sou · GVB381 · 2008-01-01 00:00:00 — sitet och vid varje högskola där sitet och vid varje högskola med det finns vetenskapsområde med tillstånd att utfärda examina på stöd av beslut enligt 5 §. svara för forskning och utbild- svara för forskning och utbild- ning på forskarnivå. ning på forskarnivå. skall också ansvara för utbild- ska också ansvara för utbildning ning på grundnivå och avan- cerad nivå, om inte nivå, om inte eller eller högskolan inrättar särskilda högskolan inrättar särskilda or- organ för utbildning på dessa gan för utbildning på dessa lor där lärarexamen får avläggas lor där lärarexamen får avläggas skall dock alltid ha ett särskilt ska dock alltid ha ett särskilt organ med ansvar för lärar- organ med ansvar för lärar- som knyter an till sådan utbild- som knyter an till sådan utbild- skolor där det finns vetenskaps- skolor med tillstånd att utfärda område skall det särskilda orga- examina på forskarnivå ska det net ha ansvar också för sådan 5TP PT Senaste lydelse 2006:173. knyter an till lärarutbildningen. Högskolorna skall därutöver all- tid ha särskilda organ för utbild- ning på grundnivå och avance- rad nivå och för forskning som inte hör till ansvarsområdet för någon fakultetsnämnd. Universiteten och sådana hög- skolor som avses i första stycket skall bestämma vilka fakultets- nämnder som skall finnas och vilket ansvarsområde som varje nämnd skall ha. Ett ansvars- område behöver inte samman- falla med ett vetenskapsområde. Vid högskolor som inte är uni- versitet får ansvarsområdet för utbildning på forskarnivå dock bara avse de vetenskapsområden som finns vid högskolan med stöd av beslut enligt 5 §. forskarnivå som knyter an till lärarutbildningen. Högskolorna ska därutöver alltid ha särskilda organ för utbildning på grund- nivå och avancerad nivå och för forskning som inte hör till an- svarsområdet för någon fakul- tetsnämnd. Universiteten och sådana hög- skolor som avses i första stycket ska bestämma vilka fakultets- nämnder som ska finnas och vilket ansvarsområde som varje nämnd ska ha. Vid högskolor som inte är universitet får an- svarsområdet för utbildning på forskarnivå dock bara avse äm- nen för vilka högskolan har till- stånd att utfärda examina. Denna lag träder i kraft den xx 2008. Förordning (2008:000) om ändring i högskoleförordningen (1993:100) Härigenom föreskrivs i fråga om högskoleförordningen (1993:100) dels att 3 kap. 1 § ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 3 kap. 1 § ska utgå, dels att 5 kap. 10 §, 6 kap. 25, 26, 28, 28 a och 31 §§ samt 7 kap. 38 § ska ha följande lydelse. Bara den som får utbildningsbidrag för doktorander får vara anställd som assistent. Bara den som är antagen till utbildning på grundnivå eller avan- cerad nivå får anställas som amanuens. Bara den som har avlagt läkar- Bara den som har avlagt läkar- eller som antas eller redan har eller som antas eller redan har antagits till utbildning på forskar- antagits till utbildning på forskar- nivå inom ett medicinskt veten- nivå inom ett medicinskt ämne skapsområde får anställas som kli- får anställas som klinisk assis- 6TP PT Senaste lydelse 2006:1053. I 1 kap. 11 § högskolelagen (1992:1434) finns det bestäm- melser om tillstånd att utfärda examina på grundnivå och avan- cerad nivå. får besluta vid vilka högskolor som varje examen på grundnivå och avan- cerad nivå får avläggas. I 1 kap. 11 § högskolelagen (1992:1434) finns det bestäm- melser om tillstånd att utfärda examina. får besluta vid vilka högskolor som varje examen på grundnivå och avan- cerad nivå får avläggas samt vid vilka högskolor som inte är uni- versitet som varje examen på forskarnivå får avläggas. Tillstånd att utfärda master- examen får lämnas till univer- sitet och till högskolor inom de vetenskapsområden inom vilka de får utfärda examina på forskarnivå. Ett sådant tillstånd får även lämnas till en högskola inom ett område där högskolan inte får utfärda examina på fors- karnivå, om den vetenskapliga miljön inom området är av så- dan kvalitet och omfattning att högskolan kan erbjuda utbild- ning med nära anknytning till utbildning på forskarnivå. Tillstånd att utfärda master- examen får lämnas till univer- sitet och till högskolor i de äm- nen inom vilka de får utfärda examina på forskarnivå. Ett sådant tillstånd får även lämnas till en högskola inom ett område där högskolan inte får utfärda examina på forskarnivå, om den vetenskapliga miljön inom områ- det är av sådan kvalitet och om- fattning att högskolan kan er- bjuda utbildning med nära an- knytning till utbildning på fors- karnivå. Utbildning på forskarnivå får anordnas av universitet. En hög- skola som inte är ett universitet får anordna utbildning på fors- Utbildning på forskarnivå får anordnas av universitet. En hög- skola som inte är ett universitet får anordna utbildning på fors- 7TP PT Senaste lydelse 2006:1053. 8TP PT Senaste lydelse 2006:1053. 9TP PT Senaste lydelse 2006:1053. karnivå inom de vetenskaps- områden som finns vid den hög- skolan. karnivå inom ett ämne om vill- koren enligt 2 kap. 5 § högskole- lagen (1992:1434) är uppfyllda. får enligt de förutsättningar som anges i 1 kap. 11 a § högskolelagen (1992:1434) besluta att en högskola eller ett universitet inte längre får utfärda en viss examen på forskarnivå. För varje doktorand skall fakultetsnämnden utse minst två handledare. En av dem skall ut- ses till huvudhandledare. Dok- toranden har rätt till handled- ning under utbildningen, så länge inte fakultetsnämnden med stöd av 37 § beslutar något annat. En doktorand som begär det skall få byta handledare. För varje doktorand ska fakultetsnämnden utse minst två handledare. En av dem ska utses till huvudhandledare. Huvud- handledare ska vara anställd vid det lärosäte där doktoranden är antagen. Doktoranden har rätt till handledning under utbild- ningen, så länge inte fakultets- nämnden med stöd av 37 § be- slutar något annat. En doktorand som begär det ska få byta handledare. vid en högskola som har getts benämningen universitet får utan ny antagning medge att en doktorand som har antagits vid något annat universitet eller någon annan högskola får övergå till det nya och fortsätta sin utbildning samt examineras där. Detta gäller dock bara om doktoranden har haft huvuddelen av sina forskarstudier förlagd till den högskola som har getts benämningen universitet. 10TP PT Senaste lydelse 2006:1053. 11TP PT Senaste lydelse 2006:1053. Vad som sägs i första stycket skall ha motsvarande tillämp- ning vid en sådan högskola där det skall finnas ett vetenskaps- område. Vad som sägs i första stycket ska ha motsvarande tillämpning vid en högskola med tillstånd att utfärda examina på forskarnivå. Denna förordning träder i kraft den xx 2008. 1 Identitet och samspel 1.1Universitas, quo vadis? Vart är universiteten på väg? Med rätta ställs denna fråga tid efter annan – och mest . Vilken sorts universitet behövs för vilken sorts samhälle? Alla talar väl om universitet och högskolor, många är de aktörer som vill samarbeta och dra nytta av deras verksamhet. De betraktas som nyckelaktörer för framtid och för en framgångsrik övergång till en kunskapsbaserad ekonomi och ett kunskapsbaserat samhälle.TPF1FPT Men vilken bild har univer- sitets och högskolors samarbetspartner av denna gamla ärevördiga samhällsinstitution? som så ofta befinner sig universitet och högskolor i stöpsleven. De europeiska universiteten brottas på de flesta håll med en moderniseringsprocess internt och i relation till samhällsaktörer som näringsliv, stat och inte minst EU. verkar det som högskolan understundom är en motsträvig sam- arbetspartner, som hellre betonar sin frihet och sina traditioner och inte alltid sätter den samhälleliga nyttan eller det politiskt önsk- värda i högsätet. Högskolans representanter betonar gärna den speciella egenarten och menar att universitet och högskolor egent- ligen inte är myndigheter som kan styras som andra myndigheter. Helst borde högskolan nog utgöra ett eget rättssubjekt. Förre universitetsrektorn har med rätta påpekat att det i både den interna och externa kritiken av högskolan sällan saknats hatobjekt, men att det är kultföremål som tryter.TPF2FPT Hur bestämmer vi positivt vad ett universitet och en högskola är och vart vill vi att de ska vara på väg? 1TP PT Europeiska kommissionen KOM (2006) 208 slutlig, s. 12. 2TP PT Strömholm 1993, s. 53. Idealtypen för vad ett universitet är, eller snarare kanske borde vara, återfinner vi i modellen med den regelstyrda gemenskapen av forskande lärare som framför allt har sitt ursprung i den vision av den högre utbildningen och forskningen som den preussiske stats- mannen och humanisten (17671835) konstruerade. Denna idealtyp har blivit en överideologi som genomsyrar vårt svenska språk om högskolan.TPF3FPT Den akademiska friheten och obundenheten – tack vare vilken envar väljer lärosäte, utbildning, forskningsområde och metoder samt fritt publicerar sina resultat – garanteras av staten som finansiär. Detta ideal betonar även, och inte minst, utbildningens forskningsanknytning. Staten är en finansiär som lämnar lärosätena den fulla friheten. Andra finansiärer kan hota den akademiska friheten med sina krav. Även massanstormningen av studenter till akademin kan hota den i grunden elitära organisation som ska utgöra enligt detta ideal. Universitet och statsnytta är intimt förknippade. Universitetsmannen var en i det närmaste oavsättlig ämbetsman. har den stora frihet som dessa universitetsmän åtnjöt skapat en plattform för kritisk verksamhet. Det humboldtska idealets förverkligande – för såvitt det nu har förverkligats – brukar beskrivas i två olika faser. Den första betonar undervisningens nära samband med forskning, den enskildes frihet att forska och undervisa samt bildningsidealet som grund för kulturnationen. Den andra humboldtska fasen innebär att enhets- och frihetsidealen bryts upp: den akademiska uppgiften utförs även kollektivt, forskningen kan utföras vid institut utanför under- visningsuniversiteten, externa finansiärer påverkar inriktningen och de två kulturerna natur- och humanvetenskaper börjar skönjas. Det praktiska livets kunskaper organiserades till en början utanför universitetens hägn i tekniska och praktiska (hög)skolor. I ytterligare en ny fas, efter , börjar elituniversiteten transformeras till massuniversitet: det är nu som professorerna detroniseras och kunderna, i form av studenter och externa finansiärer av många olika slag, blir mer betydelsefulla. Just nu pågår den revolution som bland annat karakteriseras av statens förändrade roll: anslagen till utbildning minskar relativt sett, anslagen till forskning konkurrensutsätts än mer, staten ålägger universiteten en rad uppgifter utöver undervisning och 3TP PT 2003, s. forskning utan tilläggsfinansiering. Universiteten är på väg att bli kunskapssamhällets allt i allo: befordrare av regional-, innovations-, närings-, jämställdhets-, arbetsmarknads- och miljöpolitik etc.TPF4FPT Universiteten har alltid haft sina gynnare och mecenater. Det började med kyrkan och fortsatte med staten. Ingen av dessa patroner har saknat intresse för nyttan med och ideologin vid universiteten. blev – hur fritt det än uppfattade sig – en tydlig exponent och ett verksamt instrument för skiftande nationella politiska agendor. Nationalstaten har alltid haft ett intresse av att trygga sitt och samhällets behov av olika yrkesgrupper och att se till att sådan forskning blir utförd som främjar jordbruk, försvar, hälsa och allmän välfärd. Att staten oftast är den största finansiären av den verksamhet som bedrivs i högskolan bidrar till att statens krav på att få ut något nyttigt ses som helt legitimt. Så har det inte alltid varit, men och fram till har staten blandat sig i affärer i takt med att resurser skjutits till. Att natio- nalstaterna också via andra kanaler såsom forskningsråd, sektors- forskningsorgan och institut befordrat de egna forskningsintres- sena är ett tecken på att universiteten inte motsvarat de förvänt- ningar som statsmakterna haft på snabb och tillämpad forskning. I vår samtid beskrivs universitet och högskolor allt oftare i termer av serviceinriktade företag på en konkurrensutsatt marknad med kunder av olika slag: studenter, näringsliv, offentliga myndig- heter etc. Av kunder kan man ta betalt exempelvis genom student- avgifter. Externa finansiärer vill förstås ha flera ord med i laget om vad som skall beforskas och utvecklas. Beskrivningen av denna utveckling uttrycker ofta en kritik mot den så kallade linjära forskningsmodellen med forskning först, därefter tillämpning och därefter kommersialisering, vilket inte motsvarar den verkliga forsknings- och utvecklingsprocessen. I stället har vi fått en ny beskrivning av denna process med modeller som triple helix och mode 2, vilka beskriver en interaktion mellan högskolan, närings- livet och statliga myndigheter, som ger upphov till dynamiska innovationsprocesser. I en sådan modell blir högskolan med nödvändighet indragen i, eller uppbunden till skulle många hävda, nätverk som begränsar högskolans frihetsgrader.TPF5FPT Dessa modellbyggen återspeglar olika sidor av universiteten. De humboldtska idealen lever kvar, nya ideal kommer till och en 4TP PT Jfr 2007, s. ; 2006, s. 5TP PT Salerno 2007, s. anpassad samlevnad uppstår om än med visst gnissel. En inom forskning om högre utbildning och forskning, , har påpekat att universiteten bortom abstraktionerna i praktiken uppvisar en chockerande mångfald. Frågan är hur denna mång- fald kan och bör hanteras. , 2006, utkom en diger avhandling som analyserar de senaste 25 årens forskningspolitik vid av stats- vetaren . Han påpekar att det är lika självklart att beskriva sig som en entreprenöriell högskola som att referera till det humboldtska arvet och beskriver målande univer- sitetsledningens retorik som en pluralistisk verktygslåda laddad med en rad olika normativa ideal för att möta en mängd aktörer med skiftande intressen och ambitioner.TPF6FPT Frågan är om inte det humboldtska är dött. välkända ord ger dock ett fördjupat perspektiv på frågan, om man inte är beredd att svara jakande på den utan av olika skäl tvekar i svaret: Var helst vi vänder blicken ser vi institutioner som på ytan tycks fungera likadant som förut, som behåller sina tidigare namn, men som till sitt inre blivit helt annorlunda.TPF7FPT Om vi applicerar denna insikt på den humboldtska idealtypen av universitet, är detta i så fall inte bara i omvandling utan det är inne i en sorts transition till en ny form. Orden är de samma i högtidstalen Gratiae naturae, Ad utrumque para- tus,TPF8FPT sanning, frihet men dessa ord är i grunden omförhandlade. Det finns nu som alltid krafter som driver högskolesektorn i nya riktningar. Om man med ovanstående slagruta penetrerar den europeiska kommissionens moderniseringsagenda, återfinns egentligen inget av den humboldtska retoriken. Här talas i stället om samhällelig roll, performance, om forskning som är en isolerade företeelse, om att universiteten måste övervinna fragmenteringen i fakulteter, institutioner och laboratorier, om det nödvändiga sam- arbetet med näringslivet.TPF9FPT I detta dokument understryks med emfas att högre utbildning och forskning i alltför hög utsträckning reglerats nationellt, vilket hindrar konkurrensen och därmed högre kvalitet. Här finns en tydlig plädering för de europeiska projekten och organen som lösningar på detta problem: Bolognaprocessen, 6TP PT 2006, kap. 7 & s. 315. 7TP PT Giddens , s. 32. Jfr även Strömholm 1993, s. 51. 8TP PT i respektive Lunds universitets sigill: Naturens sanning är nådens – Beredd till båda (boken och svärdet). 9TP PT Europeiska kommissionen KOM (2006) 208 slutlig, passim. Higher Education Area (EHEA), Research Area (ERA) och det europeiska forskningsrådet (ERC). När Kommissionen drar sina slutsatser i sin plaidoyer för den europeiska högskolans modernisering, pekar man på åtgärder som befrämjar den : medlemsstaterna ges rådet att vidta åtgärder som gynnar universiteten via sin innova- tions- och sysselsättningspolitik; universiteten uppmanas att ut- vidga sin finansieringsbas och profilera sig med hjälp av strukturerade partnerskap med näringslivet; Kommissionen har utlovat att aktivt stödja sådant moderniseringsarbete.TPF10FPT Hur kan ett entreprenöriellt universitet se ut i praktiken? I sin undersökning av , som apostroferats ovan, konstaterar att även om projekt i samarbete med näringslivet varit framgångsrika, har det funnits vad man kan kalla ett systemfel: författaren menar att det finns en doktrin om universiteten och näringslivet som två separata sfärer med tydliga och nödvändiga gränser mellan sig.TPF11FPT Vägvalet har varit att gå två vägar , att å ena sidan intensivt samarbeta med näringslivet i gränsöverskridande nätverk med allt vad det innebär och borde innebära av integration av universitet och företag både administra- tivt och forskningsmässigt och å andra sidan har fortsatt att arbeta med en organisation som har ett par sekel på nacken. Man kan fråga sig om verksamheter av det här slaget är väsensskilda eller om det bara handlar om de två kulturerna i en ny tappning: en kultur med science and technology och för den delen också viss samhällsvetenskap som gått in i en tydlig mode 2- fas, där tillämpningsdelarna tydliggjorts och institutionaliserats; en annan kultur där grundforskning inom viss naturvetenskap, stora delar av humaniora och samhällsvetenskap lever ett liv utan en omedelbar koppling till några praktiker, annat än genom viss yrkesutbildning. Vi kan här fråga oss om vi fått ett universitet med två kulturer – för att travestera C. P. Snow. Frågan är om dessa nya kulturer kan fortsätta att kampera ihop på samma sätt som Snows två kulturer. Forskarsamhället har beskrivits som ett postakademiskt forskningssystem med en ny politisering av universitetspolitiken och en ökad byråkratisering av högskolans vardag. Den ökad externfinansieringen har ställt nyttiggörandet av forskningen och samarbetet med industrin i fokus. 10TP PT Europeiska kommissionen KOM (2006) 208 slutlig, s. 12. 11TP PT 2006, s. 317 & 172ff. samhälleliga roll betonas alltmer, hävdar till exempel i sin bok om vetenskap och politik , Kontrovers och konsensus, och i nätverksbaserade samarbeten integreras forsk- ningen i olika användarsammanhang, i vilka gränssnitten mellan akademisk vetenskap och annan kunskapsproduktion suddas ut.TPF12FPT Denna utveckling har, enligt , lett till att det inom växt och alltjämt växer fram två distinkt olika makt- system: ett formellt system runt den traditionella universitets- hierarkin och ett informellt system kopplat till framgångsrika forskningsledare.TPF13FPT Yngre forskare blir beroende av mer informella nätverk än formella beslutsorgan, när det förhandlas om pengar och anställningar. Vilka blir högskoleledningarnas strategier och vägval i ett landskap där det sker en markant förskjutning av makten från det formella beslutssystemet i högskolan till det informella systemet kring forskningsgrupper och forskningsledare i interaktion med externa finansiärer och samarbetspartner av olika slag? Det är inte lätt att leda ett högskoleföretag, när makten över resurserna är förhållandevis liten. Men även om högskoleledningarna är av stor betydelse, måste man fråga sig om inte den verkliga maktför- skjutningen gått från dekaner och prefekter till forskningsledare? Är det inte på de nivåer där dessa traditionella akademiska ledare styr, som de avgörande slagen står om resurser, om doktorand- tjänster och om medfinansiering? När 2 i en enkät frågat om vilka system respektive rutiner lärosätena har för beslut om med- finansiering (se vidare avsnitt 1.3), framkom att ju större ett universitet är desto färre och sämre rutiner har man. Överblicken blir mindre. Det fattas inga beslut, de registreras oftast som ett fait à compli, som ett universitet uttryckte det. Vi ser här i praktiken en kollision mellan två system – det humboldtska kollegiala och det nya entreprenöriella systemet. Är då dessa system oförenliga som eld och vatten? Måste man försvära sig helt och hållet till endera av dem? ovan cite- rade sammanfattningen av Lunds universitetslednings retoriska hållning till det rådande läget behöver alls inte tolkas defaitistiskt: en pluralistisk verktygslåda laddad med en rad olika normativa ideal för att möta en mängd aktörer med skiftande intressen och ambitioner Tvärtom kan en sådan inställning uttrycka ett dyna- miskt och flexibelt ideal, som identifierar en samhällsutveckling 12TP PT 2001, s. 18 (jfr även kap. 1 och 5). 13TP PT 2006, s. 311. som ger nya möjligheter till interaktion. För en så mångfasetterad organisation som högskolan är det möjligt att hantera den dubbla rollen som å ena sidan kommersiellt orienterad samarbetspartner och å andra sidan självständigt kritisk forsknings- inrättning. Idéhistorikern ger i sin uppsats makt och vanmakt en nykter sammanfattning av universitetens läge: Universiteten kommer aldrig att bli helt självständiga eftersom de ekonomiskt inte är och inte kan bli självförsörjande. De kommer också från tid till tid vara föremål för alla slags makthavares intresse av den enkla anledningen att de är så viktiga. Och inte minst: den autonomi som de kan uppnå förutsätter först och sist att de levererar högklassig undervisning och forskning och även förmår förmedla insikterna därom till den omgivande samhället.TPF14FPT Strävan efter att inte bli beroende av en enda makthavare och finansiär har historien igenom visat sig vara av avgörande betydelse för universitetens frihet. Därför är pluralism vad beträffar samver- kanspartner av stor betydelse. Oron för att kommersiella och andra intressen ska påverka akademin i negativ riktning, dvs. hota det kritiska kunskapssökandet, är förvisso legitim. Men man kan också se saken precis tvärtom: ju fler aktörer som flockas kring hög- skolan desto bättre. Då finns det möjligheter att avvisa skamliga anbud. Det är dock av yttersta vikt att staten inte abdikerar från sitt ansvar som högskolans yttersta beskyddare. Staten garanterar främst den akademiska friheten genom att ställa basresurser via direkta anslag till förfogande på samma gång som man inte i detalj blandar sig i hur dessa resurser används. För att staten ska stå till tjänst med denna generositet krävs att högskolan lever upp till ett sådant förtroende genom en högklassig och relevant verksamhet. lär oss historien att den starka staten aldrig är neutral. Den kan dessutom förvandlas från beskyddare till inkvisitor. Till skillnad från Kommissionens moderniseringsagenda, som helt försvurit sig åt det entreprenöriella perspektivet på univer- sitetsverksamheten, har bondeklaration som antogs innevarande år en mer nyanserad inställning till högskolans centrala uppgifter. I det inledande avsnit- tet i avdelningen slås en humboldtsk sanning fast, nämligen att the provision of research based education at all levels is a particular strength of Europe and 14TP PT 2003, s. 12. Europes universities.TPF15FPT Samma tilltro till en kombination av mål- sättningar formuleras i manifest 2007. som studenterna understryker vikten av samverkan och arbetsmarknadsorientering pläderar man för bild- ningsmål, kritiskt tänkande och akademisk frihet. Frågan om relationen mellan det humboldtska och det entreprenöriella ställer förstås en viktig fråga på sin spets, nämligen den om det suboptimala , för att citera en formulering från det optimalt att alla de olikartade företeelser som grundläggande högskoleutbildning, kva- lificerad yrkesutbildning, forskarutbildning och kvalificerad grund- forskning ryms inom samma ram? Redan den uppkomna diffe- rentieringen i terminologin med universitet och högskola signalerar ju att det finns en spänning mellan dessa storheter.