sou · GVB360d12 · 2008-01-01 00:00:00 — Ett statistiskt samband mellan sjukdom och kortvariga temperaturförändringar tyder också på att långvariga temperaturförändringar kommer att påverka förekomsten av livsmedelsburna sjukdomar (1995). Bilaga B 34 SOU 2007:60 94 rapporteras att för varje grads temperaturökning ökar anmälda salmonellafall (Kovats et al. Liknande siffror har rapporterats från . Hur blir vi matförgiftade? Infektion Maten innehåller mikroorganismer som från mag-tarmkanalen tränger in i tarmväggen och orsakar inflammation t.ex. Salmonella, Shigella, Campylobacter och Yersinia. Inkubationstiden är normalt någon . Symtomen är normalt diarré, ibland även feber och kräkningar. Varaktigheten kan vara till , i vissa fall kan infektionen bli allvarligare med blodförgiftning eller följdsjukdomar som ledbesvär. Intoxikation/förgiftning Maten innehåller bakterier som bildar toxin (bakteriegift) endera i livsmedlet före förtäring t.ex. Staphylococcus aureus, Bacillus cereus (kräktoxin) och Clostridium botulinum eller i tarmen efter förtäring, t.ex. Clostridium perfringens och Bacillus cereus (diarrétyp). I allmänhet har intoxikationer en kort inkubationstid (några enstaka timmar till ). Symtomen är vanligen kräkningar och/eller diarréer, illamående, feber och varaktigheten är relativt kort, timmar till . Drabbade individer tillfrisknar vanligtvis spontant utan efterföljande komplikationer. Undan tag är Clostridiun botulinum som bildar ett mycket allvarligt nervgift (se vidare kapitel 8). I liksom i många andra utvecklade länder har de livsmedelsburna sjukdomarna inte minskat . Detta trots att basala kunskaper om livsmedelshygien har varit väl kända. Förklaringar till detta är säkert många, t.ex. att vi äter allt mindre hemmalagad mat, konsumtionen av take-away och fast-food ökar liksom färdiglagad mat som bara värms. Andra viktiga faktorer är ökad import av varor, både råvaror och färdiga produkter, från alltfler länder och en alltmer globaliserad livsmedelsproduktion och distribution har resulterat i utbrott med en global spridning. Ett salmonellautbrott orsakat av helva (efterrätt med sesamfrön) från samma producent upptäcktes i och . Det bör dock påpekas att storskalig livsmedelsproduktion inte med nödvändighet betyder att livsmedelssäkerheten äventyras. SOU 2007:60 Bilaga B 34 95 verket är kvalitetssäkringen ofta betydligt bättre än i mindre företag. Musselodlingar kommer att bli allt vanligare på framöver. Av intresse är att studera eventuell förekomst av musseltoxin liksom av algtoxiner samt dessas eventuella relation till klimatförändringar. Kostnader för livsmedelsburna sjukdomsutbrott Det finns en mycket stor underrapportering av matförgiftningar i den officiella statistiken. Från olika studier har man beräknat att mellan 338 000–500 000 personer matförgiftas , till en beräknad kostnad av åtminstone 731 miljoner (1994, 1999, 2005). Ett viktigt koncept för livsmedelssäkerhet är att hela livsmedelskedjan skall beaktas från jord till bord. Mikroorganismer som kan förstöra livsmedel finns överallt. Jordbakterier kan medfölja grönsaker, bär och frukt. Fisk och kött kan förorenas av djurens tarmflora vid slakt. Det är viktigt att livsmedel förvaras och hanteras på rätt sätt så att inte onödig tillväxt av mikroorganismer sker. Förvaras mat i rumstemperatur kan en snabb tillväxt ske av mikroorganismer och deras toxiner (gift). Mellan 43–matförgiftas vid restaurangbesök och mellan i hemmet. Kostnader vid livsmedelsburna salmonellautbrott Ett salmonellautbrott inträffade i mitten av 1980, där mer än 100 personer smittades av kontaminerad mjölk. Totalt beräknades kostnaderna för detta utbrott till mer än 16 miljoner. De största kostnaderna orsakades av utgifter för avstängning av livsmedelspersonal och kostnader för mejeriet. 1994 förekom ett salmonellautbrott med c:a 100 smittade personer som hade konsumerat förorenade böngroddar. Kostnaderna beräknades till . Ett utbrott av salmonellainfektion inträffade bland gäster som ätit på ett café på . Restaurangen hade haft problem med bl.a. temperaturerna vid kylförvaringen. Av totalt 115 smittade personer hade 111 varit sjuka totalt . efter insjuknandet uppgav att de fortfarande inte var återställda och hade 8 Bilaga B 34 SOU 2007:60 kvarvarande besvär (led och/eller tarmbesvär). Tjugofem personer hade sjukhusvårdats i totalt och 80 personer hade varit sjukskrivna/avstängda från arbetet/vård av sjukt barn i totalt . Totalt beräknades utbrottet ha kostat c:a . var man mycket observant på livsmedelshantering och livsmedelsförvaring under rötmånaden, som enligt almanackan börjar . när kylar och frysar finns borde det inte vara något problem med kylförvaring. Många av dagens rapporterade matförgiftningar visar dock på att det är problem med nedkylning och kylförvaring. Detta kan förväntas öka med ett varmare klimat och problem med att kylar och frysar inte klarar av att hålla föreskrivna temperaturer, med risk för matförgiftningar som följd. Listeria monocytogenes och Yersinia enterocolitica tillväxer redan i kylskåpstemperatur (), även om det går långsamt. Andra mikroorganismer som Salmonella kan föröka sig från , och flera av de bakterier som bildar toxin tillväxer snabbt med ökande temperaturer. Andra bakterier som Campylobacter kräver höga temperaturer och trivs i låg syrehalt och kan inte tillväxa i flertalet livsmedel. Virus och denna typ av parasiter kan inte föröka sig utanför en levande cell. Vissa bakterier behövs i normalfallet i stora mängder i livsmedlet för att sjukdom skall uppstå t.ex. Salmonella medan för andra är smittdosen liten (100–500 bakterier) t.ex. Campylobacter, Shigella och VTEC/EHEC. I är det sannolikt att ökande vattentemperaturer kommer att medföra ökade problem med patogena Vibrio spp. i produkter från skandinaviska vatten. Vanliga orsaker till matförgiftningar Vanligaste orsakerna till matförgiftningar är felaktig nedkylning, följt av bristande hygien, smittad person i köket och felaktig hantering och förvaring. De vanligaste livsmedlen som orsakar utbrott är kött/köttprodukter, fisk, skaldjur, fågel och färdigberedda livsmedel. är den direkta orsaken till utbrottet okänt. kan ett trendbrott skönjas med fler utbrott från frukt och grönt, speciellt från importerade exotiska grönsaker och frukt. SOU 2007:60 Bilaga B 34 97 Det förefaller troligt att livsmedelsburna patogener, båda nya och gamla, kommer att orsaka ett ökande antal globala och regionala livsmedelsburna utbrott på grund av ändrad livsmedelsproduktion och distribution, ändrade matvanor och klimatförändringar. 6.3 Svensk fallstudie: VTEC O157 utbrott från lokalt odlad sallad VTEC/EHEC är en zoonos, dvs. en sjukdom som kan överföras mellan djur och människa. Figur 6.1 Antalet humanfall av VTEC i –2006. 1995 var det en frivillig laboratorierapportering och mellan 1996 och rapporterades enbart VTEC O157. Därefter rapporteras samtliga EHEC-infektioner, vilket gör att siffrorna inte är jämförbara. Utbrottet 135 personer insjuknade under och framförallt på (and ) med VTEC/EHEC O157. Elva personer utvecklade HUS (allvarlig njurpåverkan). Undertypning visade på en variant av den på dominerande klonen (undertypen). Ålders- och könsfördelningen stämde inte med den normala bilden vid ett VTEC/EHEC-utbrott, det var få barn och merparten av de 0 50 100 150 200 250 300 350 400 450 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 År Antal fall totalantal VTEC inhemska VTEC Bilaga B 34 SOU 2007:60 98 smittade var kvinnor (två tredjedelar). , med epidemiologiska studier, spårandet av olika livsmedel samt provtagning, visade att sallad från en lokal odlare var den troliga orsaken till utbrottet. Efter att salladen dragits tillbaka från handeln kom inga nya humanfall. Salladen hade bevattnats från en liten å nära odlingen. Den aktuella salladen odlades i ett typiskt jordbruksområde med boskap. Åtta besättningar fanns uppströms från salladsodlingen. Det togs 77 träckprov från djur och 25 av dessa var positiva för VTEC O157. De positiva proven kom från 4 gårdar. På en av dessa hade djuren exakt samma PFGE-mönster som bland de insjuknade personerna. Emellertid låg inte denna gård i direkt anslutning till vattenintaget för bevattning av salladsodlingen. Djuren gick ute men kunde inte komma ända ner till ån. Marken där djuren betade var dränerad vilken kunde underlätta rörelsen av mikroorganismer ut i vattendraget. Vattenprover visade att åvattnet var kontaminerat med avföringsbakterier. Vid mikrobiologisk bedömning skulle vattnet ha varit underkänt som badvatten. I vattenprover från bäck och i intaget till bevattningsvattnet kunde, med PCR, verotoxin konstateras. Kontroll av vädret visade att det regnat kraftigt före skörd av något sallasparti, men även att bevattning skett av salladen strax före skörd. Ofta bevattnas salladen dagen före skörd för att den skall se fräsch ut. Trolig förklaring av händelseförloppet och risker I detta område med nötkreatur, som är bärare av VTEC O157, kan vid kraftiga regn, om marken lutar mot ett vattendrag eller via dräneringssystem, avföringspåverkat dagvatten med VTEC komma ut i vattendrag. Används denna typ av vatten till bevattning av grönsaker och bär, som äts direkt utan upphettning, kan en uppenbar risk finnas för smittspridning både av enstaka fall och större utbrott. Kraftiga regn befaras bli vanligare, då kan denna typ av utbrott med olika typer av mikroorganismer också bli vanligare. Det är inte ovanligt att ett samhälles renade avloppsvatten släpps ut i en närliggande å, som i detta fall. Vid kraftiga regn kan då reningsverket behöva brädda (släppa ut obehandlat avloppsvatten). Om samma åvatten används för bevattning av grönsaker och SOU 2007:60 Bilaga B 34 99 bär kan även patogena mikroorganismer som bara finns hos människor spridas. Konsekvenser För att minska risken för smitta av VTEC/EHEC via livsmedelsgröda som konsumeras rå måste hårda hygieniska krav ställas på bevattningsvatten. Praktiskt och ekonomiskt är denna åtgärd ofta svår att genomföra. Ovan beskrivna utbrott beräknas ha kostat vilket omfattar sjukhusvård sjukskrivning produktionsbortfall utredningskostnader men inte kostnader för salladsodlaren (, opublic.). 7 Hälsoeffekter av klimatets ekosystemspåverkan De globalt sett högsta temperaturökningarna förväntas inträffa på de höga nordliga latituderna. kommer därmed att få stor påverkan på årstidernas klimat och längd, se inledningskapitlet. Rossbycentrets () scenarier visar att den största temperaturökningen kommer att ske med markant minskat snötäcke som följd. Vårarnas medeltemperatur kommer att öka mer än höstarnas. Somrarna blir varmare men ökningen är proportionellt inte lika stor som under de övriga årstiderna (figur 7.1). Nederbördsmönstret ändras med generellt ökad nederbörd över hela landet förutom i de södra delarna , där kortare perioder med torka kan uppstå. Växtsäsongerna kan under detta sekel bli upp längre i de sydligaste delar medan de i resten av landet förlängs med . Förändringar i arters utbredning En ändring i årstidernas längd och klimat kommer att påverka strukturen och funktionen hos existerande ekosystem med, för det mänskliga samhället både positiva och negativa konsekvenser. Ur ett biologiskt perspektiv kommer en klimatförändring innebära påverkan på arternas utbredning och antal samt på den biologiska Bilaga B 34 SOU 2007:60 100 mångfalden. Detta ger i sin tur effekter på ett flertal sjukdomar som är kopplade till ekosystem, som pollenallergier och vektorburna sjukdomar och där såväl den geografiska utbredningen som sjukdomens intensitet och säsongsinsjuknandet kan komma att påverkas. Tidiga tecken på klimateffekter syns tydligast i områden nära arternas utbredningsgränser både vid den nordliga gränsen och på höga höjder. Där är ofta klimatet den begränsande faktorn. Säsongerna kan vara för kalla eller för korta för en arts överlevnad, förökning eller tillväxt. Under har ett flertal europeiska arter ändrat sina utbredningar, som stora delar av Nordsjöfiskarterna (Science 2005) och ett antal fjäril- och fågelarter (Nature 2002, IPCC 2007). Även arter som framkallar hälsoeffekter, som smittoöverförande fästingar och insekter samt pollenallergiframkallande växter har börjat ändra sina utbredningar (et al. 2003, Materna et al. 2005, Schneiter et al. 2002, 2007). SOU 2007:60 Bilaga B 34 101 Figur 7.1 Säsongsmedeltemperaturförändring för tre decennier i taget mellan 2011–2100 beräknade data) jämfört med perioden – 1990 (observerade data). Källa: Beräkningar gjorda med Rossby Centrets Atmosfärsmodell, RCA3. Drivdata från den globala klimatmodellen ECHAM4/OPYC3 från i . Utsläppsscenario B2 IPCC, SRES Period Vinter Vår Sommar Höst 19611990 20112040 20412070 20712100 Bilaga B 34 SOU 2007:60 102 Tidiga tecken noterades en spridning norröver i landet av sjukdomsöverförande fästingar i (latitudförändring) (et al. 1994, Tälleklint och 1998). Spridningen skedde i första hand utmed hela och runt större vattendrag i norr där klimatet är mildare än i inlandet. Denna ökade utbredning var statistiskt korrelerad med antalet graddagar som påverkar fästingens överlevnad och utveckling (direkt klimateffekt) och som ofta också gynnar fästingförekomst genom påverkan på värd- och reservoardjurspopulationer samt växtligheten (indirekt klimateffekt) (et al ). Sedan dessa undersökningar gjordes har fästingar fortsatt att sprida sig norröver och observerades överleva även i delar av det norrländska inlandet. Motsvarande spridning har noterats i bergsmassiven i (altitudförändring) där samma bergsområden studerades på och 1983 och då fästingar inte förekom över 700 m.ö.h. Då samma ställen studerades igen 2001 samt 2002 påträffades fästingpopulationer ända (Materna et al. /2007 noterades unika förhållanden i södra och med aktiva fästingar ända in (säsongspåverkan). De arktiska växt- och djurarterna förekommer i inom ett i nord-sydlig riktning avgränsat exceptionellt smalt område. Klimatförändringen bedöms hota de arktiska djurarternas mångfald, spridning och förekomst (ACIA 2005). Trädgränsen kommer att flyttas norrut och högre upp i bergen. Djuren kommer sannolikt att utsättas för allt större stress, när klimatförändringen påverkar tillgången på föda, parningsområden och flyttrutter. Många arter tvingas flytta norröver men spridningen begränsas av i norr som konkurrens uppkommer från nya arter som invandrar söderifrån. Detta kan konkurrera ut inhemska arktiska arter. Intåget av de nya arterna ökar sannolikt också risken för införsel och/eller etablering av nya djursjukdomar (ACIA 2005). SOU 2007:60 Bilaga B 34 103 Förändringar i ekosystem Ett varmare klimat med allt kortare vintersäsonger kan bidra till en snabb ökning av arter vilka snabbt reagerar på väderförändringar. Ändringar i årstidernas start och slut kan därför initialt skapa obalans i många ekologiska system. Ett exempel är fjärilar vars populationstoppar snabbt kan tidigareläggas om vårarna startar tidigare, medan vissa fåglar vars ungar normalt livnär sig på dessa insekter inte lika snabbt kan anpassa sig och därmed missar födotillgångstopparna. De ekologiska effekterna av en klimatförändring kan ske successivt eller språngvis när tröskeleffekter nåtts (et al ). Arter kan vandra in söderifrån, inhemska arter kan konkurreras ut, och nya artkombinationer kan skapa utrymme för nya sjukdomar att spridas och etableras. Överraskande effekter kan uppkomma. Människans påverkan på det moderna landskapet är påtaglig Det kan vara svårt att skilja ut hur stora effekterna av klimatologiska faktorer på fauna och flora blir jämfört med den inverkan som kommer av annan mänsklig aktivitet. För svensk del kan en klimatförändring gynna en förskjutning av rödrävens utbredningsområde norrut på bekostnad liksom en fortsatt ökning av fältharens utbredningsområde på bekostnad av skogsharens. Av intresse för smittspridning är eventuella klimatrelaterade förändringar i vissa flyttfågelmönster eller förändrad förekomst av vissa smågnagar- och leddjurspopulationer, etc. Fisk fungerar som en populationsregulator för vissa insekter. Förändringar i fiskpopulationerna kan därmed bidra till förändringar i förekomsten av smittspridande insekter. Tabell 7.1 Klimatets ekosystemspåverkan med konsekvenser för sjukdomar hos människa och djur Ändrad latitud och altitud utbredning av vektorer, värd- och reservoardjur och växtarter Ändrad sjukdomsrisk (ökad/minskad) i områden där sjukdomen förekommer Nya riskområden för gamla sjukdomar Ändrat säsongsinsjuknande/ändrade riskperioder Risk för introduktion av nya sjukdomar Bilaga B 34 SOU 2007:60 104 Klimatorsakad markanvändningsförändring kan lokalt ge ökad/ minskad risk för sjukdomar Ett ändrat klimat påverkar människors beteenden, t.ex. rekreationsaktiviteter Genom dagens snabba transportsystem har ett inflöde av nya smittämnen och smittbärande arter. Smittämnen kan t.ex. införas med barlastvatten som släpps ut från fartyg, med flygplan (som flygplatsmalaria i ), med livsmedel, eller med människor och djur. Smittämnen kan också införas med flyttfåglar (Hubalek 2004b). De flesta av dessa arter/smittämnen kan dock inte etablera sig under rådande svenska förhållanden. Men genom att en klimatförändring skapar nya ekologiska förhållanden ges möjlighet för vissa av dessa att etablera sig i och bidra till spridning av nya sjukdomar. 7.1 Vektorburna sjukdomar Vektorer Vektorer utgörs ofta av leddjur som består av insekter som stickmyggor (Culicidae), knott (Simuliidae), svidknott (Ceratopogonidae , Culicoides), bromsar (Tabanidae), och egentliga flugor (Muscidae), samt spindeldjur, där blodsugande kvalster (Acari), däribland fästingar (Ixodidae, Argasidae) ingår. Vektorer kan komma att påverkas och förekomsten förändras med en klimatförändring. (1994) har beskrivit 13 olika arter av fästingar i . Ixodes ricinus är den dominanta arten. Då fästingen inte har någon direkt värdpreferens angrips flera olika djurarter, inklusive människa, vilket gör den till en effektiv vektor. Haemaphysalis punctata (fårfästing) har en lokal utbredning på och . Detta släktes naturliga utbredningsområde är runt och österut via (Estrada-Peňa et al. 2004) och kan spridas till fastlandet med transporter av infekterade djur. Den bruna hundfästingen, Rhipicephalus sanguineus, kommer till landet med importhundar. Denna fästing har uppvisat en god överlevnadsförmåga i svenska boningar och torde vid en förutspådd klimatförändring kunna etablera sig i (den förekommer upp till 50:e breddgraden). Fågelkvalster kan ha en betydande roll som smittspridare då dessa inte är värdspecifika och därför kan SOU 2007:60 Bilaga B 34 105 angripa såväl djur som människor (Chirico et al. studeras dessa kvalsters roll som spridare av zoonotiska smittämnen (Valiente 2007; pers. komm.). Om man ser till de områden i som har de medeltemperaturer förväntas få under detta sekel så finns där marginellt fler arter av potentiella leddjursvektorer (dock flera betydelsefulla, som sandmyggor som sprider leishmaniasis). De insektsvektorer som kommer ifråga i är framförallt stickmyggor (1977; 1988, 1990; et al. 1996; 2004) och svidknott (et al., 2004). När det gäller svidknottens utbredning och artsammansättning kommer den första systematiska inventeringen att utföras för att utreda huruvida det finns kompetenta vektorer i för bluetonguevirus, se kapitel 8 (Chirico pers. komm.). Reservoarer De arter som blodsugande insekter och fästingar livnär sig på kallas värddjur. De brukar delas in i reservoarkompetenta djur (dvs., reservoarer) och reservoarinkompetenta djur. Gnagare kan både vara en form av vektor (sprider t.ex. hantavirus via sin urin och avföring) och vara s.k. reservoar för ett flertal smittämnen, dvs., koncentrationen av smittämnet i blodet är under vissa perioder så pass hög att blodsugande insekter och fästingar kan smittas. Olika smittämnen har olika arter som reservoarer, som förutom gnagare inkluderar fåglar, hundar, harar, rävar, m.fl. I gruppen reservoarinkompetenta djur ingår s.k. dead-end hosts, dvs., djur som kan bli smittade och sjuka men som inte utvecklar en tillräckligt hög blodkoncentration för att föra smittan vidare. Människa och hundar är t.ex. dead-end hosts för Borrelia. Sorkfeber (Nefropathia epidemica) hos människa kan öka under varma vintrar anmäldes 265 fall av sorkfeber i jämfört med 47 fall . Smittan överförs från skogssork (som är det vanligaste däggdjuret i ) till människa antingen genom inandning av dammpartiklar som förorenats av sorkens urin och avföring eller via annan kontakt med virussmittat material. Det är skogssork norr Bilaga B 34 SOU 2007:60 106 om som sprider smittan. I genomsnitt är en av sex sorkar i infekterade. Vid brist på ett skyddande snötäcke söker sorkarna sig närmare bebyggelse än normalt och söker skydd inomhus och kan på så sätt effektivt sprida eventuell infektion. Antalet rapporterade humanfall av sorkfeber varierar mellan olika år beroende på sorkpopulationens storlek. januaritopp antas dock inte bero på en naturlig variation utan på det förändrade vinterklimatet (EPI 2007). Totalt rapporterades t.o.m. 1 162 fall av sorkfeber jämfört med 213 fall . Arbovirus Reservoaren för arbovirus (viridae och viridae) finns vanligen bland vilda däggdjur och fåglar. Hos reservoararterna orsakar arbovirus sällan klinisk sjukdom men ger hos andra arter upphov till allvarlig sjukdom och dödlighet. Huvudvektorer för viridae och viridae är stickmyggor och för viridae fästingar. Exempel på arbovirusorsakade sjukdomar som finns i är TBE och Ockelbosjuka. I södra och mellersta förekommer bl.a. West feber och Usutuvirusinfektion . Ett flertal potentiella vektorer för arbovirus finns i (t.ex. Culex pipiens, Ae. cinereus, O. sticticus). Sjukdomsrisk Smittrisken för vektorburna sjukdomar i ett område bestäms av flera faktorer: 1) vektorförekomst; 2) förekomst av smittämne; samt 3) exponeringstillfälle (djur, människa). Dessa faktorer beror i sin tur på flera faktorer, som typ av växtlighet, hur många värddjur respektive reservoarer som finns i området, hur marken används, riskyrken (ex. skogvaktare, veterinär) och riskbeteenden (orientering, jakt, bärplockning), immunitet hos djur och människor, samt dagligt väder. En del av dessa faktorer kan i sin tur vara klimatberoende eller klimatoberoende. För att en smittöverföring ska ske måste människa eller djur vistas i ett riskområde . förhållandevis utbredda glesbygd erbjuder stora naturområden där vilt utgör en viktig källa både som blodvärdar SOU 2007:60 Bilaga B 34 107 och som smittoreservoar för vektorer. För att en sjukdom ska öka i förekomst av en klimatförändring fodras att både vektorer och reservoardjur gynnas i ett område som besöks av människor och djur som kan bli sjuka. Parasiter som inte överförs med vektorer I tillägg till zoonosparasiter, som t.ex. Toxoplasma gondii, Trichinella spiralis som inte har något utvecklingsstadium i den yttre miljön finns ett flertal parasiter som kan komma att påverkas av en klimatförändring. De flesta maskar med ägg i miljön (t.ex. Taenia-arter och andra bandmaskar, samt flera stora rundmaskar, som spolmask, hakmask och piskmask) och även vissa urdjur kan komma att öka i områden där isen i vatten och tjälen i marken försvinner . Förväntade effekter av en klimatförändring Ixodes ricinus fästingar har redan börjat sprida sig norröver i landet och förväntas sprida sig ytterligare in i , förutom fjälltrakterna, under detta sekel vilket innebär nya riskområden för borreliainfektion. Flera djurarter är potentiella reservoarer för Borrelia och smittämnet sprids också på olika sätt med fåglar (et al. Därför följer sjukdomsrisken i stor utsträckning vektorutbredningen till skillnad från TBE som har en annan ekologi, se kapitel 8.