sou · GWB3129 · 2008-12-15 00:00:00 — Kust- bevakningen har inget program för miljöräddningstjänst till sjöss, men man beskriver i sina övriga styrdokument vilket behov man har av flygplan och hur tillgången till dessa ska säkerställas. Där- emot finns ingen närmare bedömning av behovet av helikoptrar och hur det ska tillgodoses. föreslår att de myndigheter som har ansvar för statlig räddningstjänst i sina program för räddningstjänst ska ange vilka grundläggande säkerhetsnivåer som krävs avseende tillgång till flygande resurser, samt hur myndigheterna säkerställer att man har tillgång till resurserna. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap I kapitel 8 diskuteras brister avseende förstärkningsresurser för flyg- och sjöräddning. I kapitel 4 diskuteras resurssituationen när det gäller ambulanshelikoptrar. kan konstatera att tillgången till tyngre transportkapacitet med helikoptrar kommer att vara begränsad , i väntan på att Försvarsmaktens levereras. När avvecklas kommer att vara den enda kvarvarande medeltunga helikoptern. Av 9 helikoptrar kommer 3 enligt nuvarande planering att vara insatta i . Ytterligare 2 helikoptrar kommer att genomgå modi- fiering. 3 helikoptrar står baserade i , där de har beredskap för flygräddning. Om ett transportbehov uppstår i kommer tillgången till transportkapacitet således att vara begränsad framöver. De kommersiella helikopteroperatörerna har inte några medel- tunga transporthelikoptrar. Samhällsviktiga verksamheter som kan få ett behov av att genomföra tyngre transporter med helikopter i en krissituation bör överväga hur den förmågan kan säkerställas. Samverkan med norska kan vara en möjlighet. Inom flera offentliga helikopterverksamheter saknas det planering för hur helikoptern ska uppträda vid t.ex. kemiska olyckor. kan se några områden som framöver kan bli föremål för samverkan mellan olika myndigheter. Det föreslagna flygrådet kan vara ett forum för att ta tillvara samverkansmöjlig- heterna. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap Försvarsmakten överväger nu möjligheten att köpa sin flygrädd- ningsberedskap för militära behov (FRÄD) vid F 21 i av . Om en civil inrättas i på Försvarsmaktens uppdrag bör man pröva om fler aktörer kan medfinansiera och merutnyttja resursen: behöver flygräddningsberedskap för externa kunder som genomför försök på testområdet . skulle med en civil kunna få tillgång till en flygräddningsresurs för inland med beredskap dygnet runt. Den nya civila helikoptern skulle vidare innebära att redundansen i SAR-systemet skulle öka, i synnerhet som det sannolikt skulle krävas ytterligare en reservhelikopter för SAR-systemet. skulle också kunna använda helikoptern i för vissa sjöräddningsuppdrag i . i skulle kunna använda helikoptern för vissa ambulansuppdrag. Polisen skulle kunna använda helikoptern för vinschning i fjäll- miljö, samt för eftersök då den ordinarie polis- helikoptern inte har beredskap. Polisen skaffar en mellanklasshelikopter? Om beslutar sig för att anskaffa en mellan- klasshelikopter för att kunna transportera t.ex. Nationella insats- styrkan bör man pröva om fler aktörer kan merutnyttja resursen: Kriminalvården kan använda helikoptern för fångtransporter. skulle kunna använda helikoptern för t.ex. havsövervakningsuppdrag. Om helikoptern utrustades med vinsch skulle man kunna transportera personal till och från fartyg. Om helikoptern utrustades med vinsch skulle kunna använda helikoptern som en stödresurs vid sjöräddning. Det bör noteras att det krävs extra bemanning och mycket övningstid om man ska utrusta en helikopter med vinsch. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap Myndigheterna skulle i större utsträckning kunna samordna sina persontransporter med helikopter. Man bör t.ex. undvika att tunga militära helikoptrar används för enklare persontransporter. I har statsministerns kansli upphandlat persontransporter av en kommersiell helikopteroperatör. Försvarsmakten har upphandlat sin grundläggande pilotutbildning utomlands, medan Polisflyget bedriver sin utbildning i egen regi. Inom övriga verksamheter får piloterna själva skaffa sig utbildning med egen finansiering. föreslog i sitt betänkande SOU 2008:29 att regeringen skulle utreda hur en civil utbildning av helikopter- piloter kan organiseras och finansieras. I regeringens proposition 2008/09:68 behandlades inte utbildningen av heli- kopterpiloter. I det fall en offentligt finansierad utbildning av piloter inrättas inom ramen för , bör en sådan utbildning sam- ordnas med Polisflygets behov av att grundutbilda piloter. , 2008, och grund- läggande säkerhetsnivåer. Dnr Fö2007:05/40. , 2008, Klarar vi krisen? – samhällets krisberedskapsförmåga 2007. , 2008, Räddningstjänstplan. Luftfartsstyrelsen, 2006, Samordnat helikopterstöd vid insatser under svåra påfrestningar. Luftfartsstyrelsen, 2008, Program för flygräddning. & Försvarsmakten, 1997, Förutsättningar för polisen att nyttja Försvarsmaktens helikoptrar. , 2008, Program för fjällräddning. , 2008, Program för fjällräddning. , 2008, Program för fjällräddning. , 2008, Program för fjällräddning. , 2008, Program för sjöräddningstjänsten. Övergripande frågor kring samordning och krisberedskap , 2005, Konsekvenser för av försvarsbeslut. & , 2004, Avrapportering sam- verkan – . a)Regeringen ska uppdra åt Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att tillsammans med , Rikspolis- styrelsen, , Försvarsmakten och SOS Alarm upprätta en gemensam lägesbild över flygande enheter. Frivilliga flygkåren bör också involveras i arbetet. b)Regeringen ska uppdra åt att leda ett nationellt arbete för att ta fram gemensamma operativa rutiner för flygande enheter vid såväl flyg- och sjöräddning, som andra räddningsinsatser. c)Regeringen ska uppdra åt att tillsammans med berörda kommunikations- och ledningscentraler löpande an- ordna ledningsövningar som fokuserar på hanteringen av fly- gande enheter. ska i planeringen av övningarna samråda med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. d)Försvarsmakten ska utreda hur deras helikoptrar ska kunna utrustas med RAKEL-enheter. e)Myndigheten för samhällsskydd och beredskap i det fortsatta arbetet med att utveckla RAKEL-systemet ska agera för att grannländernas TETRA-nät integreras. f)SOS Alarm, och polismyndigheterna inte- grerar kunskap om flygande enheter i utbildningsplanerna för larmoperatörer. g)SOS Alarm inom ramen för 112-rådet tar initiativ till ett utbyte mellan olika offentliga kommunikations- och led- ningscentraler. h)Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska verka för att utbildning om flygande resurser inkluderas i de regionala samverkanskurserna. i)Länsstyrelserna ska verka för att personal vid förekommande ambulanshelikoptrar, , polishelikoptrar och militära helikoptrar får utbildning i regional samverkan. j)Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska bjuda in strategisk personal inom de offentliga flygande verksam- heterna till Central samverkanskurs. k)Myndigheten för samhällsskydd och beredskap tillsammans med berörda myndigheter inom ramen för Mediernas beredskapsråd ska inleda en dialog med medieföretagen om användningen av helikoptrar över olycksplatser m.m. l)Försvarsmakten tillsammans med ska ta fram en larmrutin som medger att tillgängliga helikopterresurser inom Försvarsmakten på ett enkelt sätt kan larmas för olika typer av räddningsinsatser. m)En översyn av vilka uppgifter JRCC ska ha, vilka kom- petenser detta kräver, samt hur funktioner vid JRCC som inte är direkt knutna till flyg- och sjöräddning bör finan- sieras. n)Regeringen tillsätter en utredning för att med utgångspunkt i bl.a. de norska Hovedredningssentralene klargöra hur en central funktion för ledning av statlig räddningstjänst, samt för stöd till skulle kunna inrättas. Med operativ koordinering menas i detta avsnitt den verksamhet som syftar till att leda, dirigera och koordinera flygande enheter. I bilaga 9 finns en genomgång av de olika sambands- och kom- munikationsmedel som används av offentliga flygande resurser i . Här följer en genomgång av olika offentliga flygande resurser och deras användning av olika kommunikations- och sambandsmedel (som beskrivs närmare i bilaga 9). är utrustade med AIS-transpondrar, maritim VHF-radio, flyg-VHF-radio, S 70-radio, satellittelefon och mobiltelefon i GSM-näten. Man har även en intern radio för att besättningen ska kunna ha samband med ytbärgaren. I helikopt- rarna finns AIS-displayer som gör att besättningen kan följa AIS- utrustade fartyg och luftfartyg. är utrustade med flyg-VHF-radio, S 70- radio och GPS-transponder. Baserna i , , och är dessutom utrustade med maritim VHF-radio. Vissa baser använder Mobitex, medan andra upphört med detta. Vissa helikoptrar är utrustade med handburen satellittelefon som an- vänds när man landat. i kommer att utrustas med . är utrustade med flyg-VHF-radio, maritim VHF-radio, S 70-radio, S 80-radio, mobiltelefon i CDMA450- nätet, samt GPS-transponder. Helikoptrarna i och har även satellittelefon. pågår försök med att införa vid polishelikoptrarna i . Försvarsmaktens helikoptrar är utrustade med maritim VHF- radio, flyg-VHF-radio, kortvågsradio (UHF) och S 70-radio. är utrustad med en transponder Mode C. beslut fattas om ifall ska utrustas med t.ex. AIS- transponder. och kommer att utrustas med AIS- transponder. Det finns inget beslut om att Försvars- maktens helikoptrar ska utrustas med . nya flygplan är utrustade med mobiltelefon, satellittelefon, kortvågsradio, flyg-VHF-radio, maritim VHF-radio och UK-radio. Flygplanen är även utrustade med AIS-transponder och AIS-display som gör att man kan följa fartygsrörelser. Flyg- planen kommer framöver även att utrustas med . Frivilliga flygkåren (FFK) använder sig av ett stort antal flygplan, som man vid behov hyr av olika flygklubbar. Det gör att all sam- bandsutrustning är mobil och väljs utifrån uppdraget. FFK kan vid behov använda maritim-VHF-radio, flyg-VHF-radio, S 70 och mobiltelefon. Tillsammans med genom- för FFK tester av i flygplan. FFK har inte några GPS- transpondrar. Vissa kommersiella helikopteroperatörer i fjällkedjan som används vid fjällräddningsuppdrag är utrustade med GPS och kan följas av SOS Alarm och polisens länskommunikationscentral. Helikoptrarna kommunicerar i regel med flyg-VHF och S 70. Det finns flera offentliga kommunikations- och ledningscentraler som på något sätt har en koppling till användningen av helikoptrar och andra flygande resurser. De viktigaste centralerna redovisas i detta avsnitt. kan man se en trend av samlokalisering av olika kommunikations- och ledningscentraler. pågår arbete med att samlokalisera de lokala SOS-centralerna med polisens länskommunikationscentraler. Ett syfte är att öka förutsättningarna för samverkan vid kriser. lade fram utredningen kommunikationscentral som föreslår att polisens då 21 länskommu- nikationscentraler skulle ersättas med 6 nya kommunikations- centraler. Utredningen diskuterade även möjligheten att samlokali- sera dessa med SOS Alarms centraler. Den process med att bilda regionkommuner som pågår skulle kunna leda till att antalet polismyndigheter och sjukvårdshuvudmän bli färre, vilket i sin tur skulle kunna påverka strukturen för polisens länskommunikationscentraler och SOS Alarms centraler. Luftfartsstyrelsens flygräddningscentral ARCC beskrivs närmare under kapitel 7. Vid ARCC finns flygräddningsledare som leder flygräddningsinsatser. ARCC sköter också dirigeringen av SAR- helikoptrarna när de används för sjöräddningstjänst. Flygrädd- ningscentralen har en hög kompetens när det gäller samordning av flygande resurser. sjöräddningscentral MRCC beskrivs närmare under kapitel 7. Vid MRCC finns sjöräddningsledare som leder sjöräddningsinsatser. När MRCC använder flygande enheter, t.ex. , sköts dirigeringen av enheterna av ARCC. kommer ARCC och MRCC att slås ihop till JRCC som blir en enhet under . ARCC och MRCC använder det egenutvecklade lednings- stödsystemet Disco . Båda centralerna kan på bildskärmar följa och flygplan via . Man kan inte se polishelikoptrar, ambulanshelikoptrar eller Försvarsmaktens helikoptrar. lämnar , Kustbevak- ningsflyget och Polisflyget sina dagsprogram till ARCC, så att man ska ha en uppfattning om vart olika resurser kommer att befinna sig . har som huvuduppgift att på uppdrag av staten ansvara för nödnumret 112, vilket regleras i ett avtal mellan staten och SOS Alarm. Inom ramen för avtalet ingår ett åtagande att samarbeta med statlig räddningstjänst, vilket innebär kontakter med polisen, flyg- och m.m. Bolaget driver 18 SOS- centraler över hela landet. SOS Alarm har avtal med landstingen om prioritering och diri- gering av ambulansresurser och med de kommunala räddnings- tjänsterna om utlarmning av räddningsresurser. SOS Alarm sköter dirigeringen av ambulanshelikoptrarna i . I de landsting där det finns ambulanshelikoptrar har SOS Alarm ofta god kompetens att dirigera dessa. I områden där det inte finns ambulanshelikoptrar är kompetensen lägre. På grund av missnöje med kvalitet och kostnader hos SOS Alarm utreder nu vissa landsting möjligheten att själva sköta dirigeringen av ambulanstransporter. SOS Alarm använder det egenutvecklade ledningsstödsystemet Zenit. Zenit utgör grunden för larmmottagning och utlarmning. Systemet binder samman landets SOS-centraler i ett nationellt nätverk där alla har tillgång till samma uppgifter och databaser. Den nya tekniken underlättar samarbetet mellan SOS-centralerna, som enklare kan hjälpa och avlasta varandra vid större händelser. På eget initiativ håller SOS Alarm på att bygga upp en central enhet som inriktas på tjänster som rör samhällets krisberedskap. SOS Alarm kan på bildskärmar följa ambulanshelikoptrarna via GPS. SOS Alarm kan även se vissa kommersiella flygföretags helikoptrar i norra . Man kan inte följa polishelikoptrarna, eller Försvarsmaktens helikoptrar. 13.2.3Kommunala räddningstjänster som inte använder SOS Alarm är det fyra kommunala räddningstjänster som inte använder SOS Alarm för dirigering och utlarmning. Det är räddnings- tjänsterna i , , och . Dessa räddningstjänster använder heller inte SOS Alarms lednings- stödsystem Zenit. rikskommunikationscentral (RKC) svarar för den operativa samordningen av Polisflygets helikoptrar. RKC har också mandat att prioritera hur helikoptrarna ska användas. Vid länspolismyndigheterna finns länskommunikationscentraler (LKC) som ofta sköter den operativa samordningen av heli- koptrarna i samband med insatser. RKC och LKC bemannas av operatörer som har genomgått en lång utbildning. Kommunikationscentralerna använder sig av ledningsstödsystemet Storm som levereras av brittiska Steria. Vid RKC och LKC kan man följa polishelikoptrarna via GPS. Vid RKC finns även möjligheten att följa via . Man kan däremot inte följa ambulanshelikoptrarna. Ledningskedjan för Försvarsmaktens helikoptrar ser lite olika ut, beroende på vilken situation det handlar om. Vid flyg- och sjöräddning tar ARCC direkt kontakt med Försvarsmaktens i , samt andra tillgängliga enheter. När andra räddningsledare, alternativt andra användare begär hjälp från Försvarsmakten med helikopter har en särskild besluts- väg införts. Den syftar främst till att förhindra att Försvarsmaktens helikoptrar överutnyttjas för skogsbrandsbekämpning. Den till- lämpas dock även när t.ex. en räddningsledare behöver hjälp med att vinscha en person ur en sjö. Räddningsledaren ska då kontakta vakthavande befäl i Försvarsmakten, som i sin tur kontak- ter Flygtaktiska staben (FTS), som i sin tur kontakter Helikopter- flottiljens vakthavande befäl, som i sin tur kontaktar den berörda skvadronen. Det finns ingen ledningscentral som på en bildskärm följer Försvarsmaktens helikoptrar med hjälp av transpondrar. Radio- samband och radar används för att följa helikoptrarnas position. ARCC har i uppgift att dirigera Försvarsmaktens flygräddnings- helikoptrar (FRÄD). Kustbevakningsflygets får sina uppdrag från fyra operativa ledningscentraler. Vid ledningscentralerna kan man följa Kust- bevakningsflygets flygplan. kommer framöver att införa ledningsstödsystemet Sjöbasis som är utvecklat av . Det är inte planerat för att Sjöbasis ska kunna visa flygande enheter. 13.2.7MSB, Avdelningen för samordning och insats Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) kommer att ha en avdelning för samordning och insats. I avdelningens arbete ingår: att ha en lägesbildsfunktion, Tjänsteman i beredskap (TiB), att tillhandahålla stödresurser i form av personal och materiel i samband med olyckor och kriser i och i utlandet, att stödja samordningen av centrala myndigheters åtgärder vid en kris. Enheten kommer också att utgöra svensk kontaktpunkt gentemot EU:s Monitoring and (). Arbetet med att stödja samordningen av centrala myndigheters åtgärder under en kris ska utföras i . För att skapa en nationell lägesbild kommer MSB att använda WIS-systemet, som är ett skyddat webbaserat informationssystem som syftar till att underlätta informationsspridningen mellan aktörer i krishanteringssystemet. Bland användarna av WIS finns myndigheter, kommuner och landsting. WIS används inte för att skapa ständigt uppdaterade resursbilder över t.ex. flygande enheter. Det är inte klart vilken roll MSB kommer att ha när det gäller samordning av flygande resurser. Regeringen har inrättat Kansliet för krishantering i . Kansliets uppgifter är att ansvara för: omvärldsbevakning och lägesbild, krishantering och kriskommunikation, vara en central kontaktpunkt i . Kansliet ska bedriva ständig omvärldsbevakning. Kansliet följer dygnet runt händelseutvecklingen både inom landet och interna- tionellt. Kansliet har också en viktig uppgift i att stödja departe- menten i deras arbete med att utveckla sin krishantering och kris- kommunikation, ansvara för utbildning och övning samt ta fram analyser av hot och risker som kan drabba . Under en kris ska kansliet stötta i hanteringen av krisen. I krishanteringsuppgifterna ingår att larma, ta fram en samlad lägesbild och en bild av hur samtliga enskilda händelser tillsammans påverkar samhället. Kansliets chef ska också, om det är nödvändigt, kunna dra igång krishanteringsarbetet i . Efter att krisen har hanterats ska kansliet kunna följa upp och utvärdera det genomförda arbetet. 13.3.1Grundkurs i sjöräddning () tillhandahåller den avgiftsfria grundkursen i sjörädd- ning . genomgår cirka 100 personer , som är lång och ges vid fem tillfällen . Den ägnas åt teori, medan avser praktiska övningar. Flygpersonal från , Polisflyget, Kustbevak- ningsflyget, Försvarsmakten, samt viss personal från ambulans- helikoptrar genomgår utbildningen. 13.3.2On Scene Co-ordinator () tillhandahåller den avgiftsfria utbildningen till On Scene Co-ordinator (), vilket är en fortsättningskurs på . är en ledningsfunktion ute på själva olycksplatsen som ges delegerade uppgifter av räddningsledaren på sjörädd- ningscentralen. Det är viktigt att helikopterpersonal genomgår OSC-utbildningen, då de ofta är först på plats vid en olycka. Kursen är lång. planerar dock att korta kursen . Vidare ska skräddarsys för ett antal olika roller. överförs vissa delar av kursen till . Personal från , Försvarsmaktens helikoptrar, Kustbevakningsflyget och Polisflyget genomgår . Det finns cirka 250 personer som genomgått utbildningen och som är i aktiv tjänst. 13.3.3Aircraft Co-ordinator (ACO) Luftfartsstyrelsen genomför med ekonomiskt stöd från Krisbered- skapsmyndigheten utbildningen Aircraft Co-ordinator (ACO). ACO-konceptet återfinns i den internationella manualen för sjö- och flygräddning (IAMSAR). En ACO utses av en räddningsledare och har till uppgift att koordinera flygande enheter. Med en ACO kan man minska marginaler, som annars skulle ha behövt finnas mellan de olika luftfartygen. En viktig funktion för en ACO är att säkerställa att man har ett effektivt flöde av helikoptrar till och från olycksplatsen. Konceptet används både till sjöss och på land, men behovet är i regel större vid insatser till sjöss. ACO-funktionen har använts i samband med de stora skogsbränderna i och i . Vid planerade händelser används ofta Kustbevakningsflyget som ACO, då deras flygplan har god räckvidd och uthållighet. En utvecklingsmöjlighet som diskuterats är att Försvarsmaktens radarspaningsflygplan FSR 890 och ASC 890 skulle kunna använ- das för ACO-funktionen. ACO-utbildningen är lång och behandlar både flyg- operativa frågor och ledningsmetodik. Personal från ARCC/MRCC, , Polisflyget, Kustbevakningsflyget, samt ambu- lanshelikoptrarna genomgår utbildningen. Luftfartsstyrelsen har sökt medel från Krisberedskapsmyndig- heten för att genomföra utbildningen fram . Försvarsmakten har ett antal helikopterkoordinatorer som är utbildade i . I utbildningen ingår hur man hanterar flera helikoptrar i luften , samt hur man sam- verkar med enheter på marken. Helikopterkoordinatorerna ska veta hur man tar ner ett stort antal helikoptrar på ett område, samt hur man hanterar hängande last. De officerare som genomgått utbild- ningen finns vid Livregementets husarer, K3. 13.3.5Regional samverkanskurs (RSK) Regional samverkanskurs (RSK) syftar till att utveckla nätverk och öka förmågan hos berörda aktörer att samverka på regional nivå vid olyckor och extraordinära händelser. Kurserna arrangeras i regel av länsstyrelserna. RSK vänder sig till personer som har en samordnande eller operativ roll inom och statliga räddningstjänst, kommu- nal krisorganisation, polis, sjukvård, SOS Alarm, krishanteringsorganisation och andra samverkande myndigheter och organisationer. Exempel på deltagare är brandbefäl, polisinsats- chefer, medicinskt ansvariga, sjukvårdsledare, kommunala bered- skapssamordnare med flera. Några piloter vid har genomgått RSK. Enligt dem gav kursen en bättre förståelse för den kontext man verkar i under en insats. ska en ny form av RSK lanseras som utgår från det aktuella länets risk- och sårbarhetsanalys. RSK blir en modell för flera olika kurser, som kan ha olika innehåll. 13.3.6Central samverkanskurs (CSK) ger utbildningen Central sam- verkanskurs (CSK) som är indelad i följande moduler: Grundkurs samverkan () Samverkan stora olyckor () Samverkan extraordinära händelser () Internationell samverkan (+ 4 dagars studieresa) CSK riktar sig till personer som arbetar med räddningstjänst och krisberedskap och syftar till att öka förmågan att samverka. 13.3.7Särskild utbildning för markbaserad insatspersonal Luftfartsstyrelsen har inom ramen för arbetet i samverkansområdet Skydd, undsättning och vård föreslagit en särskild utbildning för hur markbaserad insatspersonal ska samverka med flygande resurser. Utbildningen ska rikta sig till polisinsatschefer, brandbefäl och sjukvårdsledare. 13.4.1Gemensamt forum flyg- och sjöräddningstjänst Gemensamt forum flyg- och sjöräddningstjänst. Gruppen består av representanter från ARCC, , Läkare i luftburen ambulanssjukvård (LLAS), samt flygcheferna hos Kustbevaknings- flyget, Polisflyget, Försvarsmaktens helikopterflottilj, Scandinavian MediCopter och Norrlandsflyg. Gruppen har ingen formell status. Gemensamt forum flyg- och sjöräddningstjänst sysslar med att ta fram rutiner för samverkan mellan olika flygande räddnings- enheter i samband med flyg- och sjöräddningsinsatser. Man genomför bl.a. delar av planeringen för ACO-utbildningen. SOS Alarm har ett samordningsforum som benämns 112-rådet. I rådet, som är en mötesplats för strategisk samverkan, ingår ett 15-tal företrädare för myndigheter och organisationer som sam- arbetar med SOS Alarm kring nödnumret 112. 112-rådet har till uppgift att fortlöpande vara förslagsställare, rådgivare och referens- organ till SOS Alarm avseende SOS-tjänstens funktion, utformning I 112-rådet behandlas bland annat utvecklingen av SOS-tjänsten, utbildning och kompetenskrav, utvärdering, kva- litetsmätning och nyckeltal, information, teknikstöd, EU och internationell samverkan samt framställningar och redovisningar till . Rådet sammanträder normalt sett . 13.4.3Centrala Samrådsgruppen för Sjöräddning (CSS)