sou · GVB3105 · 2008-01-01 00:00:00 — I viss doktrin har emellertid påtalats att avgörande för myndighetsutövning i stället är att besluten fattas med tillämpning av offentligrättsliga författningsbestämmelser, som be- gränsar myndigheternas handlingsfrihet. (och , s. 19 f). handlingar och beslut i samband med obligatorisk kontrollverk- samhet.TPF8FPT Utanför begreppet myndighetsutövning faller råd, upplysningar och andra oförbindande uttalanden samt verksamhet som inte innebär tvång mot den enskilde (t.ex. sjukvård eller undervisning). 3.2.3Aktörer som kan utöva offentlig verksamhet I utövas den offentliga verksamheten av framför allt statliga och kommunala organ. Det förekommer emellertid även offentlig verksamhet utanför dessa organ. I det följande lämnas en närmare redogörelse för bl.a. vilka aktörer som enligt svensk lagstiftning kan utöva offentlig verksamhet. Den största och viktigaste delen av den offentliga förvaltningsverk- samheten utövas av staten. Med kommunerna delar staten anknyt- ningen till ett visst territorium och den därpå bosatta befolkningen. Men det för staten unika är dess ställning som högsta maktsubjekt inom sitt territorium. Utåt sett är staten självständig (suverän) och sålunda inte underkastad någon högre auktoritet. Och inåt sett utövar staten den högsta makten över befolkningen på sitt terri- torium.TPF9FPT Det finns olika huvudkategorier av statsorgan. Som nämnts tidigare brukar det göras en åtskillnad mellan den beslutande poli- tiska församlingen, , och de statliga myndigheterna. Den statliga förvaltningsorganisationen kan sägas vara upp- byggd som en pyramid. I spetsen för organisationen befinner sig 8TP PT och , s. 20. 9TP PT och , s. 24. Ingen stat är emellertid suverän i den meningen att den är oberoende av sin omgivning. Dessutom kan en stats handlingsmöjligheter på det inter- nationella planet begränsas av såväl bilaterala och multilaterala fördrag som allmänna folk- rättsliga principer. Tydligast är detta på de mänskliga rättigheternas område, där konven- tioner sätter gränser för statsorganens handlande gentemot sina medborgare och även i vissa fall upprättar internationella organ för kontroll av hur statsmakten utövas. Men även på skilda politiska sakområden kan statens interna handlingsutrymme vara beroende av inter- nationella fördrag. (och , , 2004, upplaga 6:1, s. 22) SOU 2007:105 Territoriellt samarbete regeringen.TPF10FPT Därunder finns ett vittförgrenat system av centrala och regionala myndigheter. Förvaltningsverksamheten omfattar arbetsuppgifter av skiftande slag, och dessa måste i regel av praktiska skäl fördelas mellan olika organ. På regeringsnivå är emellertid alla uppgifter sammanhållna inom ett och samma organ. För beredning av regeringsärenden ska det finnas ett regeringskansli, i vilket departementen ingår.TPF11FPT Regeringen fördelar ärendena mellan departementen. Vissa samord- nande uppgifter fullgörs av statsrådsberedningen. Regeringen har en rad uppgifter inom förvaltningens område. Bl.a. har regeringen att som överinstans pröva vissa överklagade avgöranden. Vilka överklaganden som ska prövas av regeringen framgår av en rad skilda författningar. Dessutom beslutar reg- eringen som enda instans i vissa förvaltningsärenden. Som nämnts tidigare finns det statliga och kommunala förvalt- ningsmyndigheter. De flesta statliga förvaltningsmyndigheter lyder under regeringen, men några av dem (t.ex. och Riks- revisionen) hör under riksdagen.TPF12FPT Detta lydnadsförhållande är emellertid underkastat vissa begränsningar. Ingen myndighet, inte heller eller kommuns beslutande organ, får bestämma hur förvaltningsmyndighet ska besluta i enskilda ärenden som rör myndighetsutövning mot enskild eller mot kommun eller som rör tillämpning av lag.TPF13FPT Det finns alltså statliga förvaltningsmyndigheter på central och regional nivå. De centrala förvaltningsmyndigheternas kompetens är begränsad till vissa bestämda förvaltningsuppgifter, medan deras lokala kompetens omfattar hela riket. Myndigheterna är i en rad frågor utrustade med egen beslutanderätt och deras beslut kan ofta överklagas hos förvaltningsdomstol eller regeringen. De statliga förvaltningsmyndigheternas organisation och arbets- sätt regleras genom instruktioner. Dessa instruktioner beslutas av regeringen. Varje myndighet har sin egen instruktion. Dessutom finns i en förordning vissa gemensamma bestämmelser avseende myndigheternas organisation och arbetssätt.TPF FPT PT Regeringen står alltså i spetsen för den statliga förvaltningsorganisationen, med undantag för de förvaltningsorgan som lyder under . PT 7 kap. 1 § regeringsformen. PT 11 kap. 6 § regeringsformen. PT 11 kap. 7 § regeringsformen. PT Regeringen har beslutat om en ny myndighetsförordning (2007:515) som ersätter verksförordningen (1995:1322). Myndighetsförordningen träder i kraft . Förordningen är, till skillnad från verksförordningen, direkt tillämplig på alla myndig- instruktion kompletteras i regel med en arbetsordning beslutad av myndigheten. Ledningen av förvaltningsmyndigheterna kan vara organiserad på olika sätt. Länsstyrelserna är regionala förvaltningsmyndigheter och de har självständig beslutanderätt.TPF15FPT De lyder i regel direkt under regeringen. Länsstyrelserna hanterar en rad skilda förvaltningsupp- gifter.TPF16FPT Som exempel på sådana förvaltningsuppgifter kan nämnas räddningstjänst, social omvårdnad, plan- och byggnadsväsendet, den regionala utvecklingen, lantbruket, fisket, näringslivsutveck- lingen, naturvården och miljöskyddet.TPF17FPT Kommunerna är självständiga rättssubjekt som bildats för att handha den folkliga självstyrelsen inom lokalt begränsade om- råden.TPF18FPT Det finns två huvudtyper av kommuner: primärkommuner och landstingskommuner. Hela riket är indelat i primärkommuner. En landstingskommuns område sammanfaller i regel med ett län och det handhar vissa för hela länet gemensamma angelägenheter.TPF19FPT Begreppet kommun används i fortsättningen för såväl primärkom- muner som landstingskommuner. Utmärkande för en kommun är dels dess anknytning till ett visst territorium, dels att medlemskapet är knutet till vissa kriterier. De kommunala angelägenheterna ska alltså ha anknytning till heter under regeringen. På grund därav pågår en översyn av samtliga myndighetsinstruk- tioner och myndigheternas ledningsformer. 15TP PT är indelat i län, och varje län står under ledning av en länsstyrelse. Förutom läns- styrelser finns också vissa andra statliga förvaltningsmyndigheter i länen. Länet som grund för den statliga regionala organisationen har emellertid minskat i betydelse. är den regionala organisationens verksamhetsområde ofta större än ett län. (och , s. 41) 16TP PT Den sakliga funktionsfördelningen sker i länsstyrelsernas inre organisation. 17TP PT Länsstyrelsernas organisation och arbetssätt regleras i förordningen (2002:864) med läns- styrelseinstruktion. 18TP PT Den kommunala självstyrelsen har lång tradition i och är inskriven i grundlagen. innebär att det ska finnas en självständig och, inom vissa ramar, fri beslutanderätt för kommuner. 19TP PT Varje län utom utgör en landstingskommun. kommun tillhörde tidigare inte någon landstingskommun men ingår numera i landstingskommunen i län (). Detsamma gäller för som ingår i läns landstingskommun (). (, , och , Kommunallagen, Kommentarer och praxis, 2006, s. 47) kommunens område eller medlemmar.TPF20FPT Kommunerna är vidare utrustade med vissa maktbefogenheter gentemot sina invånare, framför allt beskattningsmakt och en viss förordningsmakt.TPF21FPT Kommunernas existens, ställning, organisation och verksamhet regleras i regeringsformen, kommunallagen (1991:900) och ett stort antal speciallagar. Medlem i en kommun Medlemskapet i en primärkommun är alltså knutet till vissa krite- rier (folkbokföring, taxering eller fastighetsinnehav).TPF22FPT En fysisk person är medlem i en sådan kommun om något av de tre krite- rierna är uppfyllda. Genom fastighetsinnehav kan även juridiska personer, staten, landstingskommun och annan primärkommun vara medlemmar i en primärkommun. Medlem i en landstingskom- mun är den som är medlem av en primärkommun inom lands- tingskommunen. Ett medlemskap i en kommun är förenat med både rättigheter och skyldigheter. Rättigheterna består av bl.a. rätt till service som kommunen ger och möjlighet att överklaga kommunala beslut.TPF23FPT Medlemmarnas främsta skyldighet är att betala kommunalskatt och avgifter som kommunen beslutar om.TPF24FPT En kommuns beslutande och förvaltande organ Det finns två huvudkategorier av kommunala organ; beslutande och förvaltande.TPF25FPT De beslutande organen består vanligen av valda förtroendemän (kommunalfullmäktige och ). 20TP PT 2 kap. 1 § kommunallagen (1991:900). Något juridiskt hinder mot att föreskriva kommu- nalt medlemskap för t.ex. båtplats, tillträde till badhus eller bibliotek finns inte. Sådana begränsningar görs emellertid inte i praktiken, utan t.ex. medlemmar från andra kommuner får nyttja den typen av service på samma villkor som kommunmedlemmarna. (, SvJT 1983, s. 494 och m.fl., s. 51) 21TP PT och , s. 26. 22TP PT 1 kap. 4 § kommunallagen. 23TP PT Rätten att överklaga en kommuns beslut och få det laglighetsprövat är den enda rätts- verkan som direkt och uttryckligen knyter an till medlemskapet. En kommunmedlem har rätt att få lagligheten i en kommuns beslut prövad genom att överklaga till länsrätt (10 kap. 1 § kommunallagen). Klaganden behöver i regel inte styrka sitt medlemskap. Om det inte är uppenbart att klaganden inte är medlem tas överklagandet upp, dvs. det råder en medlems- presumtion. (m.fl., s. 51) 24TP PT m.fl., 50 f. 25TP PT Se 3 kap. kommunallagen. De förvaltande organen består av förtroendemän, valda av det beslutande organet (kommunala förvaltningsmyndigheter). Med kommunala förvaltningsmyndigheter avses kommunernas styrel- ser (kommunstyrelse respektive landstingsstyrelse) och övriga nämnder.TPF26FPT En kommun har stor frihet avseende organisationen av nämnd- verksamheten. Kommunallagen kräver emellertid att det i varje kommun ska finnas en styrelse med vissa övergripande uppgifter. Vissa nämnder kan en kommun frivilligt inrätta för att avlasta styrelsen från vissa uppgifter (t.ex. fastighets- och personalnämnd). Andra nämnder inrättas för speciella, statligt reglerade förvalt- ningsgrenar (t.ex. byggnadsnämnd, skolstyrelse och socialnämnd). Under nämnderna brukar det finnas en mer eller mindre omfattan- de organisation av kommunala tjänstemän.TPF27FPT Grundtanken i kommunalrätten är att samma befogenheter inte ska kunna utövas av både fullmäktige och nämnder. Traditionellt är det fullmäktige som utövar beslutanderätten, medan nämnderna svarar för förvaltning och verkställighet. Genom årens lopp har emellertid nämnderna tilldelats allt fler beslutsbefogen- heter.TPF28FPT Nämnderna har i sin tur fått ökade delegeringsmöjligheter. Enligt regeringsformen måste det i lag meddelas vilka befogenheter kommunerna har.TPF29FPT Verksamhet som inte svarar mot en sådan reglering faller således utanför kommunernas kompetensområde. när de första kommunalförfattningarna till- kom har utgångspunkten varit att verksamhet ska be- drivas för kommunmedlemmarna. Av kommunallagen följer att en kommun får ha hand om sådana angelägenheter av allmänt intresse som har anknytning till kom- munens område eller dess medlemmar och som inte ska handhas enbart av staten, en annan kommun eller någon annan.TPF30FPT Allmän- 26TP PT Enligt regeringsformens terminologi faller alltså kommunernas förvaltande organ under begreppet förvaltningsmyndighet. De beslutande kommunala organen faller däremot, i likhet med , utanför regeringsformens myndighetsbegrepp. 27TP PT och , s. 26 f. 28TP PT m.fl., s. 129. 29TP PT 8 kap. 5 § regeringsformen. 30TP PT 2 kap. 1 § kommunallagen. Vad som avses med begreppet någon annan framgår inte av förarbetena, men den vanligaste tolkningen är att uttrycket är relaterat till övrig offentlig intresset får bedömas med utgångspunkt i om det är lämpligt, skäligt och ändamålsenligt att kommunen befattar sig med ange- lägenheten.TPF31FPT I den grundläggande kompetensbestämmelsen ligger ett principiellt förbud mot att ge understöd åt enskilda, eftersom det i regel inte kan vara ett allmänt intresse att sådant understöd lämnas. Undantag från förbudet att ge understöd åt enskilda finns emellertid i viss speciallagstiftning.TPF32FPT Vid sidan av ovan nämnda allmänna kompetensbestämmelse finns i kommunallagen kompletterande bestämmelser om kom- muners kompetens i näringslivsfrågor. En kommun har rätt att bedriva näringsverksamhet. Det krävs emellertid att verksamheten drivs utan vinstsyfte och att den går ut på att tillhandahålla allmän- nyttiga anläggningar eller tjänster åt kommunens medlemmar.TPF33FPT Som exempel på verksamhet som kan drivas av en kommun kan nämnas bostadsföretag, el- gas- och värmeverk, hamnar och kollek- tivtrafik. Kommuner får även genomföra åtgärder för att allmänt främja näringslivet i kommunen.TPF34FPT Som exempel på sådana åtgärder kan nämnas teknisk service till företag och tillhandahållande av mark. Individuellt inriktat stöd till enskilda näringsidkare får läm- nas bara om det finns synnerliga skäl för det. I denna del bör nämnas att kommuner har att beakta konkurrenslagens (1993:20) bestämmelser och reglerna om statstöd. Därtill kommer att det på vissa områden finns särskilda före- skrifter om kommuners befogenheter och skyldigheter.TPF35FPT En stor del av kommunernas kompetens regleras alltså i speciallagar. Den specialreglerade kompetensen är omfattande och mycket skiftande. Därtill kommer att en närmare avgränsning av kompetensen har skett i rättspraxis.TPF36FPT sektor och inte till det privata näringslivet (SOU 2000:117, s. 45 f). Exempel på någon annan torde kunna vara vissa bolag, t.ex. 31TP PT m.fl., s. 54. 32TP PT Som exempel kan nämnas socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1993:406) om kom- munalt stöd till boendet. 33TP PT 2 kap. 7 § kommunallagen. 34TP PT 2 kap. 8 § kommunallagen. 35TP PT 2 kap. 4 § kommunallagen. 36TP PT En jämförelse mellan en kommun och t.ex. ett aktiebolag inom den privata sektorn visar att det föreligger en rad skillnader. En kommun är en tvångssammanslutning. Kommunens existens beror inte på något privat initiativ och dess tillkomst och upplösning regleras genom särskild lagstiftning. Dessutom har en kommun en självständig beskattningsrätt och den kan skattefinansiera sin verksamhet. Vidare har kommunen hand om myndighetsutövning mot enskilda och den är underkastad en särskild rättslig kontroll. Även i förhållande till statlig förvaltning finns en del olikheter. Det gäller bl.a. uppgiftsfördelningen och den inre orga- nisationen. Dessa skillnader medför bl.a. vissa olikheter i fråga om den kommunala perso- nalens rättsställning jämfört med de statligt anställda. (m.fl., s. 43 f) En kommuns verksamhet utgörs av frivilliga och obligatoriska uppgifter. Som exempel på frivilliga uppgifter kan nämnas fritid, konsumentverksamhet, kultur och viss teknisk verksamhet. Fri- villigheten ligger i att staten inte ställer upp några särskilda krav i fråga om t.ex. kvalitet eller omfång. Rättsligt sett behöver inte kommunerna ägna sig åt denna typ av uppgifter. Exempel på obligatoriska uppgifter är förskola, hälso- och sjukvård, miljö- skydd, plan- och byggnadsväsende, skola, socialtjänst, renhållning och räddningstjänst. De uppgifter som en kommun är skyldig att handha brukar kallas kärnverksamhet. På dessa områden ställer staten upp krav på att kommunerna ska fullgöra vissa uppgifter inom respektive lagstiftnings ramar.TPF37FPT En del obligatorisk verksamhet är att anse som myndighetsutövning mot enskild, t.ex. ärenden om bistånd eller bygglov. Det finns även obligatorisk verksamhet som inte innefattar myndighetsutövning. Som exempel kan nämnas sjukvård och undervisning. Ekonomiskt sett utgör en kommuns obligatoriska verksamhet den största delen av den kommunala verksamheten. För obliga- torisk verksamhet gäller allmänt sett större rättsliga möjligheter till statskontroll och statsingripanden än för frivillig verksamhet. I obligatorisk verksamhet brukar det i allmänhet finnas särskild statlig tillsyn utövad av länsstyrelser. För att en sådan tillsyn ska få utövas krävs emellertid särskilt lagstöd.TPF38FPT Det finns inom kommunalrätten vissa grundprinciper som i de flesta fall begränsar den kommunala kompetensen.TPF39FPT Dessa prin- ciper utgörs av dels kompetensbegränsande principer, dels vissa principer som aktualiseras när en kommun agerar inom ramen för sin kompetens. De kompetensbegränsande principerna anger ramen för kommunernas handlingsfrihet. Som exempel på sådana principer kan nämnas förbudet mot att tillägna sig uppgifter som enbart ankommer på någon annan, förbudet mot att understödja såväl enskilda personer som företag, förbudet mot att driva speku- lativa företag och lokaliseringsprincipen. Lokaliseringsprincipen innebär att åtgärd måste ha anknytning till en kommuns område eller dess medlemmar för att anses som kompetensenlig. En kommun får alltså inte bedriva verksamhet utanför vare sig kommun- eller nationsgränsen. När en kommun agerar inom ramen för sin kompetens, dvs. företar en enligt de kompetens- 37TP PT m.fl., s. 132. 38TP PT m.fl., s. 68 f. 39TP PT Dessa grundprinciper, som utvecklats i rättspraxis, har förts in i kommunallagen. begränsande principerna tillåten åtgärd, är kommunen bunden av vissa andra principer. Dessa principer är förbudet mot beslut med retroaktiv verkan, likställighetsprincipen och självkostnadsprin- cipen. Enligt självkostnadsprincipen får en kommuns avgifter för tjänster eller nyttigheter inte överstiga kommunens kostnader för dessa tjänster eller nyttigheter. Ovan nämnda principer är generellt tillämpliga och för undantag från dessa krävs lagstöd. Lagstiftaren har också i några fall beslutat om undantag från dessa principer. Bl.a. har lokaliseringsprincipen med tiden modifierats i rättspraxis och vissa undantag har också gjorts i speciallagstiftning. har alltså i vissa fall genom speciallagstiftning utvidgat kommunernas kompetens då t.ex. ett internationellt samarbete ansetts utgöra skäl för undantag från lokaliseringsprincipen. Som exempel på områden där undantag från de kommunala principerna gjorts kan nämnas tjänste- export och internationellt bistånd, agerande vid extraordinära händelser, elproduktion, kollektivtrafik och sjuktransporter.TPF40FPT ratificerade den europeiska konventionen om självstyrelse.TPF41FPT Konventionen är ett resultat av samarbe- tet inom på det kommunala området och ett led i strävandena efter att stärka och utveckla den kommunala själv- styrelsen i . I konventionen slås vissa grundläggande prin- ciper fast avseende statens förhållande till kommunerna. Bland de områden som berörs kan nämnas den kommunala självstyrelsens rättsliga reglering, skyddet för den kommunala indelningen, statlig tillsyn och rätten att samarbeta och bilda sammanslutningar. I propositionen om godkännande av konventionen gjordes bedöm- ningen att det svenska rättssystemet uppfyllde de krav som kon- ventionen ställer.TPF42FPT Merparten av de kommunala ansvarsområdena ligger utanför de områden som EU har kompetens att reglera. Som exempel på sådana områden kan nämnas skola och sjukvård. 40TP PT Exempel på en sådan kompetensutvidgande lag med internationell inriktning är alltså lagen (2001:151) om tjänsteexport och kommunalt internationellt bistånd. I motiven till lagen sägs bl.a. att kommuner kan, trots lokaliseringsprincipen, i vissa fall vara berättigade att involvera sig i verksamhet som till och med sträcker sig utanför rikets gränser. Här kan också nämnas att har träffat en överenskommelse med , och om kommunalt samarbete över nordiska riksgränser. Överenskommelsen utgår ifrån att det ingår i en nordisk primärkommuns eller landstingskommuns allmänna kompetens att exem- pelvis ekonomiskt engagera sig i anläggningar på andra sidan om en internordisk riksgräns, om det är till nytta för invånarna i den egna kommunen. 41TP PT Se SÖ 1989:34. 42TP PT Se prop. 1988/89:119 och en rapport från en av expertgrupper om den kommunala självstyrelsens grundlagsskydd m.m., 2007, s. 21. pågår emellertid ett ganska omfattande samarbete avseende dessa frågor.TPF43FPT De delar av som framför allt torde påverkar kommunernas verksamhet är reglerna om upphandling och om statsstöd. Men även avseende djurskydd, livsmedel och miljö har EU en omfattande lagstiftningskompetens. Därtill kommer att EU:s sammanhållningspolitik påverkat kommunernas lokala och regionala utvecklingsarbete. Av betydelse för detta arbete är bl.a. EG:s strukturfonder.TPF44FPT Statliga och kommunala bolag och stiftelser Det förekommer att statliga och kommunala organ driver affärs- verksamhet. Statliga och kommunala aktiebolag och stiftelser faller emellertid inte in under begreppet myndighet utan betraktas som privaträttsliga subjekt. kan drivas dels i direkt statlig regi, vilket är fallet med de s.k. affärsdrivande verken, dels i form av aktiebolag, i vilka staten äger aktiemajoriteten. Det förekommer också att staten grundar stiftelser för verksamhet av mera ideell art. Aktiebolags- och stiftelseformen medger en större ekonomisk handlingsfrihet än direkt statlig drift. Genom den privaträttsliga verksamhetsformen bortfaller en hel rad offentligrättsliga kontrollformer. Statliga aktiebolag och stiftelser är emellertid i viss utsträckning under- kastade granskning av Riksrevisionen.TPF45FPT Även kommunala företag kan drivas genom aktiebolag med kommunen som aktieägare eller genom stiftelser som bildats av kommunen. Det händer att en kommun bildar en särskild juridisk person med uppgift att t.ex. äga och förvalta bostadsfastigheter eller att handha eldistribution. 43TP PT SOU 2007:72, s. 60. 44TP PT Se avsnitt 3.5. 45TP PT och , s. 28 f. Enskilt subjekt som organ för offentlig förvaltning Förvaltningsuppgift kan lämnas över till bolag, förening, samfällig- het, stiftelse, registrerat trossamfund eller enskild individ. Ett sådant överlämnande ska ske med stöd av lag om uppgiften inne- fattar myndighetsutövning.TPF46FPT Ett exempel på förvaltningsuppgifter som innefattar myndig- hetsutövning och som i viss utsträckning har anförtrotts åt en- skilda organisationer är fördelning av statliga bidrag. Som exempel på enskilda subjekt, åt vilka myndighetsutövning har överlämnats, kan nämnas ordningsvakter och sotare.TPF47FPT Dessutom kan en kommun ge bidrag till exempelvis fristående daghem och skolor för att dessa ska bedriva allmännyttig verk- samhet. Det innebär att kommunen i princip kan överlåta huvud- mannaskapet för sådan verksamhet som bedrivs inom ramen för den allmänna kommunala kompetensen. När det gäller uppgifter som ligger inom den specialreglerade kommunala kompetensen är kommunernas möjligheter att överlåta huvudmannaskapet mera begränsat.TPF48FPT 3.2.4Regionalt och lokalt samarbete inom landet samverkan i olika former och omfattning har före- kommit länge i . har samverkan framställts som ett sätt för kommunerna att bl.a. effektivisera 46TP PT 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen (se även 3 kap. 16 § kommunallagen). Enligt den ursprungliga lydelsen av bestämmelsen kunde förvaltningsuppgift inte överlämnas till enskilda individer. I samband med att denna möjlighet infördes anfördes i första hand att ledamöter i organ inom högskoleväsendet borde kunna utses av enskilda individer, t.ex. val- korporationer av studerande eller anställda. Vidare anfördes att det kunde tänkas fall där det är önskvärt att en offentlig serviceuppgift anförtros till näringsidkare som driver rörelse utan att utnyttja bolagsformen. 1975/76:209, s. 168) 47TP PT och , s. 30. Det har i ett par lagstiftningsärenden diskuterats huruvida en förvaltningsuppgift som innebär myndighetsutövning med stöd av 11 kap. 6 § regerings- formen kan överlämnas till en individ som inte är svensk medborgare. Såvitt gäller utländska medborgare i har det inte ansetts finnas något hinder.