselmark. Rennäringens förändrade förutsättningar i ett framtida klimat ställer ökade krav på flexibilitet. Tidsperioden, till , då mark belägen nedåt svenska kusten får begagnas för vinterbete kan behöva anpassas efter en kortare vintersäsong. En sådan anpassning skulle kunna tänkas göra markägare mer välvilligt inställda till andra föreslagna anpassningsåtgärder. Nuvarande rennäringslags utformning kan ge upphov till omfattande och kostnadskrävande domstolsprocesser vid markkonflikter. En viktig anledning till detta är att lagregleringen i många avseenden framstår som föråldrad. ansåg utifrån detta att konflikter om samernas markrättigheter i första hand bör lösas avtalsvägen i samförstånd mellan sakägarna. Ett framtida klimat med svårare snöförhållanden kommer ställa än högre krav på flexibla lösningar, dvs. i ett framtida klimat kommer kanske andra vinterbetesmarker än de som nyttjas att vara av intresse för rennäringen. Genom att ge renägarna möjlighet att välja vinterbetesmark med hänsyn till renens behov, och inte i första hand med hänsyn till var renbetesrätt fastslagits, ger man rennäringen möjlighet att välja de vinterbetesmarker vilka är lämpligast det aktuella året. År då det visar sig att de bäst lämpade vinterbetesmarkerna helt eller delvis är privata marker utan renbetesrätt kan renbetesavtal tecknas, där den privata markägaren erhåller kompensation. Anslaget för stöd till främjande av rennäringen bör kunna användas också till att finansiera avtalslösningar med markägare. Genom att teckna avtalslösningar ad hoc, där man finner lämpliga vinterbetesmark med hänsyn till det aktuella årets särskilda omständigheter, begränsar man möjligen behovet av kostsam stödutfodring. Med hänsyn till att svåra snöförhållanden förväntas bli vanligare i ett framtida klimat och att omfattande stödutfodring, motsvarande vad som krävdes /2007, riskerar att bli regel snarare än undantag ifall inte åtgärder vidtas, anser vi att avtalslösningar ad hoc framstår som mest ändamålsenliga. SOU 2007:60 Bilaga B 27 19 Referenser , 2005 Konsultstudie: Studie kring den begränsade förekomsten av renkött i svensk dagligvaruhandel . Underlagsmaterial seminarium 22–, , , L.O., Chernov, Y., Chapin., , T.R., Huntley, B.; Ims, R.A., ,. , D. , S., Matveyeva, N., Panikov, N., Oechel, W., Shaver, G. Elster, J., Jónsdottir, I.S., , K., Taualavuori, K. Taulavuori, E. & Zöckler, C. Climate changeand UV-B imapacts on arctic tundra and polar desert ecosystems. Responses to projected changes in climate and UV-B at the species level. , , 2007. Presentationsmaterial: Rennäring och annan markanvändning Hagemoen, R.I and , E. Reindeer summer activity pattern i relation to weather and insect harassment. – 71 : 883–892. : Sápmi – samernas land. i Keskitalo, , H. Social Multi-Level Vulnerability Assessment: Examples from Northern Europe , . Climate change ,reindeer, and forage: effects on the ecological basis for reindeer husbandry. , J. and , Ö. Reindeer in the Swedish Mountains: An Assessment of Grazing Impacts. Ambio 32 SOU 2001:101 En ny rennäringspolitik – öppna samebyar och samverkan med andra markanvändare SOU 2005:166 Jakt och fiske i samverkan SOU 2006:14 Samernas sedvanemarker Uusitalo, . thesis in biology Klimatets betydelse för djur- och växtliv, renskötsel samt turism i